Провадження № 22-ц/812/573/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

24 квітня 2024 року м. Миколаїв

справа № 489/7099/23

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Тищук Н.О.,

суддів: Крамаренко Т.В., Темнікової В.І.,

із секретарем Колосовою О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва, ухвалене 12 лютого 2024 року суддею Микульшиною Г.А., в приміщенні цього ж суду, (повний текст рішення складено того ж дня), у цивільній справі за позовом

ОСОБА_1

До ОСОБА_2 та

ОСОБА_3

про зміну розміру та способу стягнення аліментів,

у с т а н о в и в:

1.Описова частина

Короткий зміст вимог позовної заяви

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним вище позовом.

Свої вимоги мотивував тим, що він є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За судовим наказом Корабельного районного суду м. Миколаєва від 28.09.2020 з нього на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. Судовим наказом Центрального районного суду м. Миколаєва від 10.01.2022 з нього на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_5 також у розмірі частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. Щомісяця позивач сплачує аліменти на утримання синів, зокрема на сина ОСОБА_6 у розмірі 5 000 грн, що підтверджується відповідними розписками.

Крім цього на даний час він надає матеріальну допомогу матері ОСОБА_7 , яка є пенсіонеркою та отримує пенсію в розмірі 2 520 грн, що є недостатнім для задоволення навіть мінімальних її потреб. 28.03.2017 року у будинку матері сталася пожежа, внаслідок чого даний будинок визнаний непридатним для проживання. У зв`язку з цим він щомісячно надає допомогу матері у розмірі від 3 000 грн до 5 000 грн.

Враховуючи викладене, позивач вважає, що змінився його сімейний стан та погіршилося матеріальне становище, що є підставою для зміни розміру та способу стягнення аліментів.

За приписами діючого законодавства на утримання двох дітей повинні стягуватися аліменти у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) платника, тому ОСОБА_1 просив змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, що був стягнутий з нього на утримання синів ОСОБА_4 та ОСОБА_8 та стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3 500,00 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з часу набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.

Відповідачка ОСОБА_3 вважала за доцільне визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з позивача -5 000 грн на утримання кожного з дітей щомісячно.

Відповідачка ОСОБА_2 просила у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що сам факт народження у ОСОБА_1 іншої дитини не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів за умови відсутності факту погіршення його матеріального стану. При цьому зазначала, що матеріальний стан позивача з 2020 року не погіршився, а навпаки значно покращився. Той факт, що на утриманні позивача перебуває непрацездатна мати, також не є підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки відповідно до положень діючого законодавства вона отримує пенсію та, окрім позивача, в неї є ще двоє повнолітніх дітей, які також повинні нести витрати на її утримання. Крім цього вважає, що посилання позивача на те, що розмір аліментів, які стягуються з нього на утримання двох дітей, не повинні перевищувати 1/3 частину його заробітку (доходу), є його безпідставним припущенням, яке ґрунтується на помилковому тлумаченні законодавства. Окрім вищезазначеного, відповідач посилається на те, що право на визначення способу стягнення аліментів належить їй, як одержувачу аліментів, а не платнику. Крім цього ОСОБА_2 зазначала, що позивач та відповідачка ОСОБА_3 не розлучені, проживають однією сім`єю, а тому даний позов не підлягає задоволенню.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 лютого 2024 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів (в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі) є винятковим правом стягувача, а тому платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, однак може звернутися до суду з позовом про зменшення їх розміру.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність, необґрунтованість рішення суду першої інстанції, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати в частині відмови у зменшенні розміру аліментів та ухвалити в цій частині нове рішення, а саме змінити розмір аліментів на утримання обох дітей до 1/6 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 14 грудня 2021 року до повноліття дітей.

Узагальнені доводи апеляційної скарги

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд безпідставно відхилив його доводи про те, що з часу стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_9 його життєві обставини змінилися він одружився, у нього народилася інша дитина та він несе витрати на утримання своєї матері.

Також апелянт вважав безпідставним ігноруванням судом приписів діючого законодавства щодо стягнення аліментів на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходів).

При цьому апелянт вважав за достатнє стягнення з нього на утримання дітей аліментів у розмірі 1/6 частини на кожну дитину.

Узагальнені доводи інших учасників

Відповідачка ОСОБА_2 у своєму відзиві на апеляційну скаргу просила у її задоволенні відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін. Посилалася на недоведеність погіршення матеріального становища позивача та на відсутність у нього права ініціювати зміну способу стягнення аліментів.

2.Мотивувальна частина

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідачки ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлені судом першої інстанції обставини справи

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За судовим наказом Корабельного районного суду м. Миколаєва від 28.09.2020 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття.

За судовим наказом Центрального районного суду м. Миколаєва від 10.01.2022 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_5 також у розмірі частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття.

Постановою державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у ВП № 63409177 звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 на виконання судового наказу про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_4 .

Доказів перебування на виконанні судового наказу про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_5 матеріали справи не містять.

Натомість позивачем надано суду розписку дружини - ОСОБА_3 про те, що позивач сплатив їй аліменти у розмірі 30 000 грн за період 01 травня 2023 року по 31 жовтня 2023 року.

З листа Вітовського районного сектору ГУ ДСНС України у Миколаївській області від 26.03.2018 за вих. № 38/145 вбачається, що 28.03.2017 сталась пожежа у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно Рішення виконавчого комітету Первомайської селищної ради від 21.08.2018 № 48 визнано непридатним для проживання житловий будинок, який належить ОСОБА_10 і розташований в АДРЕСА_1 .

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що будинок, який згорів, належав його матері ОСОБА_7 , та був єдиним місцем її проживання. У зв`язку з цим він надає матері матеріальну допомогу на проживання, сплату комунальних послуг, харчування. До матеріалів справи позивачем ОСОБА_1 долучено копії квитанцій про придбання харчових продуктів

Позиція апеляційного суду

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено право кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також відповідальність батьків або осіб, які їх заміняють, за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини.

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз`яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що: «розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом».

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що за позовом платника аліментів може бути зменшено раніше встановлений розмір аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, зокрема, зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я тощо.

Щодо зміни способу стягнення аліментів, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

У відповідності до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Отже, враховуючи, що Сімейний кодекс України вказує на можливість зміни способу стягнення аліментів лише на вимогу одержувача аліментів, а відповідачка ОСОБА_2 , як одержувач аліментів, заперечує проти зміни способу їх стягнення, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні цієї позовної вимоги.

До аналогічних висновків прийшов Верховний Суд, виклавши правову позицію в постанові від 24 лютого 2020 року у справі № 539/3532/18.

Зменшення розміру аліментів до 1/6 частини усіх видів доходів, про що заявив позивач у своїй апеляційній скарзі на рішення суду першої інстанції, також задоволенню не підлягають.

За приписами частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Оскільки вимоги про зменшення розміру аліментів до 1/6 частини на кожну дитину до суду першої інстанції ОСОБА_1 не заявляв, вона не була предметом розгляду Ленінського районного суду м. Миколаєва, то суд апеляційної інстанції позбавлений можливості задовольнити цю вимогу.

Отже, доводи апеляційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а тому рішення підлягає залишенню без змін відповідно до положень статті 375 ЦПК України.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, судові витрати позивача залишаються за його рахунок.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але за наявності підстав, передбачених статтею 389 ЦПК, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Н.О.Тищук

Судді: Т.В.Крамаренко

В.І.Темнікова

---------------------------------

Повну постанову складено 29 квітня 2024 року