Провадження № 2/643/495/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2024

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Олійника О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Новакової Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Череватенко Ольга Миколаївна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просить визначити йому строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , пропущеним ним з поважних причин та визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Харкові тривалістю два місяці з моменту набрання рішення законної сили; судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 . Після неї залишилась спадщина квартира АДРЕСА_1 . Поховала її ОСОБА_2 , яка останні роки її життя мешкала з нею та доглядала її. Після 24.02.2022 у зв`язку з нападом рф на Україну ОСОБА_2 покинула Харків рятуючи своє життя та поїхала до м. Луцьк. Тільки у лютому 2023 ОСОБА_2 повернулась до Харкова і стала проживати у квартирі померлої. Перебираючи документи які залишились після померлої ОСОБА_2 знайшла заповіт на ОСОБА_1 . В двадцятих числах лютого вона повідомила ОСОБА_1 , що на нього складено заповіт після ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 та передала заповіт йому. ОСОБА_2 запропонувала позивачу поділити спадок, вказавши, що також має право на цю спадщину. Позивач не знав, до сповіщення його відповідачем, що на нього складено заповіт. 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан та 24 лютого 2022 року. В зв`язку з військовою агресію рф позивач разом з дружиною та трьома дітьми виїхав в березні 2022 з Харкова, а з 29.05.2022 і з України до Німеччини де проживає і зараз (на підтвердження чого надає копію закордонного паспорта та посвідку на проживання). Реалізувати свої спадкові права в Німеччині позивач не мав можливості. В містечку де він мешкає немає нотаріальної контори. Приїхати на територію України позивач на теперішній час не має можливості в зв`язку з відсутністю коштів для оплати цієї поїздки. Як тільки позивач дізнався про заповіт, а саме 27.02.2023 він звернувся до генерального консульства України в Гамбурзі (ФРН) та подав заяву на прийняття спадщини після померлої. Також він оформив довіреність на ОСОБА_4 для представництва його інтересів по оформленню спадщини в Україні. В зв`язку з значними затримками на пошті ОСОБА_4 отримав документи тільки в кінці квітня 2023. 09.05.2023 ОСОБА_4 від імені позивача звернувся до приватного нотаріуса ХМНО Череватенко О.М. щодо можливості отримання свідоцтва на право власності після померлої за заповітом але отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії в зв`язку з пропуском строку на подання заяви на прийняття спадщини. Позивач вважає цю постанову неправомірною та такою , що порушує його права. Причина пропущення строку є необізнаність позивача про смерть ОСОБА_3 та складання на нього заповіту. Позивач не є близьким родичом померлої. Позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки не проживав зі спадкодавцем на момент смерті, не є спадкоємцем за законом, а тому об`єктивно не міг знати про наявність на його ім`я заповіту. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Нотаріус не здійснив належним чином повідомлення та виклик спадкоємців за заповітом, тому поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України, є підставою для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Крім того навіть в тому випадку коли позивач був би обізнаний про заповіт Постановою КМУ від 28 лютого 2022 р. № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» нотаріусам було заборонено приймати заяви про спадкування та вносити їх до спадкового реєстру в зв`язку з закриттям доступу до цих реєстрів. Частиною 4 постанови було також встановлено, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Тільки змінами внесеними в цю постанову 29.06.2022 строк на прийняття спадщини було обмежено 10 місяцями. Також 19 квітня 2022 року Уряд України ухвалив Постанову № 480 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо діяльності нотаріусів та функціонування єдиних та Постанова запроваджувала умови для роботи нотаріальних служб та державних реєстрів у період воєнного стану. У період дії воєнного стану та через місяць після його скасування лише обмежена кількість нотаріусів мала повноваження на вчинення нотаріальних та реєстраційних дій та мала повний доступ до державних реєстрів. Як вже було зазначено позивач виїхав з України 29.05.2022 рятуючи свою сім`ю, яка складалась з трьох неповнолітніх дітей. Тобто коли виникла змога звернутись до нотаріуса для прийняття спадщини позивача вже не було в країні. До того ж позивач і не знав про заповіт. Як тільки позивач дізнався про заповіт він звернувся до українського консульства в Німеччини та подав заяву на прийняття спадщини та оформив довіреність на особу яка б могла допомогти йому в Україні оформити його спадкові права.

