РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2024 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Верніка В.М.

за участюі секретаря судових засідань Корнійчук К.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Жмеринка цивільну справу за позовом адвоката Кадук Анастасії Ігорівни в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ :

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кадук А.І. 15.02.2024 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом із вимогами стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів, щомісячно, до закінчення останнім навчання, а саме до 30.06.2027 року. Заявлені позовні вимоги обгрунтовано тим, що батьки позивача перебували у шлюбних відносинах, від даного шлюбу у них народились діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Надалі шлюбні відносини між ними були припинені та діти залишились проживати з матір`ю. До повноліття дітей відповідач сплачував аліменти на їх утримання. Позивачу виповнилось 19 років та він навчається у Військовій академії (м.Одеса) на першому курсі денної форми навчання, термін навчання складає 4 роки. У зв`язку з навчанням на денній формі та безпосередня специфіка навчання у військовій академії, яка передбачає несення військової служби, позбавляє можливості позивача влаштуватись на роботу та матеріально забезпечувати себе самостійно. Кошти йому потрібні для придбання продуктів харчування, відповідний одяг, підручники, зошити, додаткові навчальні посібники, технічні пристрої-гаджети, канцелярське приладдя. Військове навчання потребує носіння спецодягу та спецобладнання, яке позивач купує самостійно. Також для навчання необхідним є наявність комп`ютера, який був придбаний за кредитні кошти дідуся позивача. Окрім того, позивач має проблеми із зором, з дитинства хворіє на гіперметропію середнього та високого ступеню, у зв`язку з чим для підтримання його здоров`я потрібно регулярно проходити обстеження, приймати комплекс лікувальних комплексів для зору, що потребує додаткових матеріальних витрат. Матеріальне утримання позивача повністю забезпечується його матір`ю. Відповідач з моменту досягнення позивачем повноліття матеріальної допомоги добровільно не надає. Матері одній важко утримувати сина, оскільки на її утриманні перебувають ще двоє молодших дітей. Мати офіційно не працює, доглядає за дітьми та отримує незначний дохід від ведення господарства, а також соціальну допомогу на молодшу дитину як багатодітна матір. Вважає, що батько також зобов`язаний надавати матеріальну допомогу сину, який продовжує навчання. Позивачу відомо, що його батько працює машиністом ВП "Локомотивне депо Жмеринка" та отримує щомісячний дохід в середньому розмірі 18000 грн, інших утриманців у нього немає, а тому вважає, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Також просила стягнути з відповідача понесені позивачем витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн (а.с.1-3).

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 19.02.2024 року відкрито провадження у даній справі та визначено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач ОСОБА_2 15.03.2024 року особисто отримав надіслані судом копію ухвали про відкриття провадження разом із копією позовної заяви із додатками (а.35).

Поштове відправлення копії ухвали про відкриття провадження позивачу ОСОБА_1 за зареєстрованою адресою його проживання (а.с.6) повернуто суду Укрпоштою 28.02.2024 року (а.с.36-39).

11.03.2024 року представник позивача адвокат Кадук А.І. подала клопотання про долучення додаткових доказів до матеріалів справи (а.с.40-46).

