УХВАЛА

24 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 465/4775/17

провадження № 61-5361 ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 14 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення права на частку в квартирі, яка належать на праві спільної часткової власності, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на квартиру та позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про скасування рішень та записів про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 29-30 березня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 49,0 кв. м.

Позов ОСОБА_1 задоволено. Скасовано рішення та запис про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо об`єкта права власності - квартира за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 284,6 кв. м., індексний номер: 50786467 від 23 січня 2020 року приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Куйбіда-Кришкевич Х. В.

Скасовано рішення та запис про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) щодо об`єкта права власності, а саме 46/100 частини квартири, яка є спільної частковою власністю ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , загальна площа 284,6 кв. м., індексний номер: 50786965 від 23 січня 2020 року приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Куйбіда-Кришкевич Х. В.

Скасовано рішення та запис про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) щодо об`єкта права власності, а саме 37/100 частини квартири, яка є спільної частковою власністю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , загальна площа 284,6 кв. м., індексний номер: 50786965 від 23 січня 2020 року приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Куйбіда-Кришкевич Х. В.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 227,00 грн.

Додатковим рішенням Франківського районного суду м. Львова від 06 червня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цій справі відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 14 березня 2024 року рішення Франківського районного суду м. Львова від 29-30 березня 2023 року в частині позову ОСОБА_2 змінено, викладено його мотивувальну частину в редакції цієї постанови; в частині зустрічного та основного позову ОСОБА_1 скасовано та ухвалено в цій частині нове про відмову у їх задоволенні. Додаткове рішення Франківського районного суду м. Львова від 06 червня 2023 року залишено без змін.

До Верховного Суду 12 квітня 2024 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на постанову Львівськогоапеляційного суду від 14 березня 2024 року, у якій просить її скасувати в частині відмови у його позовах та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Щодо підстав касаційного оскарження

Відповідно до положень частини першої статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції переглядає у касаційному порядку судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Заявник у касаційній скарзі виокремив таку підставу касаційного оскарження як відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України), однак посилаючись на цю підставу касаційного оскарження заявник не деталізує щодо якої саме конкретної норми права відсутній висновок Верховного Суду у подібних правовідносинах. Враховуючи призначення Верховного Суду, який є судом права, та з огляду на зміст пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України, метою відкриття касаційного провадження на підставі наведеної процесуальної норми є формування судової практики щодо застосування норм права, а не надання оцінки правильності застосування норм права у спірних правовідносинах, коли мотивом заявника є - домогтися повторної оцінки касаційним судом обставин справи.

Таке узагальнене посилання у касаційній скарзі на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України без обґрунтування (мотивування) наявності цієї підстави, не є виконанням вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо обов`язкового зазначення у касаційній скарзі підстав оскарження.

За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати суду уточнену редакцію касаційної скарги з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження з визначенням конкретного пункту (пунктів) частини другої статті 389 ЦПК України та обґрунтуванням (мотивуванням) наявності цієї підстави (підстав). Також надіслати на адресу суду копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Щодо сплати судового збору

У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України доданий до касаційної скарги документ про сплату судового збору у загальному розмірі 5 059,60 грн, не підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Розміри ставок судового збору визначено частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на день звернення до суду з цими позовами).

Відповідно до положень частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно із частиною четвертою статті 6 Закону України «Про судовий збір» якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Відповідно до частини шостої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання зустрічних позовних заяв, а також заяв про вступ у справу третіх осіб із самостійними позовними вимогами судовий збір справляється на загальних підставах.

У разі якщо в апеляційному або в касаційному порядку оскаржується судове рішення, яке прийнято за наслідками розгляду первісного і зустрічного позовів, то якщо заявник не згоден із таким рішенням у частині розгляду вимог за обома зазначеними позовами, судовий збір має сплачуватися ним так само з урахуванням результатів розгляду як первісного, так і зустрічного позовів (частина двадцять перша постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10).

Зі змісту положень пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України вбачається, що у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

У серпні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про припинення права на частку в квартирі, яка належить на праві спільної часткової власності.

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом про визнання права власності на спірну квартиру, вартість якої згідно з висновком про вартість майна від 11 червня 2018 року становить 268 000,00 грн.

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про скасування рішень та записів про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Предметом касаційного оскарження є постанова Львівського апеляційного суду від 14 березня 2024 року, якою скасовано рішення суду першої інстанції про задоволення зустрічного позову ОСОБА_1 майнового характеру та задоволення основного позову ОСОБА_1 , який об`єднує три вимоги немайнового характеру, яке заявник просить залишити в силі.

Враховуючи, що ОСОБА_1 оскаржує судове рішення як за своїм зустрічним так і основним позовом, який об`єднує три вимоги немайнового характеру, за подання касаційної скарги необхідно сплатити 10 808,00 грн (2 680,00 грн * 200%) + (908,00 грн * 200% * 3 вимоги)

Оскільки заявником сплачено 5 059,60 грн (квитанції до платіжної інструкції від 12 квітня 2024 року №№ 1, 2), тому необхідно доплатити судовий збір у розмірі 5 748,40 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Оскільки подана касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України, її слід залишити без руху та запропонувати заявнику усунути недоліки.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівськогоапеляційного суду від 14 березня 2024 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 14 травня 2024 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь