Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2/733/239/24
Єдиний унікальний №733/780/24
У Х В А Л А

24 квітня 2024 року Ічнянський районний суд Чернігівської області

у складі:

головуючого судді Карапиш Т.В.

при секретарі Щур О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ічня заяву ОСОБА_1 , позивача по справі, за його позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 та фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу обладнання та повернення обладнання, про відвід головуючої по справі судді Карапиш Тетяни Володимирівни,

В С Т А Н О В И В:

І.Історія справи та її рух.

В провадженні Ічнянського районного суду Чернігівської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 та фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу обладнання та повернення обладнання, яка надійшла до Ічнянського районного суду Чернігівської області 04 квітня 2024 року.

Ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 08 квітня 2024 року було відкрито позовне провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 та фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу обладнання та повернення обладнання. Підготовче судове засідання призначене на 30 квітня 2024 року об 11.00 годині.

ІІ. Системний виклад доводів заяви про відвід судді.

15 квітня 2024 року до канцелярії суду надійшла заява від позивача ОСОБА_1 про відвід головуючої по справі судді Карапиш Т.В., в якій вказав, що з метою забезпечення сторонами права на справедливий та неупереджений розгляд справи та відповідно до п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності судді та посилаючись на практику Європейського суду з прав людини вказав, що суддя Карапиш Т.В. повинна бути відведена від розгляду цієї справи, так як під час розгляду справи № 733/325/23 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів 08.01.2024 року ним в судовому засіданні був заявлений відвід судді Карапиш Т.В., але остання відмовила в задоволенні заяви про відвід, хоча для задоволення такої заяви були всі підстави враховуючи обставини позапроцесуального спілкування її з чоловіком позивачки щодо обставин цієї справи. Водночас, будучи станом на березень 2023 року головою суду та маючи у підпорядкуванні доньку відповідача ОСОБА_5 , суддя Карапиш Т.В. створила не сприятливі, напружені відносини та негативно, упереджено ставилася до останньої та не заявила відвід по цій же справі, хоча був наявний конфлікт інтересів. Заявник ОСОБА_1 в заяві про відвід вказав, що заявлений відвід 08.01.2024 року у справі № 733/325/23 повинен був бути задоволений суддею Карапиш Т.В., так як остання процесуально затягувала розгляд справи, ігнорувала його заявами та клопотаннями та наявністю інформації про пряме неодноразове спілкування судді з чоловіком позивачки ОСОБА_3 , але остання всупереч реальним очікуванням щодо розгляду справи № 733/325/23 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів, поза будь-яким сумнівом для сторін в частині об`єктивності та неупередженості складу суду, 08.01.2024 року у заявленому відводі відмовила.

При розгляді заявленого відводу судді Карапиш Т.В. 08.01.2024 року по справі № 733/325/23 суддя Карапиш Т.В. порушила норми ч. 1 ст. 212 ЦПК України, визнавши явку позивачки ОСОБА_4 в судове засідання обов`язковою, неодноразово задовольняла її клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Також в заяві про відвід заявник ОСОБА_1 вказав, що ОСОБА_4 в спілкуванні із жителями м. Ічні наголошувала на тому, що її чоловік ОСОБА_3 має вплив на суддю ОСОБА_6 , так як він регулярно з нею спілкується, а суддя Карапиш Т.В. у спілкуванні з іншими людьми висловлювала свою недоброзичливість, тобто певну особисту неприязність у ставленні як до заявника, так і до всієї його сім`ї в цілому, хоча нічого поганого його сім`я судді ОСОБА_6 не зробила.

Вважає, що особисті суб`єктивні переконання та поведінка судді ОСОБА_6 у справі № 733/325/23 є та надалі будуть такими, що викликають сумнів у її безсторонності і здатності неупереджено розглядати справу та ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

22.04.2024 року позивач знову звернувся до суду з заявою про відвід судді Карапиш Т.В., вказуючи на те, що остання всупереч вимогам ч. 7 ст. 40 ЦПК України невідкладно не розглянула заяву про відвід, хоча із заявою він до суду звернувся 15.04.2024 року. При цьому справа № 733/768/24 в цей же день була розглянута.

