КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М. МИКОЛАЄВА
Провадження № 2/488/177/24
УХВАЛА

Іменем України

24.04.2024 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду міста Миколаєва Чернявська Я.А., розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог: орган опіки та піклування в особі Служби в справах дітей Черкаської районної державної адміністрації, Служба у справах дітей Мошнівської сільської ради, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Корабельного районного суду м. Миколаєва на підставі ухвали Солом`янського районного суду м. Києва про передачу справи на розгляд іншому суду за підсудністю, перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог: орган опіки та піклування в особі Служби в справах дітей Черкаської районної державної адміністрації, Служба у справах дітей Мошнівської сільської ради, про позбавлення батьківських прав.

01.05.2023 р. на підставі розпорядження керівника апарату суду щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи був здійснений повторний автоматизований розподіл судової справи та на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог: орган опіки та піклування в особі Служби в справах дітей Черкаської районної державної адміністрації, Служба у справах дітей Мошнівської сільської ради, про позбавлення батьківських прав було передано в провадження судді Чернявської Я.А.

Ухвалою судді Чернявської Я.А. від 01.05.2023 р. дана цивільна справа була прийняти до свого провадження та призначено по справі судове засідання.

З метою розгляду даної заяви судом неодноразово призначалися судові засідання, про які позивач та його представник були повідомлені своєчасно та належним чином, про що свідчать наявні у справі розписки представника позивача про повідомлення про дату судового засідання, а також відмітки на зворотніх поштових повідомленнях.

Крім того, з метою з`ясування усіх обставин справи, які мають істотне значення, 15.02.2024 р. судом було постановлено ухвалу про визнання явки позивача ОСОБА_1 обов`язковою.

Однак, в судове засідання позивач не з`явися, про дату та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. В матеріалах справи наявні пошті конверти, адресовані на ім`я позивача ОСОБА_1 про виклик до суду у судові засідання призначені зокрема на 15.02.2024 р. та 04.04.2024 р., проте вказані конверти були повернуті на адресу суду з відміткою на зворотньому повідомленні про відсутність адресата за вказаною адресою.

Суд вважає за необхідне зазначити, що з матеріалів справи вбачається, що позивач була обізнана про передачу даної цивільної справи з Солом`янського районного суду м. Києва на розгляд Корабельного районного суду м. Миколаєва за підсудністю, про що свідчать дані протоколу судового засідання Солом`янського районного суду м. Києва від 13.05.2021 р., в судовому засіданні якого остання була особисто присутня. Вказане також підтверджується і заявою самої позивачки на ім`я судді Корабельного районного суду м. Миколаєва ОСОБА_3 про долучення документів до матеріалів справи.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що відповідач та представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися.

В матеріалах містяться заяви відповідача ОСОБА_2 , направлені на електронну пошту суду про неможливість його явки у судові засідання через перебування за межами України, в Республіці Ірландія, позовні вимоги не визнав.

Окрім іншого, в матеріалах справи міститься клопотання представника третьої особи Служби у справах дітей Черкаської райдержадміністрації про незалучення їх при розгляді вказаної цивільної справи, а також клопотання Служби у справах дітей Мошнівської сільської ради про розгляд справи у відсутності представника Служби.

Висновок щодо доцільності або недоцільності позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 щодо його неповнолітніх дітей сторонами не наданий, клопотання про його витребування до суду не надходило.

За вказаних фактичних обставин, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про залишення позову без розгляду, виходячи з наступного.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно із ч. 1ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання правами не допускається.

Згідно приписів ст. 58, ч.ч. 3, 5 ст.223 ЦПК України позивач може забезпечити свою участь в судовому засіданні особисто або шляхом участі повноважного представника, при цьому особиста участь позивача не позбавляє його права мати при розгляді справі й представника, неявка ж представника за умови участі позивача не є перешкодою в розгляді справи, відкладення розгляду справи у такому випадку є правом, а не обов`язком суду, коли з урахуванням обставин суд дійде поважності причин та підстав відкладення справи, в той час у разі одночасної повторної неявки позивача та його представника в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від цих учасників процесу надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, та не з`явлення безпосередньо позивача не перешкоджає вирішенню спору.

Судом встановлено, що на позивача ухвалою суду від 15.02.2024 р. було покладено обов`язок щодо обов`язкової присутності в судовому засіданні з метою з`ясування усіх обставин справи, які мають істотне значення, для встановлення істини у справі та винесення вмотивованого рішення суду. Вказана ухвала суду була також розміщена на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет.

За правилом частини першої статті 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Також, відповідно до пункту 5 частини другої статті 223 цього Кодексу суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з такої підстави: якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Тобто, у випадку визнання явки сторони у справі обов`язковою процесуальний закон не передбачає можливості виконання такого обов`язку представником сторони, яку суд викликав для дачі особистих пояснень, а покладає такий обов`язок безпосередньо на таку сторону.

Такого правового висновку дійшов Верховний Суду у постанові від 06 квітня 2020 року у справі № 727/2484/17.

У разі повторної неявки позивача (усіх позивачів) в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частина п`ята статті 223 ЦПК України).

Неявка позивачів, участь яких у засіданні визнана судом обов`язковою для дачі особистих пояснень, може мати наслідком залишення позовної заяви без розгляду за правилами пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України.

Такого правового висновку дійшов Верховний Суду у постанові від 15 квітня 2020 року у справі № 201/10953/18-ц (провадження № 61-7240св19).

Відповідно до частини четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини своєї неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

Враховуючи викладене, а також, зважаючи на розумні строки розгляду справ, суд вважає за доцільне залишити позовну заяву без розгляду, оскільки, позивач не з`являється в судове засідання та зловживає процесуальними правами, щодо розгляду справи.

Відповідно до ст. 258 ЦПК України судовими рішеннями є: ухвали; рішення; постанови; судові накази.

Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Керуючись ст.ст. 13, 257, 260, 235, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог: орган опіки та піклування в особі Служби в справах дітей Черкаської районної державної адміністрації, Служба у справах дітей Мошнівської сільської ради, про позбавлення батьківських прав залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, зазначений строк обчислюється з дня вручення їй відповідної ухвали суду.

Суддя Я.А. Чернявська