КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М. МИКОЛАЄВА
Справа № 488/466/20
Провадження № 2/488/85/24
УХВАЛА

Іменем України

12.09.2024 року м. Миколаїв

Корабельного районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючої по справі судді Чернявської Я.А.,

при секретарі судового засідання Авдєєвій К.Р.,

за участю представника позивача прокурора Ярош Н.С.,

представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Надіч Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Надіч Нонни Дидронівни про призначення судової земельно-технічної експертизи у цивільній справі за позовом Окружної прокуратури міста Миколаєва, яка діє в інтересах держави, до Миколаївської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання незаконними та скасування пунктів рішення міської ради, скасування записів про реєстрацію права власності та повернення земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Корабельного районного суду міста Миколаєва перебуває цивільна справа позовом Окружної прокуратури міста Миколаєва, яка діє в інтересах держави, до Миколаївської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання незаконними та скасування пунктів рішення міської ради, скасування записів про реєстрацію права власності та повернення земельної ділянки.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Надіч Нонна Дидронівна підтримала раніше заявлене клопотання з урахуванням уточнень про призначення по даній справі судової земельно-технічної експертизи, оскільки для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері, іншій ніж право.

Проведення заявленої судової земельно-технічної експертизи просила доручити судовому експерту Черніну Якову Олександровичу (№п/н 13146 в Реєстрі атестованих судових експертів, адреса: м. Київ, вул. Донецька, 5, оф.1), на вирішення експерта поставити питання:

- Чи перебувала земельна ділянка площею 1000 кв.м. з кадастровим номером :05:090:0035 по АДРЕСА_1 станом на момент відведення, формування та переходу з комунальної власності до приватної (21 серпня 2012 року - 20 грудня 2012 року) в межах населеного пункту м. Миколаїв в зоні зелених насаджень загального користування?

- Чи перебувала земельна ділянка площею 1000 кв.м. з кадастровим номером :05:090:0035 по АДРЕСА_1 станом на момент відведення, формування та переходу з комунальної власності до приватної (21 серпня 2012 року - 20 грудня 2012 року) в межах прибережно-захисної смуги уздовж Бузького лиману?

На час проведення експертизи просила провадження зупинити.

В обґрунтування клопотання представник відповідача зауважила на те, що прокуратура обґрунтовує позовні вимоги тим, що спірна земельна ділянка площею 1000 кв.м. з кадастровим номером :05:090:0035 по АДРЕСА_1 відносилась станом на момент відведення до рекреаційної зони, а саме знаходилась в прибережно-захисній смузі та відноситься до території зони зелених насаджень загального користування.

Враховуючи те, що м. Миколаїв (вул. Металургів в Корабельному районі) розміщені на березі Бузького Лиману з врахуванням загальних вимог прибережна захисна смуга у відповідності до ст. 60 Земельного кодексу України мала б бути упродовж 2-х кілометрів, у випадку відсутності проектів землеустрою, документації з землеустрою, містобудівної документації.

Станом на 2012 р. були прийняті й затверджені містобудівна документація м. Миколаєва (Містобудівна документація «Генеральний план міста Миколаєва» від 18.06.2009р.), що визнається і підтверджується позивачем у позовній заяві. Також, станом на момент прийняття спірних рішень Миколаївською міською радою (№ 19/31 від 21 серпня 2012 року та № 23/57 від 20 грудня 2012 року), діяв (був чинним) Робочий проект «Встановлення водоохоронних зон та прибережних захисних смуг річок Інгул, Південний Буг і Бузького Лиману на території землекористування м.Миколаєва», затверджений рішенням Миколаївської міської ради за № 17/4 від 31 травня 2012 року. Таким чином на території населеного пункту м.Миколаїв, станом на серпень та грудень 2012р., тобто станом на момент

формування земельної ділянки та передачі її у власність громадянці України ОСОБА_2 прибережно-захисні смуги уздовж Бузького лиману визначались саме документацією - Робочим проектом.

Відповідно до Висновку про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки № 07/1511 від 02.11.2012р. за підписом начальника облводресурсів ОСОБА_4 , що міститься в Проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянці України ОСОБА_2 за рахунок земель міста, не наданих у

власність або користування для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 , земельна ділянка площею 1000 кв.м. з кадастровим номером :05:090:0035 по АДРЕСА_1 (арк.проекту 22), відведена земельна ділянка не знаходиться в межах прибережно-захисної смуги визначеної робочим проектом «Встановлення водоохоронних зон та прибережних захисних смуг річок Інгул, Південний Буг і Бузького Лиману на території землекористування м. Миколаєва», затвердженим Рішенням Миколаївської міської ради № 17/4 від 31.05.2012 року за підписом міського голови. До речі, сам позивач долучив в якості додатків до позову вказаний висновок, що суперечить фактам, викладеним в позові для обґрунтуванню позовних вимог.

