Справа № 349/1456/24
Провадження № 2/349/507/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19 листопада 2024 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Гаврилюк О.О.

з участю секретаря судового засідання Гошко І.В.

розглянув у відкритому підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу № 349/1456/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину майна колишнього колгоспного двору та визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування,

встановив:

У серпні 2024 року ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Падучак І.І., звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просить:

- визнати за нею, як спадкоємицею за законом після смерті ОСОБА_3 право власності на 1/6 частину домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ;

-визнати за нею право власності на 1/3 частину домоволодіння, що розташоване за адресою - АДРЕСА_1 , як членом колишнього колгоспного двору.

В обгрунтування позову зазначено, що на 15 квітня 1991 року позивачка, а також ОСОБА_3 , ОСОБА_4 проживали у цьому домоволодінні та були членами колгоспного двору. У зв`язку зі смертю матері позивачки ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належну їй 1/3 частинину домоволодіння. Позивачка ОСОБА_5 і ОСОБА_2 є спадкоємцями в порядку спадкування за законом після смерті матері. Спадщину прийняли. Коли позивачка звернулася з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину на частину домоволодіння, нотаріус їй відмовив через відсутність документа, який посвідчує право власності спадкодавиці на це нерухоме майно. Просить визнати за нею право власності на домоволодіння в порядку спадкування та як члена колишнього колгоспного двору.

Відповідач заперечень проти позову не подав.

Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 13 серпня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та справу призначено до підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 02 жовтня 2024 року проведено заміну неналежного відповідача Рогатинську міську раду Івано-Франківської області на належного відповідача ОСОБА_2 .

Позивачка ОСОБА_1 у підготовче засідання не з`явилася, її представниця адвокат Падучак І.І. просить справу розглядати за її відсутності, про що зазначила у клопотанні.

ОСОБА_2 у підготовче засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. У заяві зазначив, що позовні вимоги визнає повністю.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

У зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в підготовче засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

За змістом частин 3 та 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши письмові докази в підготовчому засіданні, судом встановлено такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Згідно копії виписки з погосподарської книги без номера по с.Беньківці Рогатинського району Івано-Франківської області, домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 станом на 15 квітня 1991 року належало до суспільної групи «колгоспний двір», в якому були зареєстровані ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Рік побудови нерухомого майна 1969.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , повторно виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рогатинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області 18 грудня 2013 року.

У зв`язку із смертю ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі на 1/3 частину належного їй домоволодіння.

Відповідно до копії довідки, виданої Центром надання адміністративних послуг Рогатинської міської ради Івано-Франківської області від 01 липня 2024 року № 34, місцем проживання ОСОБА_3 було АДРЕСА_1 . На день смерті разом з нею проживали ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 .

Факт родинних відносин між спадкодавцем ОСОБА_3 та спадкоємцем ОСОБА_1 підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , де в графі мати зазначена ОСОБА_3 .

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 змінила ім`я на ОСОБА_1 , про що в Книзі еєстрації зміни імені 13 листопада 2021 року зроблено відповідний запис за № 55, що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серія НОМЕР_2 , повторно виданого 24 квітня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області.

Згідно копії довідки Підкамінського старостинського округу Рогатинської міської ради від 11 червня 2024 року № 02-08/40, заповіт від імені ОСОБА_3 у Підкамінському старостинському окрузі не посвідчувався.

Встановлено, що спадкоємець за законом першої черги ОСОБА_1 прийняла спадщину в порядку, визначеному ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини та протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не заявила про відмову від неї.

Постановою державного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Андрейків Т.В. від 19 липня 2024 року № 938/02-31, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 на домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 через відсутність документів, що підтверджують право власності спадкодавця на зазначене нерухоме майно.

Згідно копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виданого на ім`я ОСОБА_1 і довідки, виданої Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації від 06 лютого 2024 року № 90, до складу домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 входять: житловий будинок загальною площею 45,7 м2, житловою площею 32,2 м2, літня кухня загальною площею 20,0 м2, стайня-стодола загальною площею 47,4 м2, криниця площею 5,0 м/п., ворота загальною площею 5,9 м2. Реєстрація права власності на домоволодіння в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не проводилась.

Згідно висновку про вартість об`єкта оцінки, ринкова вартість домоволодіння станом на 06 серпня 2024 року становить 69 800,00 грн.

Згідно ст.120 ЦК УРСР в редакції 1963 року, що поширюється на спірні правовідносини, колгоспний двір визначався, як сімейно - трудове об`єднання осіб, всі або частина яких були членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. При цьому за змістом ч.2 ст.123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться в п. 6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» положення ст.ст.17,18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 р.).

До правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 р. не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Вказані обставини дають суду дійти висновку, що станом на 15 квітня 1991 року, кожен з членів даного двору мав по 1/3 частині у вище вказаному житловому будинку, з господарськими будівлями та спорудами.

Відповідно до ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст.1221 ЦК України).

За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до частин першої, другої статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК Цкраїни, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За ч.1, 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що позивачка є спадкоємицею ОСОБА_3 за законом на 1/6 частку домоволодіння.

Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно частини 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Статтею 55 Конституції України гарантовано право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

За статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст.16 ЦК України). Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, оскільки позивачка набула право власності на частину житлового будинку та приналежних будівель, як спадкоємець за законом після смерті ОСОБА_3 та як член колишнього колгоспного двору, однак не може отримати правовстановлюючі документи на нерухоме майно, тому це право підлягає захисту судом шляхом його визнання.

Керуючись ст. 263-265 ЦПК України,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину майна колишнього колгоспного двору та визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину домоволодіння, а саме: житлового будинку загальною площею 45,7 м2, житловою площею 32,2 м2, літньої кухні площею 20,0 м2, стайні-стодоли площею 47,4 м2, криниці площею 5,0 м/п., воріт площею 5,9 м2, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , як члена майна колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_1 , як спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/6 частину домоволодіння, а саме: житлового будинку загальною площею 45,7 м2, житловою площею 32,2 м2 , літньої кухні площею 20,0 м2, стайні-стодоли площею 47,4 м2, криниці площею 5,0 м/п., воріт площею 5,9 м2 , які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ,

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 19 листопада 2024 року.

Суддя О.О.Гаврилюк