Справа №173/3572/23
Провадження №2/173/254/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2024 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бурхана С.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення(виклику) сторін цивільну справу

за позовом Акціонерного товариства Акцент-Банк

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Шкапенко О.В., який діє в інтересах АТ «Акцент-Банк» звернувся до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором від 06.11.2015 року у розмірі 17517,78 грн. та сплачений судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06.11.2015 року відповідач приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазанченого рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві.

Позивач свої зобов?язання за Договром виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору. Відповідач не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Таким чином Відповідач зобов?язання за Договором не виконала, у зв?язку з чим станом на 28.09.2023 року заборгованість за Договором становить 17517,78 грн.: 5212,95 грн. - заборгованість за кредитом; 10354,32 грн. - заборгованість за відсотками; 1950,51 грн. - штраф.

На підставі викладеного позивач звернувся до суду з даним позовом.

18.12.2023 року на виконання вимог частини 6 статті 187 Цивільного процесуального кодексу України судом було зроблено запит про зареєстроване місце проживання відповідача.

21.12.2023 року судом отримана відповідь № 2925 від 21.12.2023 року з Верхівцевської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області, щодо зареєстрованого місця проживання відповідача.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23.01.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачу право на подання заперечень на відповідь на відзив.

Відповідач надала відзив на позовну заяву. В якому позов не визнає, проти задоволення позовних вимог заперечує. В обгрунтування проти позову посилається на те, що вона не укладала кредитний договір з позивачем, а лише ознайомлювалась з умовами кредитування. Також відповідач просить суд застосувати позовну давність та з цих підстав відмовити у позові.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що 06.11.2015 року відповідач приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ А-Банк з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ А-Банк відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,8 % на рік, що підтверджується Анкетою-заявою про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, яка підписана Відповідачем, Паспортом споживчого кредиту.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України зазначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець, в даному випадку АТ «Акцент-Банк».

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком, іншою фінансовою установою в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку, іншої фінансової установи змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно із статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як встановлено при розгляді справи, Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту, відповідно до умов Договору. Ця обставина підтверджується випискою по картці, згідно з якою відповідач активно користуваласяч кредитним коштами (зняття готівки, покупки тощо). Тому доводи відповідача про те, що вона не укладає кредитний договір з позивачем суд вважає необгрунтованими і такими, що спростовуються доказами, наданими позивачем.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 28.09.2023 року заборгованість за Договором становить 17517,78 грн.: 5212,95 грн. - заборгованість за кредитом; 10354,32 грн. - заборгованість за відсотками; 1950,51 грн. - штраф.

Суд погоджується із сумою заборгованості за кредитом в розмірі 5212,95 грн. та вважає її обгрунтованою.

Щодо позовних вимог про стягнення відсотків та штрафів, суд приходить до таких висновків.

Згідно з витягом з Умов та правил надання банківських послуг реальна процентна ставка зазначена як 46,8% річних (або 3,9% в місяць). Водночас будь-якої інформації про підстави та розмір нарахування штрафу вказані умови не містять. Також не наведено відповідне обгрунтування і самій позовній заяві.

Окрім того вказаний витяг не підписаний відповідачем та з його змісту незрозуміло, що він стосується укладеного 06.11.2015 року договору.

З урахуванням чого суд приходить до висновку, що позивачем не доведено, що між сторонами було досягнуто домовленості про сплату процентів (їх розмір та порядок нарахування) та штрафів.

Тому в цій частині, щодо вимог про стягнення відсотків та штрафу, суд вважає заявлені позовні вимоги необгрунтованими.

Повертаючись до розгляду питання про наявність підстав для стягнення основної суми боргу, суд зазначає таке. Як зазначено вище, суд дійшов висновку про обгрунтованість суми заборгованості за тілом кредиту, оскільки в порушення умов кредитного договору, а також вимог ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаним вище договором виконала не в повному обсязі.

Проте, суд звертає увагу на те, що відповідачем заявлено про застосування позовної давності.

Згідно зі статтями 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц зазначено, що суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач.

Частиною 1 ст. 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до умов кредитного договору погашення заборгованості мало відбуватися щомісячними платежами (до 1 числа місяця наступного за звітним) (п.2.1.1.12.4).

Отже, оскільки за умовами договору відповідач мав виконувати зобов`язання, зокрема, з повернення кредиту та зі сплати процентів до 1 числа кожного місяця впродовж строку кредитування, перебіг позовної давності для стягнення заборгованості за кожним з цих щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу. А тому встановлення строку кредитування у договорі, який передбачає внесення позичальником щомісячних платежів, має значення не для визначення початку перебігу позовної давності за вимогами кредитодавця щодо погашення заборгованості за цим договором, а, насамперед, для визначення позичальнику розміру щомісячних платежів.

Відтак, за наведених умов початок перебігу позовної давності для погашення щомісячних платежів за договором визначається за кожним таким черговим платежем з моменту його прострочення. Вказане унеможливлює визначення початку перебігу позовної давності для погашення всієї заборгованості за договором з моменту спливу строку кредитування, як це встановив суд апеляційної інстанції.

Статтю 264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

З виписки по рахунку видно, що відповідач востаннє користувалася кредитним коштами 05.02.2018 року. Отже, про порушення зобов?язання за кредитним договором (непогашення чергового щомісячного платежу) позивачу стало відомо 06.03.2018 року. Останнє погашення заборгованості відбулося 28.02.2018 року, що можна вважати перериванням перебігу позовної давності, після якого перебіг позовної давності почався знов. Проте з вимогою (позовом) про стягнення заборгованості за кредитом позивач звернувся лише в листопаді 2023 року. У зв?язку з чим , суд вважає, що трирічний строк позовної давності щодо вимог позивача про стягнення кредитної заборгованості навіть щодо останнього щомісячного платежу сплинув.

Суд звертає увагу на те, що у виписці по рахунку та у розрахунку заборгованості зазначено про те, що 20.05.2022 року відбулося нібито поповнення 13,87 грн. проте будь-яких підстав такого поповнення (поповнення через платіжний термінал, внесення готівки тощо) судом не встановлено, що, на думку суду не може свідчити про визнання свого боргу відповідачем відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України.

Згідно з ч. 4. ст. 268 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Підстав для визнання поважними причини пропуску позовної давності судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у позові.

Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України слід віднести за рахунок позивача, враховуючи те, що суд дійшов висновку про відмову в позові.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265 ЦПК України, ст. 256,257,261, 509, 525, 526, 530, 536, 599, 1048, 1049, 1050, 1054, 1057 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Рішення може бути оскаржено у встановленому порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його підписання. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (49074, м.Дніпро, вул.Батумська,11, )

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; фактичне місцепроживання: АДРЕСА_2 )

Суддя С.М. Бурхан