25.03.2024 року відповідач ОСОБА_2 надав відзив на позовну заяву, у якому просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання, відмовити повністю. Вважає позовні вимоги необгрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Свою позицію обгрунтовує тим, що він не порушував прав свого сина, адже досягнувши повноліття син його не повідомляв, що у зв`язку з навчанням потребує його матеріальної допомоги, не вказував суму та реквізити для перерахування коштів. Він навпаки при спілкуванні з сином пропонував матеріальну допомогу, на що син зазначив, що платити йому потрібно буде через суд. Вважає, що вимога позивача щодо стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу є незаконною, оскільки відповідно до вимог Сімейного кодексу України такий розмір не передбачений. Розмір витрат пов`язаних із навчанням, що наведений позивачем, не доведений належними доказами, а надані докази є недоречними. Вказав, що позивач перебуває на військовій службі, а саме навчається у Військовій академії (м.Одеса), форма навчання денна, з 29.07.2023 року знаходиться на утриманні за рахунок державних коштів на видах забезпечення за курсантськими нормами: грошове, продовольче, речове, квартирно-експлуатаційне та медичне забезпечення. У зв`язку з зазначеним позивач перебуває на повному фінансовому забезпеченні держави під час навчання, тому витрат, пов`язаних з навчанням він жодних не несе. Зауважив, що придбання ноутбука, який згідно позовної зави необхідний сину для навчання, однак згідно технічних характеристик даний ноутбук представляє собою надійну геймерську платформу, яка допоможе досягнути успіху у будь якій грі, тобто створений для ігор та розваг, у зв`язку з чим у нього виникає питання чи дійсно у військовому навчальному закладі такий гаджет є необхідний для навчальної програми. Зазначив, що доданий медичний висновок не є доказом, який стосується предмету спору, оскільки позивач перебуває на повному утриманні, в тому числі медичному. Крім того, витрати щодо лікування дітей стягуються у відповідності до вимог статті 185 СК України і стосуються дітей, а позивач вже є повнолітньою особою (а.с.47-50).

04.04.2024 року до суду подано відповідь на відзив, у якій представник позивача адвокат Кадук А.І. просить вважати відзив відповідача поданим з порушення процесуальних норм законодавства, не приймати його обгрунтування та заперечення при винесенні рішення, позовні вимоги задоволити в повному обсязі. Звертає увагу, що викладені відповідачем обставини щодо пропозиції сину матеріальної допомоги добровільно не відповідають дійсності, є намаганням ввести суд в оману та створення перед судом образу ідеального та турботливого батька. З початком навчання позивача у військовій академії в м.Одеса виникла потреба у матеріальні допомозі йому на придбання речей та матеріалів, пов`язаних з його навчанням, які відрізняються від звичайних збільшеною їх вартістю (навчальні книги, спеціальна форма, тактичне військове спорядження, елементи захисту, спецпредмети військові та засоби для польових виходів, також потреби групи та роти, на які курсанти постійно складаються особистими грошима. Матеріально забезпечити себе позивач не має змоги через денну форму навчання, а отримання військової стипендії в сумі 775 грн та 2350 грн надбавки не вистачає для забезпечення себе усім необхідним. Повністю матеріальною допомогою займається матір позивача, якій одній матеріально важко здійснювати такі значні витрати на утримання сина. Саме через це вона зверталась до відповідача з проханням у матеріальній допомозі сину на навчання, на що відповідач попросив надіслати номер банківської картки сина та запевнив, що допоможе матеріально синові. Однак, після даної розмови жодних грошових надходжень на карту сина відповідачем здійснено не було. Саме через вказані обставини та ігнорування прохань про допомогу, позивач змушений звернутись до суду за захистом свої прав. Зауважує, що всі вказані витрати позивача прямо пов`язані з його навчанням у військовій академії, враховуючи ступінь та призначення таких придбаних речей та засобів. Такі витрати є регулярними, саме тому позивачу необхідні щомісячні витрати на навчання. Окрім того, у зв`язку з воєнним станом в країні, постійними обстрілами агресором території держави, а особливо враховуючи місце розташування навчального закладу позивача в м.Одесі, де повітряні тривоги лунають майже цілодобово, харчуватись позивачу доводиться за власні кошти, оскільки під час повітряної тривоги кухня не працює та відповідно харчуванням курсанти не забезпечуються. Заява відповідача про технічні характеристики ноутбука, який являє собою наднадійну геймерську платформу, взагалі є незрозумілим на якій підставі та чим обгрунтовує своє твердження. Таку вказівку відповідача про ігрову функцію ноутбуку вважає безглуздою та недоречною (а.с.51-69).

