29.04.2024 Справа № 756/5239/24
Справа №756/5239/24
Провадження №2/756/3001/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Тиха О.О., ознайомившись з позовною заявою керівника Кропивницької окружної прокуратури Рубана Володимира Володимировича в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Кіровоградської обласної ради до ОСОБА_1 , третя особа - Комунальне некомерційн підприємство «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради», про відшкодування шкоди,

УСТАНОВИВ:

Керівник Кропивницької окружної прокуратури Рубан В.В. звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з вищезазначеним позовом.

Ознайомившись із матеріалами позову, суддя дійшов наступного висновку.

Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Підсудністю у цивільному судочинстві визначено розмежування компетенції між окремими ланками судової системи і між судами однієї ланки щодо розгляду і вирішення підвідомчих їм цивільних справ.

Відповідно до норм ЦПК України існує загальна підсудність справ за місцезнаходженням відповідача (ст.27 ЦПК), альтернативна підсудність за вибором позивача (ст.28 ЦПК) та виключна підсудність (ст. 30 ЦПК).

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.37 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01 березня 2013 року, право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, на яку представник позивача посилається, як на підставу для звернення з вказаним позовом до Оболонського районного суду м. Києва, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Звертаючись з вказаним позовом, представник позивача зазначив, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, як вбачається з Відповіді № 564548 від 26.04.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру, відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . При цьому, доказів зареєстрованого місця проживання відповідача в Оболонському районі м. Києва суду не надано.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та Указу Президента України № 32/2019 від 7 лютого 2019 року «Про межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях» адреса проживання відповідача відноситься до тимчасово окупованої території.

Діючим законодавством України передбачений певний порядок розгляду справ територіально підсудним судам, які знаходяться на непідконтрольній українській владі території.

Так, частиною 1 статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі неможливості здійснення правосуддя судами, розташованими на тимчасово окупованих територіях, територіальна підсудність судових справ, що розглядаються у таких судах, визначається в порядку, передбаченому частиною сьомою статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Відповідно до ч.7 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", у разі неможливості здійснення правосуддя судом з об`єктивних причин під час воєнного або надзвичайного стану, у зв`язку зі стихійним лихом, військовими діями, заходами щодо боротьби з тероризмом або іншими надзвичайними обставинами може бути змінено територіальну підсудність судових справ, що розглядаються в такому суді, за рішенням Вищої ради правосуддя, що ухвалюється за поданням Голови Верховного Суду, шляхом її передачі до суду, який найбільш територіально наближений до суду, який не може здійснювати правосуддя, або іншого визначеного суду. У разі неможливості здійснення Вищою радою правосуддя такого повноваження воно здійснюється за розпорядженням Голови Верховного Суду. Відповідне рішення є також підставою для передачі усіх справ, які перебували на розгляді суду, територіальна підсудність якого змінюється.

Відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 «Про визначення територіальної підсудності справ» справи, які відносяться до територіальної юрисдикції Микитівського районного суду міста Горлівки, розглядаються Слов`янським міськрайонним судом Донецької області.

З урахуванням наведеного, компетентним та належним судом для розгляду даної справи є Слов`янський міськрайонний суд Донецької області.

Згідно з п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи наведене, беручи до уваги приписи ч.1 ст. 27 ЦПК України, справа підлягає направленню на розгляд до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, вул. Добровольського, 2) за загальними правилами підсудності згідно з вимогами ст. 27 ЦПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 27, 31, 32, 260, 261, 353-355 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за позовом керівника Кропивницької окружної прокуратури Рубана Володимира Володимировича в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Кіровоградської обласної ради до ОСОБА_1 , третя особа - Комунальне некомерційн підприємство «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради», про відшкодування шкоди передати на розгляд до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, вул. Добровольського, 2).

Передача справи на розгляд іншого суду за підсудністю здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О. Тиха