У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2024 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Смоляра О.А.

при секретарі Зарубі Н.М.

за участю представника скаржника ОСОБА_1

представника відділу ДВС Кривохижої Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), -

встановив:

Адвокат Чакалов А.К. в інтересах боржника ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив: скасувати арешт накладений на все нерухоме майно в межах суми боргу 327853,63 грн. з боржника ОСОБА_2 , який був накладений згідно ухвали Черкаського районного суду Черкаської області від 05.02.2024 №2-24/11, що скасовано арешт нерухомого майна боржника РНО 11754374, на яке накладено арешт згідно постанови від 21.09.2015 №48587987 старшого державного виконавця Центрального ВДВС Черкаського міського управління юстиції Роскошної Я.І. та в подальшому ухвалою Черкаського апеляційного суду від 12.03.2023 №2-24/11, що набрала законної сили 12.03.2024, скасовано ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 05.02.2024 №2-24/11, обтяження N? 54166307 (спеціальний розділ) від 18.03.2024 року; зобов?язати Другий відділ ДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вчинити дії щодо реєстрації припинення обтяження на все нерухоме майно в межах суми боргу 327 853,63 грн. з боржника фізичної особи ОСОБА_2 шляхом внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про припинення обтяження №54166307 (спеціальний розділ) від 18.03.2024 року.

В обґрунтування вказав, що рішенням апеляційного суду Черкаської області від 30.07.2015 у цивільній справі №2-24/11 стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ «Райффайзен Банк» заборгованість за кредитним договором та судовий збір на загальну суму 297985,12 грн.

У грудні 2023 року скаржнику стало відомо під час відчуження квартири, що на все його нерухоме майно в межах суми боргу 327853,63 грн. накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження серія та номер 48587987, виданий 21.09.2015 Центральним ВДВС Черкаського МУЮ.

Звернувшись до Другого ВДВС у місті Черкаси представник ОСОБА_2 отримав відповідь, що виконавче провадження № 48587987 про стягнення з скаржника на користь ПАТ «Райффайзеи Банк Аваль» боргу в сумі 297985,12 грн. було завершене згідно з п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» 30.10.2018 та повернуто стягувачу, на даний час виконавче провадження знищено.

25.12.2023 ОСОБА_2 звернувся до Другого ВДВС у місті Черкаси із заявою про зняття арешту з майна, а яку останньому було повідомлено, що вказане виконавче провадження знищено.

08.01.2024 представник ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця. Постановою Черкаського апеляційного суду від 12.03.2024 вказану скаргу залишено без задоволення.

26.02.2024 ОСОБА_2 отримав від АТ «Райффайзен Банк» довідку про відсутність невиконаних зобов`язань за заборгованості перед банком, та 22.03.2024 подав до ДВС заяву про зняття арешту з майна.

08.04.2024 від ДВС надійшла відповідь, в якій в знятті арешту було відмовлено.

Скаржник із такою відмовою не погоджується, вважає її не законною, оскільки заборгованість перед банком погашена повністю, та наявні всі підстави для зняття з майна арешту.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 адвокат Чакалов А.К. скаргу підтримав, просив задовольнити із підстав, викладених в ній.

Представник відділу ДВС в судовому засіданні щодо задоволення скарги заперечував. До суду подав заперечення на скаргу, в обґрунтовування вказав, що вимоги скаржника є безпідставними, оскільки на час винесення постанови про закриття виконавчого провадження в державного виконавця був відсутній обов`язок для зняття арешту з майна боржника, законодавством не передбачено право державного виконавця на зняття арешту у разі повернення виконавчого документа без виконання стягувачу, оскільки стягувач має право повторно звернутися із заявою про примусове виконання рішення суду, яке не виконане.

Судом встановлено, що 27.08.2015 постановою державного виконавця Центрального ВДВС у місті Черкаси Черкаського МУЮ ВП №48587987 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/707/35/15 від 12.08.2015, виданого Черкаським районним судом, в якому вказано про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором № 015/02-2/1038-08 від 09.09.2008 у розмірі 297355,12 грн. та судового збору у розмірі 650 грн.