Таким чином, станом на серпень - грудень 20212р. усі органи та організації посилались на проект «Встановлення водоохоронних зон та прибережних захисних смуг річок Інгул, Південний Буг і Бузького Лиману на території землекористування м. Миколаєва» для обчислювання (визначення) прибережно-захисних смуг в м. Миколаєві і саме для цього затверджувався зазначений проект, оскільки у відповідності до загальної норми ст. 60 ЗКУ, майже увесь населений пункт м. Миколаїв потрапляв до прибережнозахисної смуги.

Щодо перебування спірної земельної ділянки з зоні земельних насаджень загального користування, вказане твердження не знайшло підтвердження. У відповідності до містобудівної документації «Генеральний план міста Миколаєва» від 18.06.2009р. на території населеного пункту містились відомості щодо зелених зон, та відсутні визначення зелених зон загального користування. При визначенні «Зона зелених насаджень» та «Зона зелених насаджень загального користування» має велику різницю.

Згідно до відповіді заступника міського голови директора департаменту житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради С. Коренева від 27.07.2021р. за вих. № 2406/0801.01-10/05/034/2: «... Перелік об`єктів зеленого господарства, віднесених до території рекреаційного призначення в м. Миколаєві, що затверджений рішенням міської ради від 04.04.2013 № 27/16, по вул. Металургіє розміщується зелена зона (набережна у кінці вул. Металургів, п. 23 по Корабельному району) орієнтовною площею 2400м2. Враховуючи те, що вищевказана зелена зона не має розробленого проекту землеустрою, вказати чи входить земельна ділянка з кадастровим номером :05:090:0035 до її меж не представляється можливим...».

Враховуючи вказану відповідь, а також той факт, що розмітки на Генеральному плані м. Миколаєва не мали чіткого зазначення, що по вул. Металургів в Корабельному районі м. Миколаєва є зони зелених насаджень загального користування, віднесення спірної земельної ділянки до цієї категорії станом на 2012р. є неправильним (неправомірним). Більш того, вказана відповідь, зазначає, що до 2013р. в м. Миколаєві взагалі не було визначено Переліку об`єктів зеленого господарства, віднесених до території рекреаційного призначення та враховуючи той факт, що станом на момент затвердження такого переліку (прийняття рішення Миколаївською міською радою № 27/16 від 04.04.2013р.), спірна земельна ділянка перебувала у приватній власності, що вочевидь не дозволяло органу місцевого самоврядування втручатись у права володіння, користування та власності щодо неї та відповідно встановлення (визначення) на території приватної земельної ділянки будь-яких об`єктів комунальної власності, позаяк на той час на спірній земельній ділянці могли бути розміщені виключно лише об`єкти приватної власності і виключно належати її власнику.

На підставі зазначеного, спірна земельна ділянка станом на момент відведення, формування та переходу з комунальної власності у приватну, не перебувала у прибережно-захисній смузі уздовж Бузького лиману та не відносилась до зони зелених насаджень загального користування.

Тому, для належного документального встановлення або спростування факту такого спірна земельна ділянка перебувала станом на момент відведення, формування та переходу з комунальної власності у приватну власність, перебувала в зоні ПЗС, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо (складно), що є підставою призначення по справі експертизи у відповідності до ч.1 ст.103 ЦПК України, при цьому сторонами не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань.

В судовому засіданні прокурор заперечувала проти задоволення клопотання представника відповідача.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Костенюк М.В., в судове засідання не з`явилася, надіслала суду заяву, в якій підтримала клопотання адвоката Надіч Н.Д. про призначення судової експертизи, просила розглянути у її відсутності та призначити по справі судову земельно-технічну експертизу.

Інші учасники судового процесу в судове засідання не з`явилися, про дату та час судового засідання були повідомлені своєчасно та належними чином, причини їх неявки суду не відомі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Пунктом першим частини першої статті 103 ЦПК України передбачено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Статтею 112 ЦПК України передбачено, що комплексна експертиза проводиться не менш як двома експертами різних галузей знань або різних напрямів у межах однієї галузі знань. У висновку експертів зазначається, які дослідження і в якому обсязі провів кожний експерт, які факти він встановив і яких висновків дійшов. Кожен експерт підписує ту частину висновку, яка містить опис здійснених ним досліджень, і несе за неї відповідальність. За результатами проведених досліджень, узагальнення та оцінки отриманих результатів експертами складається та підписується єдиний висновок, в якому формулюється загальний висновок щодо поставлених на вирішення експертизи питання або питань.

