Провадження №2/751/71/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 р. місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

суддяЛібстер А. С.
секретар судового засіданняКурган В. О., Рак Я. М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу№ 751/10188/23
за позовомЦентрального управління справами Міністерства оборони України
до ОСОБА_1
провідшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення
учасники справи та представники:
представник позивача ОСОБА_2 (в режимі відеоконфренеції)
відповідач не з`явився
представник відповідача не з`явився

В С Т А Н О В И В:

Центральне управління справами Міністерства оборони України звернулось до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 суму матеріального збитку у розмірі 37 272 грн 93 коп. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, виконуючи службові обов`язки, 25.11.2016 близько 09 год 40 хв, керуючи технічно справним службовим автомобілем УАЗ в/н НОМЕР_1 , рухався по автодорозі сполученням Покровськ-Бахмут-Михайлівка з боку м. Бахмут на території Бахмутського району Донецької області. Водій ОСОБА_1 в порушення вимог статей 14,16 Закону України "Про дорожній рух", п. п. 1.3, 1.5, 2.3, 10.1, 12.1 та 12.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, не був уважним до дорожньої обстановки, своєчасно не зреагував на її зміни, не вибрав безпечної швидкості для руху, не впорався з керуванням транспортного засобу, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем марки "Chevrolet Aveo", державний номер НОМЕР_2 , під керуванням громадянина ОСОБА_3 , який рухався по своїй смузі. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водію автомобіля марки "Chevrolet Aveo", державний номер НОМЕР_3 ОСОБА_3 та пасажиру вказаного автомобілю ОСОБА_4 спричиненні тілесні ушкодження середньої тяжкості. Також в результаті ДТП, яке відбулося з вини водія ОСОБА_1 . Позивачу заподіяно майнову шкоду, у вигляді пошкодження службового автомобіля УАЗ в/н НОМЕР_1 , який належав на праві власності Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України. Дружківським міським судом Донецької області розглядалось кримінальне провадження за № 0001260 від 25 листопада 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 Кримінального кодексу України, за фактом порушення правил водіння транспортної машини, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження. Під час кримінального провадження військовою прокуратурою сил антитерористичної операції в інтересах на той час Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України пред`являвся цивільний позов до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної державі у розмірі 37 272 грн 93 копійки. Проте, матеріальні збитки, які своїми діями ОСОБА_1 наніс державному майну (службовий автомобіль УАЗ в/н 0138A1) в добровільному порядку, не відшкодовано по теперішній час. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 13 жовтня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 415 КК України, закрито. На підставі частини 1 пункту 3 статті 49 КК України ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 415 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності. Цивільний позов Військової прокуратури сил антитерористичної операції поданий в інтересах Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, завданої злочином, залишено без розгляду. З огляду на те, що Відповідач у добровільному порядку завдану шкоду Позивачу, не відшкодував, просить стягнути з Відповідача матеріальний збиток у розмірі 37 272 грн 93 копійки.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19.12.2023 відкрито провадження у справі, призначено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд справи неодноразово відкладався за клопотанням сторони позивача, відповідача та його представника, а також у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги у дні слухання справи, останній раз 16.08.2024.

13.02.2024 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого у задоволенні позовних вимог просить відмовити у повному обсязі, вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не відповідають обставинам справи, а отже не можуть бути підставою для відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Заперечення обґрунтовує тим, що свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.415 КК України, ОСОБА_1 не визнав. В рамках кримінального провадження №0001260 від 25.11.2016 була проведена експертиза, згідно висновків якої вину ОСОБА_1 у скоєнні ДТП не було підтверджено. Оскільки відповідно до ухвали Дружківського міського суду Донецької області від 13.10.2023 у справі № 219/180/18, ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінчення строків давності, без дослідження доказів у кримінальному провадженні, неможливо стверджувати, що вина ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 415 КК України, доведена поза розумним сумнівом. Посилання позивача, що з вини ОСОБА_1 Центральному управлінню справами Міністерства оборони України заподіяно майнову шкоду є безпідставними, оскільки дані висновки не були покладені в основу обвинувального вироку відносно ОСОБА_1 . Крім того, позивачем не з`ясовувалось в установленому порядку як фактичність наявної шкоди, протиправність поведінки особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби, причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкоду, вина особи в завданні шкоди, не вирішено питання про притягнення до матеріальної відповідальності ОСОБА_1 , як визначає ст. 8 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03.10.2019 року. На момент звернення з позовом також відсутня і відмова ОСОБА_1 від добровільного відшкодування шкоди, що дає позивачу правові підстави стягнути з ОСОБА_1 завдану шкоду в судовому порядку. Посилається на висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 05.06.2018 у справі №243/10982/15-ц про те, що враховуючи, що військові частини володіють на праві оперативного управління закріпленим за ними Міністерством оборони України військовим майном, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, вони несуть відповідальність відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України.

16.02.2024 через систему «Електронний суд» представник позивача подала відповідь на відзив, вважають твердження відповідача є необґрунтованими, такими, що не спростовують позовні вимоги та не доведеними жодним допустимим доказом. Звільнення від кримінальної відповідальності передбачає визнання особи винною, проте особа не обов`язково має визнавати себе винною, достатньо лише надати згоду на звільнення від кримінальної відповідальності. При цьому суд може текстуально не зазначати, що особа є винною. Також особа, що звільнена від кримінальної відповідальності, не вважається судимою (відповідно до КК України), на таку особу не покладаються жодні процесуальні наслідки через звільнення від кримінальної відповідальності.