05.04.2024 року відповідачем ОСОБА_2 надано заперечення на відповідь на відзив, за змістом яких він просив суд у задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі. Наголосив, що твердження сторони позивача та представлені докази не спростовують того, що позивач навчається на повному речовому, продовольчому та фінансовому забезпеченні за рахунок державного бюджету Міністерства оборони України, у зв`язку з чим не існує повної сукупності необхідних юридичних фактів для стягнення аліментів на повнолітню особу, яка продовжує навчання. Також зауважив, що додані стороною позивача письмові пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не передбачені процесуальним законом, й останні не сторонами у справі та не залучені свідками у ній. Також вказав, що підтвердженням відправки відзиву позивачу є квитанція про оплату послуг поштового зв`язку, й отримання позивачем відзиву підтверджується описанням у відповіді на відзив аргументів відповідача проти задоволення позову (а.с.70-71).

Клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін, заперечень проти розгляду справи у спрощеному позовному провадженні, а також інших заяв сторонами до суду не подано.

Відтак суд згідно ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві й у відповіді на відзив, пояснення відповідача у відзиві на позовну заяву та в запереченнях на відповідь на відзив, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно з копією паспорта № НОМЕР_1 та витягу з реєстру територіальної громади від 20.11.2023 року, позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.4,6).

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 батьком позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який має повнолітній вік, являється відповідач ОСОБА_2 та матір`ю позивача є ОСОБА_5 (а.с.7).

З довідки Військової академії (м.Одеса) від 10.11.2023 № 1/55/1759 (а.с.8) встановлено, що позивач ОСОБА_1 є курсантом вказаного навчального закладу, де перебуває на військовій службі, зарахований наказом начальника військової академії від 29.07.2023 року №558. Форма навчання денна. Курс навчання перший. Термін навчання чотири роки, до червня 2027 року. З 29.07.2023 року знаходиться на утриманні за рахунок державних коштів на видах забезпечення за курсантськими нормами: грошове, продовольче, речове, квартирно-експлуатаційне, медичне забезпечення.

Відповідно до копії паспорта серії НОМЕР_3 (а.с.9-10) матір позивача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянка України, також зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки Квартального комітету "Постройки" від 09.02.2024 року № 26 (а.с.12), виданій власнику житлового приміщення по АДРЕСА_1 ОСОБА_5 , до складу її сім`ї входять сини ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та чоловік ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідно до копії виконавчого листа №2-607/2006, виданого Жмеринським міськрайонним судом 22.06.2006 року, з ОСОБА_2 стягувались на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 05.05.2006 року до повноліття дітей (а.с.13).

Відповідно до представлених стороною позивача копій фіскальних чеків від 24.09.2023 року та від 29.07.2023 року придбано M-Tac плитоноску вартістю 6410 грн, Mechanix рукавички Anti-Static та M-Tac капці загальною вартістю 996 грн (а.с.14,15), згідно квитанції від 11.09.2023 року ОСОБА_1 здійснено оплату товару (взуття) вартістю 6854 грн (а.с.16), відповідно до копії фіскального чеку від 12.02.2024 року придбано велику офіцерську лінійку вартістю 490 грн (а.с.17); 06.03.2024 року ОСОБА_1 здійснив замовлення на сайті VEKMET бойової сорочки та тактичних штанів (а.с.42) та відповідно здійснив оплату замовлення на загальну суму 8985 грн (а.с.43), 14.03.2024 року придбано спальник, рюкзак, карабін пластиковий на загальну суму 7416 грн (а.с.55).

Згідно з копією медичного висновку Державної установи "Інститут очних хвороб і тканинної терапії ім. В.П. Філатова національної академії медичних наук України" від 20.01.2015 року, ОСОБА_6 , 2005 року народження, знаходився на консультації в поліклініці інституту з діагнозом: OD (праве око) гіперметропія високого ступеня, OS (ліве око) гіперметропія середнього ступеня; OU (обидва ока) збіжна, частково акомодаційна, альтернуюча косоокість Рекомендовано насіння окулярів, 3-4 курса лікування на рік (а.с.19).