Значення принципів справедливості та добросовісності поширюється не тільки на сферу виконання зобов`язань, а і на сферу користування правами, тобто, такі засади здійснення судочинства виступають своєрідною межею між припустимим використанням права (як формою правомірного поводження) та зловживанням правами (як формою недозволеного використання прав).

Також, в Рекомендаціях R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на удосконалення судової системи, наголошується на тому, що суд повинен, принаймні в ході попереднього засідання, а якщо можливо, і протягом всього розгляду, відігравати активну роль у забезпеченні швидкого судового розгляду, поважаючи при цьому права сторін, в тому числі і їх право на неупередженість. Зокрема, він повинен володіти повноваженнями "ргоргіо motu", щоб вимагати від сторін пред`явлення таких роз`яснень, які можуть бути необхідними; вимагати від сторін особистої явки, піднімати питання права; вимагати показань свідків, принаймні в тих випадках, коли мова йде не тільки про інтереси сторін, що беруть участь у справі, тощо. Такі повноваження повинні здійснюватися в межах предмета розгляду.

В Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Дульський проти України (Заява № 61679/00) від 01.06.2006, зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

Проведення експертиз та досліджень здійснюється на умовах і в порядку, передбаченому Законом України «Про судову експертизу», Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень (далі - Інструкція) та науково-методичних рекомендації з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень (далі - Рекомендації), затверджених наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 N 53/5 у редакції наказу Міністерства юстиції України від 30.12.2004 №144/5, Пунктами 1.2.2 Інструкції та п. 5.1 Розділу 2 Рекомендацій визначено, що визначення відповідності фактичного землекористування в частині порушення меж та накладання земельних ділянок відповідно до правовстановлювальних документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки, визначається шляхом проведення земельно-технічної експертизи.

Законом України «Про судову експертизу», ст. 7 визначено, що судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, а також у випадках і на умовах, визначених цим Законом, судові експерти, які не є працівниками зазначених установ.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання представника відповідача про призначення судової земельно-технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою, оскільки в клопотанні доведено, що для з`ясування всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, і відповідних висновків експертів з цього питання суду не надано, отже є необхідність у призначенні у справі судової земельно технічної експертизи експертизи з питань землеустрою. У зв`язку з тим, що для проведення додаткової експертизи потрібен значний проміжок часу, то на час проведення експертизи провадження у справі слід зупинити, згідно з п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 103, 104, п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Надіч Нонни Дидронівни про призначення судової земельно-технічної експертизи у цивільній справі за позовом Окружної прокуратури міста Миколаєва, яка діє в інтересах держави, до Миколаївської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання незаконними та скасування пунктів рішення міської ради, скасування записів про реєстрацію права власності та повернення земельної ділянки - задовольнити.

Призначити судову земельно-технічну експертизу на вирішення якої поставити наступні питання:

1. Чи перебувала земельна ділянка площею 1000 кв.м. з кадастровим номером :05:090:0035 по АДРЕСА_1 станом на момент відведення, формування та переходу з комунальної власності до приватної (21 серпня 2012 року - 20 грудня 2012 року) в межах населеного пункту м. Миколаїв в зоні зелених насаджень загального користування?

2. Чи перебувала земельна ділянка площею 1000 кв.м. з кадастровим номером :05:090:0035 по АДРЕСА_1 станом на момент відведення, формування та переходу з комунальної власності до приватної (21 серпня 2012 року - 20 грудня 2012 року) в межах прибережно-захисної смуги уздовж Бузького лиману?

Проведення даної експертизи доручити судовому експерту Черніну Якову Олександровичу (№п/н 13146 в Реєстрі атестованих судових експертів, адреса: м. Київ, вул. Донецька, 5, оф.1).

У розпорядження експерта надати матеріали цивільної справи № 488/466/20.

Попередити експерта про кримінальну відповідальність, передбачену ст.ст. 384, 385 КК України, за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків та роз`яснити, що мотивований висновок повинен відповідати вимогам ст. 102 ЦПК України.

Оплату за проведення експертизи покласти на відповідача ОСОБА_1 (представника відповідача адвокат Надіч Нонна Дидронівна) та роз`яснити положення ст.109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі.

Провадження по справі на час проведення судової експертизи - зупинити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя Я.А. Чернявська