Справа № 697/2584/23
Провадження № 2/697/203/2024
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Скирди Б.К.,

за участю секретаря судового засідання Васянович Ю.В.,

представника позивача адвоката Константінової Т.М.,

представника відповідача адвоката Заматова Р.В.

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Канів, Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Константінова Тетяна Миколаївна до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач) через свого представника адвоката Константінову Т.М. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі також ОСОБА_2 , відповідач) про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті батька залишилося спадкове майно, а саме будинок та земельна ділянка, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Батько позивача тривалий час проживав без реєстрації у м. ростов-на-дону, російська федерація.

Про смерть батька позивач дізнався у спілкуванні через месенджер з рідним братом батька ОСОБА_4 , який також проживає у м. ростов-на-дону, російської федерації.

Дядько свідоцтво про смерть батька позивачу не передав.

Маючи намір отримати спадщину, позивач звернувся до приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Стеблини Є.В., але отримав відмову у прийнятті заяви у формі роз`яснення. Роз`яснення обгрунтовано відсутністю свідоцтва про смерть батька.

20.11.2023 до позивача зателефонували знайомі із запитанням чи дійсно він продає успадковане майно. Знайомі пояснили, що на сайті оголошень ОЛХ міститься оголошення про продаж будинку, який належить його батьку.

Через військову агресію з бору рф в Україні, позивач не зміг отримати свідоцтво про смерть батька. А тому вирішив, що по відношенню до його спадщини вчиняються шахрайські дії. Позивач припустив, що сторонні особи, знаючи про смерть власника у рф, вирішили заволодіти коштами потенційних покупців.

З метою звернення до правоохоронних органів потрібно було зібрати більше інформації про особу, що опублікувала оголошення про продаж. На його прохання знайомі зв`язалися із продавцем майна. Ним виявилась відповідач. У переписці стало відомо, що вона, маючи свідоцтво про смерть від свого батька (брата померлого), звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Із отриманих у переписці через месенджер вайбер документів стало відомо прізвище нотаріуса, який завів спадкову справу.

Після цього позивач відразу звернувся до нотаріуса по місцю відкриття спадкової справи.

Нотаріусом було надано роз`яснення, що позивач пропустив строк подання заяви про прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду. Одночасно було надано копію свідоцтва про смерть батька.

У зв`язку з об`єктивними непереборними обставинами (війна в Україні), позивач не мав можливості отримати вчасно свідоцтво про смерть і як наслідок подати у встановлений законом спосіб і строк заяву про прийняття спадщини. Такі причини пропуску шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини на думку позивача є поважними.

З огляду на вказані обставини, позивач просить суд визначити йому додатковий строк в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 його батька ОСОБА_3 ; стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати; витребувати у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пірог Ю.С. копію спадкової справи на майно після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 13.12.2023 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Витребувано у приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Пірог Ю.С. копію спадкової справи на майно після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.37).

12.01.2024 від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пірог Ю.С. на виконання ухвали Канівського міськрайонного суду Черкаської області надійшла копія спадкової справи (а.с.44-80).

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 19.02.2024 закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.89-90).

14.03.2024 від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Заматова Р.В. надійшли пояснення-заперечення в яких пояснив, що відповідач заперечує проти позову і вважає його необгрунтованим в зв`язку з тим, що позивачем не надано доказів, які обгрунтовують позовні вимоги. Позивач вважає, що війна є поважною причиною пропуску строків. Але, обставини справи і висновки Верховного Суду, щодо застосування норм матеріального і процесуального права щодо пропуску процесуальних строків, спростовують такий аргумент позивача.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з цивільним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.06.2021 у справі №120/5780/20-а.

Згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2022 у справі № 990/115/22: «запровадження на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам собою факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку».

Відповідно, з цієї постанови випливає, що є недостатнім посилання в клопотаннях про поновлення пропущених процесуальних строків всього лише на факт дії воєнного стану на території України, адже воєнний стан не є перешкодою для здійснення правосуддя, не є підставою для зупинення судового процесу. В разі неможливості здійснення правосуддя на окремих територіях України відповідні справи переходять під територіальну юрисдикцію інших судів. Відповідно, аргументів, що грунтуються винятково на факті наявності війни з російською федерацією та факті запровадження воєнного стану на території України, недостатньо вони також мають бути підкріплені фактами щодо наслідків повномаштабного вторгнення російської федерації на територію України.