Відповідно до виписки по надходженням по банківській картці позивачу ОСОБА_1 було зараховано платежі з коментарем "Зарплата, Військова академія (м.Одеса)": 15.01.2024 року на суму 620 грн, 23.01.2024 року на суму 2350 грн, 11.02.2024 року на суму 775 грн, 20.02.2024 року на суму 2350 грн, 08.03.2024 року в розмірах 2350 грн та 775 грн відповідно (а.с.62-64).

Суд визнає недопустимими доказами письмові пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.56,59), оскільки останні не є сторонами у даній справі та не залучені до її участі в якості третіх осіб або свідків, показання яких безпосередньо в судовому засіданні належить до різновидів доказів у цивільній справі, й також вказані письмові пояснення не передбачались заздалегідь у формі письмового опитування учасників справи як свідків в порядку, передбаченому ст.93 ЦПК України.

Також суд визнає неналежним доказом копію квитанції від 04.02.2024 року щодо придбання ОСОБА_4 ноутбук ASUS TUF Gaming FIS F X5072C4-HN138 вартістю 34599 грн (а.с.18), оскільки незалежно від стверджуваних стороною позивача обставин його передачі покупцем ОСОБА_4 в користування позивачу ОСОБА_11 , це заздалегідь не становить особистих витрат позивача або його матері в межах оспорюваних в даній справі правових підстав надання утримання повнолітньому сину, який продовжує навчання, власне обов`язок чого не поширюється на родичів другого ступеня споріднення. З цих же підстав не підлягають правовій оцінці суду заперечення відповідача ОСОБА_2 стосовно ігрового технічного призначення даного ноутбука.

Решту вказаних вище доказів суд вважає належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які охоплюються предметом доказування.

Згідно ч.1,3 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплат.

Відповідно до ч.1 ст.6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

У відповідності до приписів ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 13.04.2024 року в справі №308/4214/18, стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

У постанові від 16.02.2022 року в справі №381/2423/20 Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюютьсяглавою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Так, суд визнає встановленим той факт, що позивач ОСОБА_1 , який має повнолітній вік та наразі не досяг віку 23 років, у зв`язку з його навчанням у Військовій академії (м.Одеса) потребує матеріальної допомоги, яку законом зобов`язані надавати, зокрема його батьки, тобто включно відповідач ОСОБА_2 , який у відзиві підтвердив посаду та місце своєї роботи, вказані позивачем

Про наявність у позивача ОСОБА_1 в теперішній час дружини або повнолітніх дітей суду ніким не повідомлено, а тому можливість надання йому утримання такими особами судом при визначенні розміру оспорюваних аліментів не враховується.

При цьому, можливість надання позивачу ОСОБА_1 його матір`ю ОСОБА_5 є істотно обмеженою з урахуванням наявності на її утриманні інших двох малолітніх дітей.

Суд визнає необгрунтованими доводи сторони позивача щодо потреб грошових коштів для придбання ОСОБА_1 продуктів харчування, спецодягу та спецобладнання, а також матеріальних витрат на лікування вад зору, оскільки його навчання у вищому військовому навчальному закладі у якості курсанта, включно із перебуваням на військовій службі, передбачає його утримання за державним забезпеченням згідно курсантських норм, серед решти за продовольчим, речовим та медичним забезпеченням, недостатність здійснення Військовою академією (м.Одеса) якого не доведена позивачем та його представником жодним належним і допустимим доказом, а тому потреба придбання позивачем ОСОБА_1 за власні кошти спеціального військового спорядження не є безспірною щодо необхідності саме таких засобів для його навчання.

