КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 758/6201/22 Головуючий у 1 інстанції: Ларіонова Н.М.
Провадження № 22-з/824/711/2024 Доповідач: Шебуєва В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Матвієнко Ю.О., Крижанівської Г.В.,

секретар Ткаченко В.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНО-ОЙЛ» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНО-ОЙЛ»(далі - ТОВ «ТЕХНО-ОЙЛ») про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди. Просила стягнути з ТОВ «ТЕХНО-ОЙЛ» заборгованість по заробітній платі у розмірі 3 260,58 грн.; середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 15 липня 2019 року по день фактичного розрахунку; моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 30 листопада 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Постановою Київського апеляційного суду від 26 березня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Подільського районного суду міста Києва від 30 листопада 2023 року скасовано та ухвалити нове судове рішення. Позов ОСОБА_1 до ТОВ «ТЕХНО-ОЙЛ» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «ТЕХНО-ОЙЛ» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в сумі 3260,58 грн. з вирахуванням податків та інших обов`язкових платежів. Стягнуто з ТОВ «ТЕХНО-ОЙЛ» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 3260,58 грн. з вирахуванням податків та інших обов`язкових платежів. В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з ТОВ «ТЕХНО-ОЙЛ» в дохід держави 992,40 грн. судового збору.

03 квітня 2024 року ОСОБА_1 подала заявупро ухвалення додаткового рішення про стягнення із ТОВ «ТЕХНО-ОЙЛ» судових витрат, понесених нею під час розгляду справи, в сумі 17 008,71 грн., з яких: 2481,00 грн. - витрати по сплаті судового збору, 14000,00 грн. - витрати на правничу допомогу, надану ТОВ «ЛЕКС ТУЛС», та 545,71 грн. - оплата поштових витрат, розрахунково-касове обслуговування та послуги копіювання.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала заяву та просить її задовольнити.

Представник ТОВ «ТЕХНО-ОЙЛ» в судове засідання не з`явився, подав письмові заперечення проти поданої заяви ОСОБА_1 .

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 .

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:1) на професійну правничу допомогу;2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до положень ч.ч. 1-3 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача;2) у разі відмови в позові - на позивача;3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до заяви про ухвалення додаткового рішення до загальної суми судових витрат, понесених під час розгляду справи - 17 008,71 грн., які вона просила стягнути з відповідача, ОСОБА_1 було включено наступні витрати: 2481,00 грн. - витрати по сплаті судового збору, 14000,00 грн. - витрати на правничу допомогу, надану ТОВ «ЛЕКС ТУЛС», та 545,71 грн. - оплата поштових витрат, розрахунково-касове обслуговування та послуги копіювання.

Як вбачається зі змісту постанови Київського апеляційного суду від 26 березня 2024 року під час ухвалення нового судового рішення апеляційним судом вирішено питання розподілу витрат по оплаті судового збору.

Відповідно до змісту позовної заяви ОСОБА_1 сплатила судовий збір в сумі 2481,00 грн. за вимоги про відшкодування моральної шкоди. За наслідком розгляду справи апеляційний суд відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, а тому не стягнув витрати по сплаті судового збору з відповідача.

Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 про відшкодування витрат на правничу допомогу, надану ТОВ «ЛЕКС ТУЛС» в сумі 14000,00 грн.

Частинами 2-3 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження витрат на правничу допомогу ТОВ «ЛЕКС ТУЛС» в сумі 14000,00 грн. ОСОБА_1 надала: копії двох договорів про надання юридичної допомоги від 17 липня 2021 року та від 18 вересня 2021 року, укладених з ТОВ «ЛЕКС ТУЛС». Зі змісту договорів вбачається, що ними обумовлено надання позивачці послуг окремо щодо правового аналізу ситуації, проекту претензії до роботодавця, проекту скарги в Держпраці, консультації, подачі документів, та окремо щодо правового аналізу ситуації, проекту позовної заяви, проекту клопотання, відправці документів, а також копії товарних чеків про оплату послуг ТОВ «ЛЕКС ТУЛС» на загальну суму 14 000 грн.

Разом з тим, ОСОБА_1 не надала жодних доказів на підтвердження надання їй правничої допомоги ТОВ «ЛЕКС ТУЛС» особою, яка є адвокатом, або уповноважена на надання правничої допомоги в цивільній справі у встановлений законом спосіб на іншій підставі.

Колегія суддів враховує також і те, що визначні в договорі від 17 липня 2021 року послуги, зокрема, щодо правового аналізу ситуації, проекту претензії до роботодавця, проекту скарги в Держпраці, консультації, подачі документів, не були необхідними для звернення до суду із даною позовною заявою. ОСОБА_1 мала можливість звернутися до суду з даним позовом без направлення відповідачу претензій та скарг. Договори з ТОВ «ЛЕКС ТУЛС» були укладені 17 липня 2021 року та від 18 вересня 2021 року, а за позовом до суду ОСОБА_1 звернулася лише у липні 2022 року, тобто майже через рік.

Також в обґрунтування вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу ОСОБА_1 не надала детального опису виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, що в сукупності виключає можливість задоволення вимог ОСОБА_1 про відшкодування витрат на правничу допомогу.

Колегія суддів не вбачає підстав для відшкодування ОСОБА_1 витрат на оплату поштових витрат, розрахунково-касове обслуговування та послуги копіювання. З доданих до заяви ОСОБА_1 платіжних документів неможливо достовірно встановити необхідність таких витрат та їх зв`язок з розглядом даної справи, вчиненням в її рамках необхідних процесуальних дій, а також які саме документи копіювалися та надсилалися поштою.

Враховуючи викладене, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНО-ОЙЛ» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 квітня 2024 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Крижанівська Г.В.

Матвієнко Ю.О.