КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-з/824/984/2024 Доповідач - Кулікова С.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 824/234/21

28 серпня 2024 року Київський апеляційний суд в складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кулікової С.В.

при секретарі - Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві заяву Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про відстрочення виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 01 вересня 2021 року у справі № 96/2021 за позовом WK Energo GmbH (Німеччина) до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція» (Україна) про стягнення боргу та відшкодування витрат на оплату арбітражного збору і правової допомоги,-

в с т а н о в и в:

29 травня 2024 року АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» звернулась до суду з заявою про відстрочення виконання рішення МКАС при ТПП України від 01.09.2021 року у справі №96/2021 за позовом WK Energo GmbH (Німеччина) до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція» (Україна) про стягнення боргу та відшкодування витрат на оплату арбітражного збору і правової допомоги.

В обґрунтування заяви зазначає, що ухвалою Київського апеляційного суду від 29 листопада 2021 року задоволено заяву WK Energo GmbH про визнання і надання дозволу на виконання рішення МКАС при ТПП України від 01.09.2021 року у справі №96/2021 за позовом WK Energo GmbH (Німеччина) до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція» (Україна) про стягнення боргу та відшкодування витрат на оплату арбітражного збору і правової допомоги та видано виконавчі листи від 10.01.2022 року № 824/234/21 на виконання вказаного рішення.

За наслідками звернення WK Energo GmbH до органів ДВС 01.02.2022 було відкрито виконавчі провадження № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2.

У вищезгаданих виконавчих провадженнях здійснено заміну боржника з ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Хмельницька АЕС» на АТ «НАЕК «Енергоатом» в особі філії «ВП «Хмельницька АЕС».

Вказував, що АТ «НАЕК «Енергоатом» не мав можливості раніше і не має можливості на цей час здійснити повністю оплату за Договором внаслідок дії об`єктивних та незалежних від нього обставин, оскільки неможливість виконання прийнятого на себе зобов`язання, не пов`язано із ризиками господарської діяльності підприємства та не є наслідком його неефективної роботи. Боржник опинився в таких умовах незалежно від його волі та намірів, а внаслідок законодавчих змін в країні, що призвели до зміни функціонування ринку електричної енергії, зростання заборгованості перед АТ «НАЕК «Енергоатом» за відпущену на ринок електроенергію і як наслідок до скрутного фінансового становища, яке ще більше ускладнилось у зв`язку зі зменшенням грошових надходжень за відпущену на ринок електроенергію після початку військової агресії збройних сил російської федерації проти України та введення в Україні воєнного стану Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, а також триваючою окупацією військовими формуваннями російської федерації значної частини виробничих потужностей Відповідача, а саме Запорізької АЕС у м. Енергодар Запорізької області.

Водночас, наведені вище обставини продовжують існувати і на цей час та свідчать про відсутність у боржника реальної можливості здійснити оплату за Договором, а також про відсутність реальної можливості виконати рішення суду та вимог виконавчих проваджень НОМЕР_1 та НОМЕР_2.

Виконуючи функції експлуатуючої організації (оператора) атомних електростанцій, АТ «НАЕК «Енергоатом», відповідно до Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку», зобов`язане першочергово забезпечувати безпечну експлуатацію ядерних установок. Відповідно, всі наявні ресурси, в тому числі грошові кошти, АТ «НАЕК «Енергоатом» спрямовує в першу чергу на задоволення потреб безпеки експлуатації АЕС. Наразі, в умовах постійних обстрілів критичної інфраструктури, в тому числі підприємств генерації та розподілу електричної енергії, критично важливою є здатність атомної енергетики стабільно та надійно виконувати роботу з генерації електричної енергії.

Заявник наголошував, що відновлення енергосистеми є пріоритетним для нашої країни. Водночас, негайне виконання рішення суду про стягнення з АТ «НАЕК «Енергоатом» грошових коштів ставить під загрозу фінансування заходів із забезпечення сталої та безпечної роботи об`єктів атомної енергетики чим загрожує безпеці держави та населенню України взагалі.

Вважає, що ухвалення судом відстрочення виконання рішення суду про стягнення з боржника грошових коштів буде відповідати балансу інтересів сторін, слугувати досягненню мети виконання судового рішення з максимальним дотриманням співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом кредитора.