Окрім цього, згідно викладених вище правових висновків касаційного суду, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, витрати на харчування, одяг та лікування не є такими, що підлягають врахуванюю у визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої особи, яка продовжує навчання, водночас не становлячи обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

У визначенні потреби позивача ОСОБА_1 в матеріальній допомогі у зв`язку з продовженням ним навчання підлягає безумовному врахуванню отримання ним грошового утримання за місцем навчання, яке сумарно за січень місяць 2024 року є наближеним до встановленого законом в розмірі 3028 грн прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за лютий та за березень місяці 2024 року перевищило цей прожитковий мінімум, що з огляду на передбачене нормоване його продовольче, речове, квартирно-експлуатаційне та медичне забезпечення з боку Військової академії (м.Одеса), включно з денною формою його навчання, яка виключає витрати на оплату навчального процесу та оплату проживання за місцем навчання, визначає достатню можливість ОСОБА_1 покриття переважної більшості власних потреб щодо навчання самостійно.

Таким чином, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд встановив, що оспорюваний до стягнення з відповідача ОСОБА_2 розмір аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_1 , який продовжує навчання, підлягає визначенню в розмірі 1/10 частини від усіх видів заробітку (доходів), що достатньо відповідатиме принципам співмірності та справедливості, для забезпечення потреб навчання повнолітнього сина у придбанні підручників та канцелярського приладдя, проїзду до навчального закладу, в сукупності з власним доходом курсанта ОСОБА_1 , у тому числі з урахуванням хворобливого стану здоров`я останнього, а також із здійснюваним наданням утримання з боку матері позивача згідно солідарного обов`язку обох батьків щодо його утримання.

При цьому, суд визнає необгрунтованими заперечення відповідача стосовно не звернення до нього особисто позивачем щодо потреби матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням, не зазначення останнім суми та реквізитів для перерахування коштів. Суд визначає, що навіть за відсутності відомостей про номер банківської картки позивача у відповідача, він не був позбавлений можливості здійснювати регулярні поштові грошові перекази позивачу у самостійно визначеному розмірі, згідно стверджуваному відповідачем власному наміру перерахування коштів на картковий рахунок.

Відповідно до положень ст.430 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць.

За правилами ст.141 ЦПК України пропорційно задоволеним позовним вимогам з відповідача на користь позивача належить стягнути компенсацію витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн, загалом понесення ним яких доводяться копією договору про її надання від 12.02.2024 року №03/02-24 з додатками, квитанцією від 12.02.2024 року №01/24 про сплату позивачем гонорара адвокатові в сумі 5000 грн (а.с.26-29, 30), а також на користь держави слід стягнути судові витрати із сплати судового збору за відповідною ставкою вимог майнового характеру фізичної особи, а саме в розмірі 1211,20 грн, від сплати якого за заявленим предметом спору звільнений позивач, та який не підлягає іншому зменшенню, незалежно від розміру фактично задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 3, 11-13, 77, 78, 79, 80, 81, 89, 263, 264, 265, 430 ЦПК України, ст. 182, 183, 191, 198-200 СК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_4 , мешканця АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , мешканця АДРЕСА_1 ) аліменти на його утримання в розмірі 1/10 частини усіх видів заробітку (доходу) платника щомісячно, починаючи з 15.02.2024 року і до закінчення ним навчання у Військовій академії (м.Одеса), тобто до 30.06.2027 року, а також одноразово стягнути 2000 (дві тисячі) гривень витрат на професійну правничу допомогу,

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_4 , мешканця АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривні 20 копійок (отримувач коштів: ГУК у м.Київ/м.Київ/22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106, пункт 1.1.2.).

Рішення в частині стягнення аліментів в межах одного місяця, а саме з 15.02.2024 року до 15.03.2024 року допустити до негайного виконання.

Рішення суду набуває законної сили після закінчення строків його оскарження, якщо не було подано апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд.

Суддя Вернік В.М.