КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи 367/7692/17Апеляційне провадження № 22-з/824/1068/2024
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2024 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Кафідова О.В.,

секретар Ламбуцька Т.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Аверс-Сіті", подану від його імені та в його інтересах адвокатом Васюком Миколою Миколайовичем, про ухвалення додаткової постанови по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Аверс Сіті", приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тіщенко Наталії Миколаївни, про визнання недійсним та скасування договору купівлі-продажу квартири, договору дарування квартири та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому з урахуванням уточнень просив: визнати недійсним та скасувати договір купівлі-продажу квартири від 29 липня 2013 року; визнати за ним право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 ; витребувати 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 ; визнати недійсною та скасувати державну реєстрацію права власності на зазначену квартиру за ОСОБА_3 від 22 грудня 2014 року, індексний номер 18209622.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 22.07.2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Додатковим рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 11.08.2021 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12 000,00 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 25.01.2022 року залишено без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , а рішення Ірпінського міського суду Київської області від 22.07.2021 року - без змін.

Постановою Верховного Суду від 22.02.2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 22.07.2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 25.01.2022 року в частині відмови в задоволенні позовної вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення.

Визнано договір купівлі-продажу квартири, укладений 29.07.2013 року між ТОВ «Аверс-Сіті» та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тарасюком М. В., зареєстрований в реєстрі за № 1368, недійсним у частині відчуження ОСОБА_2 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 .

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 22.07.2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 25.01.2022 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування державної реєстрації права власності змінено, викладено їх мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ТОВ «Аверс-Сіті» на користь ОСОБА_1 на відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи, суму у розмірі по 1 440,00 грн. з кожного.

Постановою Київського апеляційного суду від 12.06.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Ірпніського міського суду Київської області від 11.08.2021 залишено без задоволення, а додаткове рішення Ірпінського міського суду Київської області від 11.08.2021 - без змін.

16.06.2024 представник ТОВ "Аверс-Сіті" - адвокат Васюк М.М. звернувся до Київського апеляційного суду з заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Аверс-Сіті" понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 10000 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Сторони у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не сповістили.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви та додані до неї документи, колегія суддів приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Так, як вбачається з матеріалів справи, додатковим рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 11.08.2021 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12 000,00 грн.

Тобто, у вказаному додатковому рішенні вирішено питання виключно щодо понесених ОСОБА_3 витрат на правничу допомогу по справі № 367/7692/17 у суді першої інстанції.

Питання про права та обов`язки ТОВ "Аверс-Сіті" у вказаному додатковому рішенні судом першої інстанції не вирішувалося.

Звертаючись до суду апеляційної інстанції з заявою про ухвалення додаткового рішення за результатами апеляційного перегляду додаткового рішення Ірпінського міського суду Київської області від 11.08.2021, представник ТОВ "Аверс-Сіті" посилався на те, що у суді апеляційної інстанції ним було надано правову допомогу вказаному товариству на загальну суму 10 000 грн. 00 коп.

Так, за змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з тим, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії»(Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (див., серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Ніколова проти Болгарії» та «Єчюс проти Литви», пункти 79 і 112 відповідно).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Тобто, в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Велика Палата Верховного Суду від 07.07.2021 в справі № 910/12876/19.

Таким чином, виходячи з вищенаведених положень законодавства, а також того, що додатковим рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 11.08.2021, яке за результатами його апеляційного перегляду було залишено змін, не вирішувалося питання про права та обов`язки ТОВ "Аверс-Сіті", колегія суддів приходить до висновку про відстуність правових підстав для задоволення заяви ТОВ "Аверс-Сіті" про відшкодування витрат на правничу допомогу, адже понесення цих витрат не було необхідним для товариства.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 270, 389 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Аверс-Сіті", подану від його імені та в його інтересах адвокатом Васюком Миколою Миколайовичем, про ухвалення додаткової постанови по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Аверс Сіті", приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тіщенко Наталії Миколаївни, про визнання недійсним та скасування договору купівлі-продажу квартири, договору дарування квартири та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 02 липня 2024 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

О.В. Кафідова