Посилаючись на наведене, АТ «НАЕК «Енергоатом» просило надати відстрочення виконання рішення МКАС при ППП України від 01.09.2021 року у справі № 96/2021 про стягнення на користь WK Energo GmbH боргу тривалістю 1 календарний рік з моменту прийняття рішення за наслідками розгляду цієї заяви.

В судове засідання учасники справи не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належно, шляхом направлення судової повістки до електронного кабінету через підсистему «Електронний суд», тому суд вважав можливим провести розгляд справи за відсутності учасників справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви, суд дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що 05 жовтня 2021 року WK Energo GmbH надіслало до Київського апеляційного суду заяву про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 01 вересня 2021 року у справі № 96/2021 за позовом WK Energo GmbH (Німеччина) до ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція» про стягнення 14 926,31 євро та відшкодування витрат на оплату арбітражного збору і правової допомоги.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 листопада 2022 року заяву WK Energo GmbH про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті від 01 вересня 2021 року у справі № 96/2021 задоволено. Визнано і надано дозвіл на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 01 вересня 2021 року у справі № 96/2021 за позовом WK Energo GmbH до ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція» про стягнення заборгованості за договором поставки від 16 жовтня 2020 року № 16856/53-124-01-20-12624. Видано виконавчий лист на виконання цього рішення щодо стягнення з ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція» на користь WK Energo GmbH 14 864,00 євро основного боргу, 62,31 євро процентів і 1 512,75 євро на відшкодування витрат із сплати арбітражного збору, а всього 16 439,06 євро. Стягнуто з ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція» на користь WK Energo GmbH витрати зі сплати судового збору за подання заяви в розмірі 1 135,00 грн.

Київський апеляційний суд 10 січня 2022 року видав виконавчі листи № 824/234/21 про стягнення з ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція» на користь WK Energo GmbH 14 864,00 євро основного боргу, 62,31 євро процентів і 512,75 євро на відшкодування витрат зі сплати арбітражного збору, а всього 16 439,06 євро та про стягнення з ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція» на користь WK Energo GmbH 1 135,00 грн судового збору.

Ці виконавчі листи представник стягувача WK Energo GmbH отримав 21 січня 2022 року та пред`явив їх до примусового виконання.

15 лютого 2024 року головний державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Савчук К.П. звернувся до суду із заявами про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником та ухвалами Київського апеляційного суду від 13 березня 2024 року заяви задоволено, замінено сторону у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 та у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, а саме: боржника ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», в особі відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція» на його правонаступника - АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», в особі відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція».

22 квітня 2024 року WK Energo GmbH звернулося до суду із заявою, у якій просило: видати дублікат виконавчого листа про стягнення з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (далі - ДП «НАЕК «Енергоатом») (Україна, 01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3; ) в особі Відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція» (Україна, 30100, Хмельницька обл., м. Нетішин, вул. Енергетиків, 20; ) на користь WK Energo GmbH (Germany, D 60325, Frankfurt am Main, Friedrich-Ebert-Anlage, 36, registration number: HRB 96534) 14 864,00 євро основного боргу, 62,31 євро процентів і 1 512,75 євро на відшкодування витрат із сплати арбітражного збору, а всього 16 439,06 євро;

видати дублікат виконавчого листа про стягнення з ДП «НАЕК «Енергоатом» (Україна, 01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3; ) в особі Відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція» (Україна, 30100, Хмельницька обл., м. Нетішин, вул. Енергетиків, 20; ) на користь WK Energo GmbH (Germany, D-60325, Frankfurt am Main, Friedrich-Ebert Anlage, 36, registration number: HRB 96534) витрат зі сплати судового збору за подання заяви в розмірі 1 135,00 грн.

Київський апеляційний суд ухвалою від 01 травня 2024 року відмовив у задоволенні заяви WK Energo GmbH про видачу дублікатів виконавчих листів.

Частиною 1 ст. 1 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" визначено, що цей Закон застосовується до міжнародного комерційного арбітражу, якщо місце арбітражу знаходиться на території України. Однак положення, передбачені статтями 8, 9, 35 і 36 цього Закону, застосовуються і в тих випадках, коли місце арбітражу знаходиться за кордоном.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" арбітраж - будь-який арбітраж (третейський суд) незалежно від того, чи утворюється він спеціально для розгляду окремої справи, чи здійснюється постійно діючою арбітражною установою, зокрема Міжнародним комерційним арбітражним судом або Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України.