ІІІ. Позиція суду.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право при визначенні його цивільних прав і обов`язків на справедливий публічний розгляд справи протягом розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним на підставі закону.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими. Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність зазначених суб`єктивних або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розгляду справи, неналежне забезпечення певним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).

Водночас, як зазначено в Бангалорських принципах поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона знаходить прояв не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення.

Надаючи оцінку обґрунтованості заяви про відвід головуючого судді Карапиш Т.В. у справі № 733/780/24, суд також бере до уваги те, що окрім переліку обставин, які є безумовними підставами для відводу судді, у процесуальному законі також зазначені й виняткові випадки, за яких заявлення відводу a priori не може бути підставою для застосування цього процесуального інституту.

Суд, оцінюючи, чи наявні підстави для відводу за суб`єктивним критерієм, констатує, що відсутні будь-які підстави стверджувати, що головуючий суддя Карапиш Т.В. має та виявляє особисту упередженість під час розгляду цієї справи. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного. Доказів протилежного заявником не надано й судом не здобуто.

Відповідно до п.п. 6,7,8 Розділу ІІ Положення про помічника судді, затвердженого Рішенням Ради Суддів України від 18.05.2018 № 21, помічником судді може бути громадянин України, який має вищу юридичну освіту і вільно володіє державною мовою. Судді самостійно здійснюють добір помічників. Помічник судді призначається на посаду та звільняється з посади керівником апарату відповідного суду за поданням судді.

Донька заявника ОСОБА_1 ОСОБА_5 за поданням судді ОСОБА_7 , який самостійно здійснив добір свого помічника, була призначена на посаду помічника судді керівником апарату без будь-якого погодження з головою суду ОСОБА_6 , а тому остання безпосередньо була підпорядковане судді ОСОБА_7 та керівнику апарату суду ОСОБА_8 .

Будь-яких не сприятливих, напружених відносин та доволі негативного та упередженого ставлення з боку судді ОСОБА_6 до помічника судді Овчарика В.М. доньки заявника ОСОБА_1 ОСОБА_5 ніколи не було, так як з останньою як в ході виконання нею службових обов`язків, так і в позапроцесуальному порядку фактично не спілкувалася, так само як і не висловлювала недоброзичливість та певну неприязність як до заявника ОСОБА_1 , так і до його сім`ї в цілому. Останнім на підтвердження надуманих підстав заявником переконливих доказів не надано. Тому в судді ОСОБА_6 не було підстав для самовідводу, адже конфлікт інтересів по справі № 733/325/23 відсутній. Також суд зазначає, що цей факт не був підставою заявленого відводу ОСОБА_1 08.01.2024 року в судовому засіданні по справі № 733/325/23.

Заявлений відвід судді Карапиш Т.В. по справі № 733/780/24 з підстав упередженого розгляду відводу, заявленого 08.01.2024 року по справі № 733/325/23, які стосувалися прямого неодноразового спілкування судді ОСОБА_6 з чоловіком позивачки по даній справі ОСОБА_3 та вчиненням суддею ОСОБА_6 процесуальних порушень та недотримання законодавства, як вказує заявник ОСОБА_1 в заяві про відвід судді від 15.04.2024 року не відповідає дійсності, так як в заяві про відвід від 08.01.2024 року підставами відводу було порушення, на думку заявника ОСОБА_1 , норм ч. 1 ст. 212 ЦПК України та ухвалою суду від 08.01.2024 року винесене законне та об`єктивне рішення, яке може бути оскаржене разом з рішенням суду, право на оскарження якого останній використав.

З приводу розгляду справи № 733/325/23, з чоловіком позивачки ОСОБА_4 ОСОБА_3 не спілкувалася та останній не здійснював на мене ніяким чином впливу, а вказані заявником ОСОБА_1 підстави для відводу судді Карапиш Т.В. в даному випадку є нічим іншим, як фактами, що не відповідають дійсності та не підтверджені ніякими матеріалами справи та є намагання усунути суддю від розгляду справи, яка знаходиться в її провадженні, з метою розгляду такої справи іншим суддею, який, мабуть, неупереджено ставиться до доньки заявника ОСОБА_1 .

Всі підстави заявленого заявником ОСОБА_1 позивача по справі № 733/780/24 відводу зводяться до незгоди з процесуальним рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 12.03.2024 року у справі № 733/325/23 та розгляду відводу судді від 08.01.2024 року (порушення строків розгляду справи, незадоволення клопотань та інше), що не може бути підставою для відводу судді Карапиш Т.В.

Враховуючи те, що суддя Карапиш Т.В. розглядала справу № 733/325/23 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів, у відповідно сті до ст. 37 ЦПК України, не є підставою відводу судді для розгляду справи № 733/780/24 за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 та фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу обладнання та повернення обладнання.

Наведені ОСОБА_1 доводи щодо порушення суддею ч. 7 ст. 40 ЦПК України щодо невідкладного розгляду його заяви про відвід не відповідають дійсності, так як хоча заява про відвід надійшла до канцелярії суду 15.04.2024 року, таку заяву про відвід суддя Карапиш Т.В. отримала 23.04.2024 року о 08.00 годині враховуючи те, що в період з 12.04.2024 року по 18.04.2024 року до 14.38 год. перебувала в нарадчій кімнаті. Після того розглядала справи відповідно до графіку призначених справ. 19.04.2024 року та 22.04.2024 року суддя Карапиш Т.В. перебувала у відпустці.

У заяві ОСОБА_1 про відвід судді Карапиш Т.В. від 15.04.2024 року заявник вказує, що особисті суб`єктивні переконання та поведінка судді у справі є та надалі будуть такими, що викликають сумнів в її безсторонності і здатності неупередженого розгляду справи, ухвалити законне і обґрунтоване рішення є передчасними, так як позивач висловив свою думку на майбутнє на підставі своїх суб`єктивних не переконливих доводів.

Заяви ОСОБА_1 про відвід судді Карапиш Т.В. від 15.04.2024 року та 22.04.2024 року носять характер скарги та не відповідають нормам статті 39 ЦПК України, що суд розцінює як втручання в судову діяльність судді при відведенні нею правосуддя та тиск на суддю, в якій оцінюються дії та поведінка судді при виконанні нею службових обов`язків, що не відповідають дійсності та принижують честь та гідність судді та є одним із критеріїв наявності складу кримінального правопорушення, передбаченого статтею 376 КК України, як втручання в судову діяльність судді. Заявлений повторно ОСОБА_1 відвід судді Карапиш Т.В. 22.04.2024 року суд розцінює як зловживання сторони правом на відвід.

Заявником ОСОБА_1 не надано належних доказів, а тому відсутні підстави вважати, що обставини, наведені заявником викликають сумніви в неупередженості судді Карапиш Т.В. по розгляду вищевказаної справи, бо презумпція особистої неупередженості діє, доки не з`являться докази на користь протилежного.

У своєму рішенні «Газета «Україна-центр» проти України» ЄСПЛ наголошував, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатись на підставі суб`єктивного і об`єктивного критеріїв. У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, допоки не доведено протилежного. У контексті об`єктивного критерію необхідно визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо безсторонності судді. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть бути важливими, або іншими словами, «правосуддя має не тільки чиниться, також має бути видно, що воно чиниться». На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти в громадськість (§§ 28-32).

Згідно з об`єктивним критерієм потрібно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Отже, аналіз практики ЄСПЛ свідчить, що підставами для відводу судді є існування суб`єктивного або об`єктивного критеріїв.

Наведені позивачем факти щодо обставин відводу судді судом не встановлено та є непереконливими, так як останнім не надано доказів щодо таких фактів, а тому ставити під сумнів безсторонність судді немає підстав.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Карапиш Тетяни Володимирівни щодо розгляду цивільної справи № 733/780/24 за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 та фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу обладнання та повернення обладнання, та вирішення заяви ОСОБА_1 про відвід судді, у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, підлягає передачі іншому судді.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33, 36, 37, 39, 40, 260-261 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Карапиш Тетяни Володимирівни по справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 та фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу обладнання та повернення обладнання, визнати необґрунтованою.

Заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Карапиш Тетяни Володимирівни по справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 та фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу обладнання та повернення обладнання, передати для вирішення зазначеного питання, у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. В. Карапиш