У зв`язку з усім вищевикладеним, позивач вважає, що у нього були об`єктивні, незалежні від нього, поважні причини, які зумовили пропуск ним встановленого строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 02.10.2023 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

23.10.2023 року на адресу суду від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Рябініна С.В. надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 26.10.2023 року відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 24.11.2023 року клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено. Витребувано у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Череватенко Ольги Миколаївни належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

24.11.2023 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування відзиву зазначила, що вона має право на спадок після померлої ОСОБА_3 . Оскільки була дружиною сина померлої ОСОБА_5 . Більше п`яти років до смерті померлої проживала разом з нею, вела спільне господарство, доглядала за померлою до її смерті, поховала її, а тому має право на спадщину та не відмовляється від неї. 21.10.2023 року звернулась до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Череватенко О.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

25.01.2024 року на виконання ухвали Московського районного суду м. Харкова від 24.11.2023 року від приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Череватенко О.М. надійшов лист, згідно якого остання повідомляє, що після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкова справа не заводилась. За видачею свідоцтва про право на спадщину звертались: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в результаті чого було винесено постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із пропуском строку на прийняття спадщини ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Також повідомлено, що від імені ОСОБА_3 складено заповіт на ім`я позивача, посвідчений 18.10.2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лисенко Р.К. за реєстрованим № 807.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 09.02.2024 року, закрито підготовче провадження у справі. Призначено судове засідання.

У судове засідання позивач та його представник не з`явились, матеріали справи містять заяву представника позивача про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, підтримання позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання також не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, шляхом направлення повістки, причини неявки суду не повідомила. Надала відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Ураховуючи, що сторони, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до положень ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, згідно копії Свідоцтва про право власності на житло від 27 квітня 1993 року, за життя ОСОБА_3 на праві власності належала квартира за адресою: АДРЕСА_2 .

Померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на випадок своєї смерті зробила розпорядження: належну їй на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_1 , заповідає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Даний факт підтверджується заповітом від 25 жовтня 2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лисенко Р.К., який зареєстрований в реєстрі за № 807.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 11 лютого 2022 року.

Як убачається зі змісту позовної заяви та матеріалів справи, після смерті ОСОБА_3 , відкрилась спадщина, яка складається з квартири загальною площею 48,0 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Як зазначає позивач, про існування заповіту, складеного на його ім`я померлою ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 , він дізнався в двадцятих числах лютого 2023 року від відповідача, яка в подальшому передала йому заповіт.

Після чого, 27.02.2023 він звернувся до генерального консульства України в Гамбурзі (ФРН) та подав заяву на прийняття спадщини після померлої, що підтверджується заявою зареєстрованою в реєстрі за № 570/416-2023.

У подальшому позивач оформив довіреність на ОСОБА_4 для представництва його інтересів по оформленню спадщини в Україні, що також підтверджується довіреністю від 27.02.2023 року, посвідченою ОСОБА_6 , віцеконсулом Генерального консульства України в Гамбурзі, ФРН.

09.05.2023 представник позивача - ОСОБА_4 від імені позивача звернувся до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Череватенко О.М. з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Проте, позивач ОСОБА_1 отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.05.2023 року, згідно якої ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , в зв`язку з пропуском строку на подання заяви на прийняття спадщини.