Крім того, загальними положеннями КК та КПК України передбачено, що звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності можна лише особу, яка вчинила кримінальне правопорушення. Законодавство не зобов`язує суд роз`яснювати наслідки такого закриття, зокрема те, що особа вважатиметься такою, яка вчинила кримінальне правопорушення, незалежно від того, визнає вона свою вину чи ні. На час проходження військової служби вина ОСОБА_1 в завданні шкоди не була встановлена(доведена), відповідно правових підстав для притягнення його до матеріальної відповідальності у Позивача на той час не було. Згідно до наказу начальника Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України № 177 від 18 червня 2019 року старшого солдата ОСОБА_1 звільнено з військової служби від 05 червня 2019 року та виключено зі списків особового складу Центру та всіх видів забезпечення. Разом з тим, відсутні правові підстави притягнення ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності, як це передбачено у ст. 8 Закону України Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі, оскільки відповідач не проходить військову службу в Центральному управлінні справами Міністерства оборони України.

01.04.2024 до суду надійшло клопотання сторони відповідача про витребування з Чернігівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України копію судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод», призначену в рамках кримінального провадження № 0001260 від 25.11.2016 року, яке було задоволено судом.

В судовому засіданні 03.09.2024 представник позивача в режимі відео конференції підтримала позовні вимоги. Додатково повідомила, що вона була присутня в Дружківському міському суді Донецької області лише під час вирішення питання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_1 і їй невідомо ставлення обвинуваченого до скоєного кримінального правопорушення.

Відповідач та його представник у судове засідання не з`явились, належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи. Надали заяву, щодо розгляду справи за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно з Витягом з наказу Начальника Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України (по стройовій частині) №107 від 16.04.2015 ОСОБА_1 зарахований до списків особового складу Центру та поставлений на всі види забезпечення (а.с. 8).

Згідно з Витягом з наказу Начальника Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України (по стройовій частині) №172 від 18.06.2016 старшого солдата ОСОБА_1 водія відділення охорони та обслуговування органів військової контррозвідки СБУ 4 автомобільного взводу 2 автомобільної колони зараховано на військову службу за контрактом строком на три роки (а.с.10).

Відповідно до наказу начальника Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України № 177 від 18 червня 2019 року старшого солдата ОСОБА_1 звільнено з військової служби від 05 червня 2019 року та виключено зі списків особового складу Центру та всіх видів забезпечення (а.с.9).

Відповідно до копії технічного талону транспортного засобу та копії паспорту-формуляру серії НОМЕР_4 , транспортний засіб реєстраційний номер 01-38 А1 марки УАЗ модель 315195-030М, рік випуску 2009 належить Центру забезпечення службової діяльності МО та ГШ ЗСУ (а.с. 11-12).

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 13 жовтня 2023 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 415 КК України, - закрито, на підставі п. 3 ч.1 ст. 49 КК України ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 415 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності. Цивільний позов Військової прокуратури сил антитерористичної операції, поданий в інтересах Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних сил України до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, завданої злочином, - залишено без розгляду (а.с. 47-50).

Згідно з висновком № 1723 від 17.10.2017 за результатами проведення судової авто товарознавчої експертизи за матеріалами кримінального провадження внесеними до ЄРДР за № 0001260 від 25.11.2016 року матеріальний збиток завданий власнику транспортного засобу автомобілю марки «УАЗ» моделі (315195-030М), 2009 року випуску, військовий номер НОМЕР_1 в результаті його пошкодження в ДТП становить 37272,93 грн (а.с.16-46).

20.06.2024 Чернігівським науково-дослідницьким експертно-криміналістичним центром МВС України, на виконання ухвали суду, надана копія судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод», призначену в рамках кримінального провадження № 0001260 від 25 листопада 2016 року, відповідно до висновків якої вбачається, що покази пасажира ОСОБА_5 та водія "Chevrolet Aveo", під керуванням громадянина ОСОБА_3 є технічно неспроможними через їх суперечність (а.с.142-153).

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для настання деліктної відповідальності відповідно ст. 1166 ЦК України необхідна наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювача шкоди; в) причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача.

Верховний Суд у постанові від 02 червня 2022 року у справі №602/1455/20 вказав, що у цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок розглядати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі, та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Формування змісту й обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача. Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно в межах заявлених ними вимог і наданих доказів.

Згідно ст. 76, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.2 ст. 1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, підставою деліктної відповідальності є вина. В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки, що призвела до заподіяння шкоди та причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача.

Таким чином, позивач повинен довести факт неправомірної поведінки відповідача, заподіяння ним шкоди та її розмір, а також причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою завдавала шкоди та негативними наслідками.

При цьому суд зазначає, що ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 13 жовтня 2023 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 415 КК України, - закрито. На підставі п. 3 ч.1 ст. 49 КК України ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 415 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, при цьому із змісту ухвали не вбачається встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні злочину, натомість, відомості, викладені у висновку судової інженерно-транспортної експертизи № 49 від 02.02.2018 свідчать про технічно неспроможні показання інших свідків, причетних до вказаної ДТП, через їх суперечність.

Доводи представника позивача про те, що постанова про закриття кримінального провадження є обов`язковою для суду в питанні чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цими особами, а матеріальна шкода спричинена відповідачем, має бути відшкодована є необґрунтованими, оскільки, саме в даному випадку відсутній факт неправомірної поведінки відповідача та причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою можливим заподіювачем такої шкоди - ОСОБА_1 ..

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Позивачем не надано до матеріалів справи достатніх доказів, які б підтверджували заподіяння саме неправомірними діями відповідача майнової шкоди позивачу, тому суд приходить до висновку, що в позові слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1206 ЦК України,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог Центрального управління справами Міністерства оборони України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А. С. Лібстер