Водночас слід враховувати те, що поновлення строків із підстав, пов`язаних із розв`язаною російською федерацією війною, потребують насамперед ті учасники процесуальних відносин, які внаслідок цього не змогли реалізувати свої процесуальні права.

Підсумовуючи наведене, навряд поновлення строку необхідне для позивача, якому вдалося уникнути прямого негативного впливу повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, при тому, що він мав достатньо часу для реалізації своїх прав протягом усього шестимісячного строку.

Факт можливості подати заяву про прийняття спадщини підтверджується самим позивачем. Так до позову долучено лист приватного нотаріуса Стеблини, місце офісу якого знаходиться в м. Канів. Аналіз цього листа вказує на те, що позивач знаходився в приміщенні нотаріуса в період шестимісячного періоду прийняття спадщини і мав можливість подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу у м. Канів.

З урахуванням наведеного вбачається висновок, що наявність війни не було перешкодою для подання заяви про прийняття спадщини, що спростовує аргумент позивача.

Позивач стверджує, що відсутність у нього свідоцтва про смерть є поважною причиною для поновлення строку. Але такий аргумент спростовується наступним.

За загальним правилом право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до пунктів 1.1-1.5 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Під час звернення спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.

Факт смерті фізичної особи і час відкриття спадщини нотаріус перевіряє шляхом витребування від спадкоємця свідоцтва про смерть, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану або за безпосереднім доступом до реєстру актів цивільного стану.

У разі неможливості пред`явлення спадкоємцями свідоцтва про смерть спадкодавця або відсутності інформації в реєстрі нотаріус повинен витребувати від органу державної реєстрації актів цивільного стану копію актового запису про смерть спадкодавця або повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть.

З огляду на зазначені положення Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України відсутність у позивача свідоцтва про смерть спадкодавця не може розцінюватися як об`єктивна обставина, яка утруднила йому можливість звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Вбачається висновок, що у позивача не було перешкод для подання заяви, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правових підстав для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини немає.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ст. 1269 ЦК України).

Аналіз вказаної статті дає можливість впевнено стверджувати, що звернення до нотаріуса повинні відбуватися в письмовому вигляді. І лише письмова заява, породжує юридичні факти передбачені законом. Усне звернення позивача не породжує наслідків передбачених розділом спадщина ЦК України, а тому не може бути належним доказом у справі.

Окрім того, відповідач критично відноситься до самого факту усного звернення позивача і відповіді нотаріуса.

Маючи нотаріальну відмову від відкриття спадщини і маючи строки для оскарження такої відмови, позивач не здійснює оскарження, при тому, що з огляду на обставини позову, він мав таке бажання. Тому, враховуючи відсутність активних дій з боку позивача, після відмови приватного нотаріуса Стеблини, по оскарженню такої відмови, дає право стверджувати, що в дійсності такого усного звернення 02.10.2023 не було, а сам лист було складено поза межами шестимісячного строку для допомоги позивача створити видимість своєчасності дій направлених на прийняття спадщини.

Враховуючи позовні вимоги, позивачем не надано доказів, які підтверджують обставини поважності строку для подання заяви про прийняття спадини, а ті докази, які були надані позивачем, спростовані обставинами вказаними в поясненнях і висновками викладеними в постановах ВС щодо застосування норм права, які підлягають застосуванню до спірних відносин, на підставі чого у позовних вимогах необхідно відмовити (а.с.103-105).

18.03.2024 від представника позивача - адвоката Константінової Т.М. надійшла відповідь на відзив в якому вона пояснила, що обставини, які зазначені у відзиві не відповідають фактичним обставинам справи. Батько позивача тривалий час проживав без реєстрації у м. ростов-на-дону, рф.

Про смерть батька позивач дізнався у спілкуванні через месенджер з рідними брата батька ОСОБА_4 (батько відповідача), який також проживає у м. ростов-на-дону, рф.

Дядько свідоцтво про смерть батька позивачу не передавав.

Як видно із свідоцтва про смерть, що міститься у спадковій справі, місцем смерті спадкодавця є рф, м. ростов-на-дону.

Отже факт смерті у державних реєстрах України не реєструвався.

Дана обставина підтверджується роздруківкою відмови у видачі актового запису про смерть позивачу через застосунок ДІЯ. Такі заяви позивач подавав двічі: 19.09.2023 та 20.11.2023.

При зверненні до нотаріуса 02.10.2023 приватним нотаріусом також було встановлено відсутність реєстрації смерті спадкодавця у державних реєстрах.

Так як між Україною та рф не підтримуються дипломатичні зв`язки, в`їзд на територію країни агресора позивач вважає небезпечним, більше того він є військовозобов`язаним, якому заборонений виїзд за межі держави, позивач об`єктивно не міг отримати свідоцтво про смерть батька та подати заяву про прийняття спадщини у строк, визначений законом.

Всі інші обставини, на які посилається представник відповідача не стосуються позивача та обгрунтувань позовних вимог, які викладені у позовній заяві (а.с.107-108).

12.04.2024 від представника відповідача - адвоката Заматова Р.В. надійшли додаткові пояснення в яких він звертає увагу суду на те, що Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 13.03.2023 у справі № 398/1796/20 (провадження № 61-432сво22) сформував правову позицію про те, що у випадку, коли спадкодавець на час смерті проживав за межами України і до складу спадщини увійшли права на нерухоме майно, яке знаходиться на території України, прийняття спадщини відбувається у спосіб звернення спадкоємця з відповідною заявою до компетентного органу, уповноваженого на вчинення нотаріальних дій, за місцем знаходження нерухомого майна в Україні. Якщо спадкоємець не подав у визначений законом строк нотаріусу за місцем знаходження нерухомого майна в Україні заяву про прийняття спадщини, він не може вважатися таким, який прийняв спадщину. Прийняття спадщини за межами України не свідчить про прийняття спадщини, яка знаходиться в Україні. Такий факт не має юридичного значення для спадкування права на нерухоме майно, розташованого на території України.

Наведена інформація в черговий раз підтверджує, звичайно ж враховуючи обставини справи і докази наведені позивачем, про відсутність підстав для задоволення позову (а.с.135).

Позивач в судове засідання не з`явився, свої інтереси уповноважив представляти адвоката Константінову Т.М.

Представник позивача - адвокат Константінова Т.М. в судовому засіданні підтримала позов у повному обсязі, просила позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити з підстав, які викладені в позовній заяві та відповіді на відзив.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, свої інтереси уповноважила представляти адвоката Заматова Р.В.

Представник відповідача - адвокат Заматов Р.В. в судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити в його задоволенні з підстав, які викладені в поясненнях-запереченнях, додаткових поясненнях.

Заслухавши в судовому засіданні думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, судом встановлено наступне.

Згідно вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. ростов-на-дону, російська федерація.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається з: житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 та земельної ділянки з кадастровим номером :01:006:0269, яка розташована в АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 21.11.2023 (а.с.10).

Таким чином, позивач ОСОБА_1 , згідно із вимогами ст. 1261 ЦК України, є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 .

Відповідно до роз`яснення № 169/02-14 від 02.10.2023 приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Стеблини Є.В. встановлено, що 02.10.2023 ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса щодо відкриття спадкової справи після смерті його батька ОСОБА_3 , який помер, з його слів, 15.04.2023 на території російської федерації. Проте ОСОБА_1 було відмовлено та надано роз`яснення, що в зв`язку з відсутністю у нього свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , відсутністю інформації про актовий запис смерті ОСОБА_3 у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян, а також відповідного документу, виданого компетентними органами іноземної держави, який є дійсним на території України за умови його легалізації, заведення (відкриття) спадкової справи після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 неможливе (а.с.15).

Відповідно до роз`яснення № 159/02-14 від 23.11.2023 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пірог Ю.С. вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у прийнятті його заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 в зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду за визначенням додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.16).

З копії спадкової справи № 20/2023 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 вбачається, що з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 до нотаріуса звернулася ОСОБА_2 (а.с.44-80).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В ч.ч. 1, 2, 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1270 ЦПК України, для прийняття спадщини встановлюється строку шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року у справі N 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі N 643/3049/16-ц (провадження N 61-39398св18), від 11 листопада 2020 року у справі N 750/262/20 (провадження N 61-14038св20), від 03 березня 2021 року у справі N 145/148/20 (провадження N 61-16153св20), від 26 липня 2021 року у справі N 405/7058/19 (провадження N 61-18000св20).

З аналізу вказаних положень Цивільного кодексу України вбачається, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

Суд зазначає, що вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, необхідно враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що він мав труднощі також і з складанням заяви про прийняття спадщини, оскільки у нього було відсутнє свідоцтво про смерть батька.

Згідно з пунктами 1.2-1.5 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України №296/5 від 22.02.2012, при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.

Факт смерті фізичної особи і час відкриття спадщини нотаріус перевіряє шляхом витребовування від спадкоємця свідоцтва про смерть, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану, або за безпосереднім доступом до реєстру актів цивільного стану.

У разі неможливості пред`явлення спадкоємцями свідоцтва про смерть спадкодавця або відсутності інформації в реєстрі нотаріус повинен витребувати від органу державної реєстрації актів цивільного стану копію актового запису про смерть спадкодавця або повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть.

Якщо смерть громадянина була зареєстрована на території іншої держави, нотаріусу подається відповідний документ, виданий компетентними органами іноземної держави, який є дійсним на території України за умови його легалізації, якщо інше не передбачено законом, міжнародними договорами України.

Аналізуючи наведене, необхідно дійти висновку, що у разі, якщо смерть спадкодавця зареєстрована на території іншої держави, при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, спадкоємець зобов`язаний надати нотаріусу оформлений у встановленому законом порядку документ на підтвердження смерті особи.

Верховний Суд у постанові КЦС ВС від 22.01.2020 у справі N 592/18695/18 відніс до поважних причин пропуску строку на прийняття спадщини ситуацію, коли у спадкоємця відсутнє свідоцтво про смерть спадкодавця.

Також у постанові Верховного Суду від 01.03.2023 у справі № 522/21238/19 вказано, що вирішуючи питання про поважність причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, суди попередніх інстанцій не врахували, що відсутність свідоцтва про смерть спадкодавця, унеможливила вчасне звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а тому з урахуванням інших вчинених позивачем дій, спрямованих на реалізацію його спадкових прав на 1/4 частини квартири, як спадкоємця за заповітом, є поважною причиною пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Таким чином, оскільки смерть спадкодавця була зареєстрована на території держави рф і нотаріус позбавлений був можливості в порядку передбаченому п.п.1.3, 1.4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України №296/5 від 22.02.2012, перевірити факт його смерті шляхом безпосереднього доступу до реєстру актів цивільного стану або витребування від органу державної реєстрації актів цивільного стану копії актового запису про смерть спадкодавця, тому саме на позивача, як на спадкоємця, покладений був обов`язок надання відповідного документу про смерть спадкодавця.

Оскільки у позивача відсутнє було свідоцтво про смерть батька, тому дана обставина стала перешкодою у своєчасному зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Крім того, відповідно до статті 1 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в`їхати в Україну.

У зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України на всій території України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" з доповненнями, введено воєнний стан в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє і зараз та на виконання вимог Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначено правила виїзду за межі України окремих категорій осіб.

За загальним правилом на період дії правового режиму воєнного стану чоловікам - громадянам України, віком від 18 до 60 років, а також жінкам-військовозобов`язаним обмежено виїзд за межі України, крім військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації відповідно до статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Позивач ОСОБА_1 , як особа призовного віку, який зареєстрований на території України та є громадянином України, позбавлений можливості виїхати за межі України, оскільки на нього поширюється заборона виїзду за кордон.

Враховуючи викладене, аналізуючи докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 з поважної причини, оскільки не мав свідоцтва про смерть.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі статей 12, 81 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 в заявлених ним межах та наявність правових підстав для задоволення позовних вимог шляхом визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини терміном у три місяці.

За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Оскільки позовні вимоги позивача ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі, тому на його користь підлягає стягненню судовий збір в розмірі 858,88 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 76-83, 89, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1217, 1220, 1268, 1270, 1272 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Константінова Тетяна Миколаївна до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , додатковий строк терміном у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 858,88 грн. (вісімсот п`ятдесят вісім гривень, 88 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 24.04.2024.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ; зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Головуючий Б . К . Скирда