Позивачу роз`яснено право звернутись до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позивач вважає цю постанову неправомірною та такою, що порушує його права. Причина пропущення строку є необізнаність позивача про смерть ОСОБА_3 та складання на нього заповіту. Позивач не є близьким родичом померлої. Позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки не проживав зі спадкодавцем на момент смерті, не є спадкоємцем за законом, а тому об`єктивно не міг знати про наявність на його ім`я заповіту. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Таким чином, у даній справі спадкоємцем за заповітом після смерті померлої ОСОБА_3 , є позивач у справі ОСОБА_1 , а тому він має право на прийняття спадщини після її смерті.

Згідно відповіді приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Череватенко О.М. від 19.01.2024 року, після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкова справа не заводилась. За видачею свідоцтва про право на спадщину звертались: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в результаті чого було винесено постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із пропуском строку на прийняття спадщини ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Також повідомлено, що від імені ОСОБА_3 складено заповіт, посвідчений 18.10.2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лисенко Р.К. за реєстрованим № 807.

Тобто з матеріалів справи убачається, що після смерті ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За приписами ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно із ст. 1221 ЦК України (у редакції Закону, яка діяла на момент відкриття спадщини) місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до положень ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Положеннями ч. 3 ст. 1272 ЦК України встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним судом України при розгляді справи № 6-1486цс15, яка передбачає, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Поважними причинами пропуску строку в Постанові Верховного Суду Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17 та Постанові Верховного суду України від 26.06.2019 по справі №565/1145/17 визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, зокрема пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Позивач, зазначаючи про причини пропуску ним строку прийняття спадщини вказує на воєнний стан в Україні, постійні обстріли території України, зокрема м. Харкова та Харківської області, яке є місцем відкриття спадщини. Позивач вимушений був раптово евакуюватися до Німеччини з дружиною та дітьми за для збереження життя. Про існування заповіту від дізнався лише у лютому 2023 року. Крім того, позивач не є близьким родичом померлої. Позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки не проживав зі спадкодавцем на момент смерті, не є спадкоємцем за законом, а тому об`єктивно не міг знати про наявність на його ім`я заповіту. Вважає, що необізнаність його про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Зазначені причини, на переконання суду, є поважними і внаслідок їх існування позивач дійсно мав перешкоди для вчасного подання заяви про прийняття спадщини.

При цьому суд враховує, що постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» в редакції від 06.03.2022 установлено, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється (п.3).

У подальшому 24.06.2022 було внесено зміни до п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» та викладено в такій редакції: установити, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

Позивач зазначає, що був обізнаний про прийняття Кабінетом Міністрів України зазначеної постанови та зупинення перебігу строку для прийняття спадщини на весь час воєнного стану.

На переконання суду, незадоволення позовних вимог позивача матиме наслідком порушення принципу правової визначеності.

Так, офіційне розуміння правової визначеності як елемента верховенства права надано в пункті 3.1 мотивувальній частині рішення Конституційного Суду України від 29 червня 2010 року № 17-рп/2010 у справі № 1-25/2010, відповідно до якого одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці є допустимим за умови передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права має базуватися на критеріях, які дадуть змогу передбачити юридичні наслідки своєї поведінки.

Окрім цього, Верховний Суд у постанові від 18.01.2023 у справі № 580/1300/22 сформулював правовий висновок стосовно застосування принципу «легітимних очікувань», що, головним чином, походить від англійського терміну «legitimate expectations» як розумні, небезпідставні або обґрунтовані очікування. Зокрема, Суд зазначив, що принцип легітимних очікувань широко застосовується у судовій практиці та ґрунтується на низці конституційних положень, які гарантують захист права власності (стаття 41 Конституції України) та передбачуваність (прогнозованість) законодавства, яким визначаються обмежувальні заходи (статті 22, 57, 58, 94 та 152 Конституції України); реалізація принципу легітимних очікувань полягає у досягненні бажаного результату шляхом вчинення правомірних дій з огляду на заздалегідь передбачені ймовірні наслідки; втілення легітимних очікувань унеможливлюється, зокрема, у випадку, коли особа не може досягнути прогнозованого результату внаслідок зміни правової основи у такі строки, що не є розумними та обґрунтованими; правовим підґрунтям (основою) для виникнення в особи легітимного очікування можуть бути: норма права (законодавство), судова практика, акт індивідуальної дії, конкретне судове рішення, що набуло законної сили, або умови договору; відсутність у законі безпосередніх приписів щодо певного права, яке, однак, слідує із загальних конституційних принципів або природного права, або відсутність закону, що визначає механізм реалізації такого права, самостійно не може свідчити про відсутність правового підґрунтя для виникнення в особи легітимного очікування щодо реалізації.

Зважаючи на викладені позивачем обставини, мінливість норм законодавства щодо строків прийняття спадщини під час воєнного стану, суд доходить до переконання, що позивач дійсно мав правомірні очікування що строк на прийняття спадщини на період воєнного стану в Україні зупиняється, однак подальші зміни у законодавстві строків прийняття спадщини позбавили його можливості реалізувати свої права на спадщину.

Окрім цього загальновідомим є факт того, що 24.02.2022 року розпочалася військова агресія російської федерації проти України, у зв`язку з чим Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року "Про введення воєнного стану в Україні" в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року, який був продовжений наступними Указами Президента України і триває до цього часу.

Як вбачається з «Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією», затверджених наказом Мінреінтеграції від 22 грудня 2022 року №309, територія Харківської міської територіальної громади з 24.02.2022 року по теперішній час належить до території можливих бойових дій.

Війна, як соціальнополітичне явище, безумовно негативно вплинула на усі сфери життя громадян та не оминула жодної категорії населення, вплинула на нормальне функціонування державних органів, зокрема нотаріальних контор.

Введення воєнного стану на території України, постійний обстріл міста Харкова та Харківської області у період з 24.02.2022 і по день звернення позивача до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що є загальновідомою обставиною, слід розцінювати як об`єктивну перешкоду, яка істотно перешкоджала позивачу здійснити передбачені законом дії щодо прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 . Наявність зазначених позивачем обставин свідчить про те, що у нього були поважні причини, пов`язані з істотними труднощами на вчинення дій щодо вчасного звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Враховуючи викладене, мінливість норм законодавства щодо строків прийняття спадщини під час воєнного стану, складну безпекову ситуацію в Україні, зокрема у м. Харкові та області, що викликана військовою агресією рф проти України, яка безумовно мала вплив на нормальну життєдіяльність позивача, необізнаність позивача щодо заповіту, суд дійшов висновку, що позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин.

Крім того, необізнаність позивача про існування заповіту складеного померлою на його ім`я, суд вважає поважною причиною для пропуску строку, позаяк разом з померлою вони не проживали.

Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Відповідна правова позиція міститься у постанові КЦС ВС від 26 липня 2021 року у справі № 405/7058/19.

Доводи відповідача, які викладені у відзиві на позов, суд не бере до уваги, оскільки вони не підтверджені належними доказами та спростовуються матеріалами справи.

Отже, суд задовольняє вимоги позивача та визначає ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю у два місяці з моменту набрання рішення суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки позивач не був обізнаний щодо складання заповіту на його ім`я, початок збройної агресії російської федерації та активні бойові дії у Харкові та Харківській області змусили його у першу чергу вирішувати питання пов`язані із збереження свого життя та здоров`я, також суд враховує той факт, що позивач добросовісно помилявся щодо зупинення перебігу строків для прийняття спадщини на весь час воєнного стану, що призвело до того, що заява про прийняття спадщини не була подана у строк, передбачений статтею 1270 Цивільного кодексу України.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Череватенко Ольга Миколаївна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю у два місяці з моменту набрання рішення суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати у вигляді сплати судового збору у сумі 1073,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 .

Третя особа Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Череватенко Ольга Миколаївна, м. Харків, пр. Свободи Людвіга, 35.

Повний текст рішення складений 24 квітня 2024 року.

Суддя - О.О. Олійник