21.09.2015 постановою державного виконавця Центрального ВДВС у місті Черкаси Черкаського МУЮ у виконавчому провадженні № 48587987 накладено арешт на майно боржника в межах суми боргу 327853,63 грн. та заборону його відчуження.

13.10.2017 постановою головного державного виконавця Центрального ВДВС у місті Черкаси ГТУ юстиції у Черкаській області у ВП № 48587987 передано виконавче провадження № 48587987 до Придніпровського ВДВС у місті Черкаси.

30.10.2018 старшим державним виконавцем Придніпровського ВДВС у місті Черкаси ГТУ юстиції у Черкаській області у ВП № 48587987 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 статті 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до листа №39774/26.25-47/170758 від 29.12.2023, Другий ВДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повідомив представника ОСОБА_2 , що ВП №48587987 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» боргу в сумі 297985,12 грн., яке перебувало на виконанні у Придніпровському ВДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) знищено. Вказане виконавче провадження було завершене згідно з п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №370794649 від 21.03.2024 квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_2 .. Крім того, 21.09.2015 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №48587987 зареєстровано арешт нерухомого майна, яке належить ОСОБА_2 , в межах суми боргу 327853,63 грн.

22.03.2024 представник ОСОБА_4 адвокат Чкалов А.К. звернувся до Другого ВДВС у місті Черкаси із заявою про зняття арешту з майна.

Згідно відповіді Другого ВДВС у місті Черкаси №5944/26.21-43/54104 від 05.04.2024, відсутні підстави для зняття арешту з майна боржника та запропоновано боржнику сплатити суму боргу.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 05.20.2024, скаргу ОСОБА_3 задоволено: визнано неправомірною бездіяльність Другого ВДВС у місті Черкаси щодо не зняття арешту з усього нерухомого майна в межах суми боргу 327853,63 грн. з боржника ОСОБА_2 ; зобов`язано уповноважену особа Другого ВДВС у місті Черкаси зняти скасувати арешт, накладений на все нерухоме майно, накладений постановою ДВС про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер 48587987 від 21.09.2015, обтяження № 11754374 (спеціальний розділ) від 26.10.2015 та зобов`язано Другий ВДВС у місті Черкаси вчинити дії щодо реєстрації припинення обтяження на все нерухоме майно шляхом внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про припинення обтяження № 11754374 (спеціальний розділ) від 26.10.2015.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 12.03.2024 вказану ухвалу скасовано, скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважать, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цьогоКодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.2,3 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до статті 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 2 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад, зокрема, верховенства права, справедливості, неупередженості та об`єктивності, співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.

Відповідно до ч.1 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Згідно із п. 2 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до ч.5 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених цим Законом.

Відповідно до ч.5 ст.13 ЗУ «Про виконавче провадження», постанова про зняття арешту виноситься виконавцем не пізніше наступного робочого дня після надходження до нього документів, що підтверджують наявність підстав, передбачених частиною четвертою статті 59 цього Закону, та надсилається в той самий день органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Згідно ч.ч. 4, 5 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності". У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Таким чином, при здійсненні виконавчого провадження у державного виконавця були відсутні підстави для зняття арешту, адже вказаний закон не передбачав у нього обов`язку зняти арешт з майна боржника у разі повернення без виконання виконавчого листа через відсутність майна у боржника, про що безпідставно зазначає скаржник.

Крім того, скаржником не доведено відсутність у нього заборгованості, що виникла на підставі рішення Апеляційного суду Черкаської області від 30.07.2015, оскільки відсутність заборгованості у останнього перед АТ «Райффайзен Банк Аваль», що підтверджено відповідною довідкою, не свідчить про відсутність заборгованості за вказаним виконавчим провадженням перед іншими особами, оскільки останнім даний борг міг бути переуступлений іншій собі шляхом відступлення права вимоги, укладення договору факторингу, тощо.

За таких обставин суд приходить до висновку, що скарга на бездіяльність державного виконавця задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 258, 260, 261, 353-354, 450-452 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Скаргу - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Олександр СМОЛЯР