В пункті 4 рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців сьомого, одинадцятого статті 2, статті 3, пункту 9 статті 4 та розділу VIII «Третейське самоврядування» Закону України «Про третейські суди» від 10 січня 2008 року № 1-рп/2008 зазначено, що третейський розгляд спорів сторін у сфері цивільних і господарських правовідносин - це вид недержавної юрисдикційної діяльності, яку третейські суди здійснюють на підставі законів України шляхом застосування, зокрема, методів арбітрування. Здійснення третейськими судами функції захисту, передбаченої в абзаці сьомому статті 2, статті 3 Закону, є здійсненням ними не правосуддя, а третейського розгляду спорів сторін у цивільних і господарських правовідносинах у межах права, визначеного частиною п`ятою статті 55 Конституції України.

Відповідно до Закону третейські суди приймають рішення тільки від свого імені (ст. 46), а самі ці рішення, ухвалені в межах чинного законодавства, є обов`язковими лише для сторін спорів. Забезпечення примусового виконання рішень третейських судів перебуває за межами третейського розгляду та є завданням компетентних судів і державної виконавчої служби (ст. 57 Закону, ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження").

Таким чином, третейські суди не здійснюють правосуддя, їх рішення не є актами правосуддя, а самі вони не входять до системи судів загальної юрисдикції.

Згідно з ч.3 ст. 23 ЦПК України справи про визнання та надання дозволу на виконання рішень міжнародного комерційного арбітражу розглядаються:

1) якщо місце арбітражу знаходиться на території України - апеляційними загальними судами за місцезнаходженням арбітражу;

2) якщо місце арбітражу знаходиться поза межами України - апеляційним загальним судом, юрисдикція якого поширюється на місто Київ.

Питання визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу регулюються розділом VIII Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», главою 3 Розділу ІХ ЦПК України «Визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу», Конвенцією ООН про визнання та приведення до виконання іноземних арбітражних рішень (Нью-Йорк, 1958 рік), Європейською конвенцією про зовнішньоторговельний арбітраж (1961 рік), які ратифіковані Україною та є обов`язковими до виконання на її території.

Згідно зі ст. 3 Конвенції ООН про визнання та приведення до виконання іноземних арбітражних рішень кожна Договірна держава визнає арбітражні рішення як обов`язкові та приводить їх до виконання у відповідності з процесуальними нормами тієї території, де запитується визнання та приведення до виконання цих рішень.

Відповідно до ч.1 ст. 474 ЦПК України рішення міжнародного комерційного арбітражу (якщо його місце знаходиться за межами України), незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається та виконується в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість виконання якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Частина 1 ст. 479 ЦПК України встановлює, що за результатами розгляду заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу суд постановляє ухвалу про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу або про відмову у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу за правилами, встановленими цим Кодексом для ухвалення рішення.

На підставі ухвали суду про задоволення заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу видається виконавчий лист, який вноситься до Єдиного державного реєстру виконавчих документів не пізніше наступного дня з дня його видання в порядку, встановленому Положенням про Єдиний державний реєстр виконавчих документів (ч.10 ст. 479 ЦПК України).

Надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо місце арбітражу знаходиться на території України, здійснюється судом у порядку, встановленому цією главою, з особливостями, передбаченими ст. 482 ЦПК України.

Суд, розглядаючи заяву про надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, не може змінювати рішення міжнародного комерційного арбітражу, оскільки в ст.5 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» встановлено, що з питань, що регулюються цим Законом, ніяке судове втручання не повинно мати місця, крім як у випадках, коли воно передбачене в цьому Законі.

Відповідно до Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» такими випадками є звернення до компетентного суду: за вирішенням заяви про відсутність у третейського суду компетенції на розгляд спору (ч. 3 ст. 16); із клопотанням про визнання та виконання арбітражного рішення на території України (ст. 35); із клопотанням про скасування арбітражного рішення, постановленого в Україні (ст.34); із проханням про вжиття забезпечувальних заходів в підтримку арбітражного розгляду (ст. 9); із проханням про сприяння в отриманні доказів (ст. 27); виконання судом арбітражної угоди у випадку звернення однієї зі сторін у державний суд по суті спору (ст. 8).

Зі змісту норм, розміщених в Главі 3 Розділу ІХ ЦПК України «Визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу», вбачається, що законодавець імперативно врегульовує повноваження суду під час розгляду заяв про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу.

Так, суд за клопотанням однієї із сторін витребує докази у порядку, встановленому цим Кодексом (ч.2 ст. 477 ЦПК України); може за заявою особи, яка подає заяву про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову (ч.3 ст. 477 ЦПК України); може за заявою будь-якої із сторін і за наявності поважних причин відкласти розгляд заяви (ч.6 ст. 477 ЦПК України); може зупинити провадження у справі, якщо в провадженні компетентного суду є заява про скасування цього рішення (ч.7 ст. 477, ч.2 ст. 482 ЦПК України); якщо рішення міжнародного комерційного арбітражу вже виконувалося раніше, визначає, в якій частині або з якого часу воно підлягає виконанню (ч.3 ст. 479 ЦПК України); якщо в рішенні міжнародного комерційного арбітражу передбачена сплата відсотків та (або) пеня, які нараховуються відповідно до умов, вказаних в рішенні міжнародного арбітражу, вказує в своїй ухвалі про визнання та надання дозволу на виконання такого рішення про нарахування таких відсотків та (або) пені до моменту виконання рішення з урахуванням чинного законодавства, що регулює таке нарахування (ч.4 ст. 479 ЦПК України); якщо в рішенні міжнародного комерційного арбітражу суму стягнення зазначено в іноземній валюті або валютах, вказує в своїй ухвалі суму стягнення у валюті, зазначеній в рішенні міжнародного комерційного арбітражу, а за заявою стягувача визначає суму стягнення в національній валюті України за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали (ч.6 ст 479 ЦПК України); може спільно розглядати в одному провадженні заяви про надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо місце арбітражу знаходиться на території України, і заяви про його скасування (ч.3 ст. 482 ЦПК України).

Разом з тим, ані норми закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», ані положення Глави 3 Розділу ІХ ЦПК України «Визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу» не передбачають повноваження суду, який розглядає заяву про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, вирішувати питання щодо відстрочення виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу.

Відповідно до ч.1 ст. 435 ЦПК України, яка розміщена в Розділі VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)», за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Тотожна за змістом норма передбачена в ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», яка встановлює, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Разом з тим, Київський апеляційний суд, який розглядав справу №824/234/21 за заявою WK Energo GmbH про надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 26 серпня 2022 року у справі №246/2021, не є судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, оскільки ним, враховуючи предметну та територіальну юрисдикцію, були реалізовані лише контрольні повноваження, сутність яких зводиться до перевірки дотримання встановленої процедури розгляду справи міжнародним комерційним арбітражем, без вирішення наявного між сторонами спору по суті. Відповідно, до його повноважень не віднесено вирішення питання щодо надання відстрочки виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 01 вересня 2021 року року.

Виходячи з того, що відповідно до ч.1 ст. 435 ЦПК України, ч.1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» питання про відстрочення виконання вирішується судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, а національні суди лише наділені повноваженнями визнавати та надавати дозвіл на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, не вирішуючи спір по суті, заяви про відстрочення виконання рішень міжнародного комерційного арбітражу не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Вказані правові висновки містяться в постанові Верховного Суду від 8 квітня 2021 року у справі №824/53/19 (провадження № 61-15433ав20).

Відповідно до ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідно до норм ЦПК України суд, який розглядає справи щодо визнання та надання дозволу на виконання рішень міжнародного комерційного арбітражу, не є судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, й відповідно не наділений повноваженнями вирішувати питання про відстрочення виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражу, а тому провадження у справі за поданою заявою про відстрочення виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 01 вересня 2021 року підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 259, 260, 261, 435, 479 ЦПК України, Законом України «Про міжнародний комерційний арбітраж», суд,-

у х в а л и в:

Провадження у справі за заявою Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про відстрочення виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 01 вересня 2021 року у справі № 96/2021 за позовом WK Energo GmbH (Німеччина) до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція» (Україна) про стягнення боргу та відшкодування витрат на оплату арбітражного збору і правової допомоги - закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до цього суду.

Ухвала суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 03 вересня 2024 року.

Суддя С.В. Кулікова