Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/210/24
Провадження № 2/279/549/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді Шульги О.М., з секретарем Хоменко Д.В., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №279/210/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, визнання права власності на 1/2 частину нерухомого майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності, припинення права власності на 1/2 частку майна, припинення спільної сумісної власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про поділ майна подружжя, в якому зазначив, що перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 15.10.2011 року по 13 грудня 2023 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим виконавчим комітетом Великодивлинської сільської ради Луганського району Житомирської області, актовий запис № 5.

Від спільного шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

13 грудня 2023 року рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області справа №279/7551/23 шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 - розірвано.

У період перебування у шлюбі ними був придбаний за договором купівлі-продажу від 07.08.2015 року житловий будинок, загальною площею 61.6 кв.м. (житлова площа -36.2 кв.м.) з надвірними будівлями та спорудами (сарай (Б), літня кухня (Д), туалет (Т), колодязь (К), огорожі (№1) погріб (П/А), присадибною земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з двох житлових кімнат, кухні, туалету, ванної, коридору, балкону, що розміщена на другому поверсі, трьох поверхового житлового будинку, за суму вказану в договорі купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу Житомирської області Левківською Г.Ф., зареєстрованого в реєстрі № 1977.

Спірний житловий будинок був придбаний за спільні кошти в інтересах сім`ї для проживання в ній всіх її членів.

Однак, після придбання житлового будинку за спільні сімейні кошти, ним була здійснена добудова у вигляді веранди, та через деякий час закінчення ремонту в житловому будинку та прибудинкової території, відповідачка почала чинити перешкоди щодо проживання та користування житловим будинком, вчиняла сварки та погрози, батьки колишньої дружини постійно втручалися в сім`ю та її краща подруга, внаслідок чого їхня сім`я розпалася. Він постійно працює на залізниці, банківська картка знаходилася у дружини, яка вважає себе одноосібним власником спірного житлового будинку. Його право спільної сумісної власності відповідач ігнорує та заперечує.

Після розлучення вони з дружиною не можуть дійти згоди щодо розподілу спільного майна, зокрема зазначеного житлового будинку. Відповідач намагається позбавити його права власності на житловий будинок, при цьому безпричинно викликає поліцію для притягнення його до відповідальності, внаслідок чого їх поставили на облік в службі у справах дітей, так як дружина вживає алкогольні напої разом з своєю подругою, яка підбурює її до неправомірних вчинків та зрад, внаслідок чого сім`я розпалась.

Оскільки, майно було придбане ними в період шлюбу, як подружжям, тому воно належить їм на праві спільної сумісної власності, і він бажає визначення за ним 1/2 частки спільного сумісного майна у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, присадибної земельної ділянки, в порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з вимогами частин 1, 2 статті 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до змісту частин 1, 2, 3 статті 61 Сімейного кодексу України, об`єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту, а також заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя і внесені до сімейного бюджету або внесені на його особистий рахунок у банківську (кредитну) установу. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Набуте нерухоме майно у період шлюбу є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, поділити майно в натурі є неможливим, у зв`язку з чим, він дійшов висновку про визнання за ним права власності на 1/2 ідеальної частки на об`єкт нерухомом майна.

Приписами частин 1 та 2 статті 372 Цивільного кодексу України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом.

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя «від 21 грудня 2007 року №11, сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток.

Просить визнати за ним, ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в порядку поділу спільного сумісного майна право власності на 1/2 ідеальної частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, присадибною земельною ділянкою, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 (сто дванадцять), яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 та ОСОБА_1 .

Припинити право власності ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , на 1/2 (одну другу) ідеальну частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, присадибною земельною ділянкою, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Право спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, присадибною земельною ділянкою, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 припинити.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати.

16.02.2024 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін, та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову.

Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком отримана відповідачем 29.02.2024 року.

У встановлений строк відповідач відзив на позов та будь яких клопотань, пов`язаних з розглядом справи, не подала.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу поділу спільного майна подружжя, який регулюється нормами цивільного та сімейного законодавства, а саме положеннями ст.ст.368, 372 ЦК України та ст.ст.60, 70-71 СК України.

Сторони з 15.10.2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13.12.2023 року у цивільній справі №279/7551/23.

В період шлюбу сторонами придбано житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

Зазначений житловий будинок придбаний на підставі правочину купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу Житомирської області Левківською Г.С. 07.08.2015 року, зареєстрованого в реєстрі за №1977.

Покупцем у даному договорі зазначено одноособово ОСОБА_6 .

Зі змісту договору слідує, що житловий будинок загальною площею загальною площею 61.6 кв.м., житловою площею 36.2 кв.м., до якого належать надвірні будівлі та споруди: сарай (Б), літня кухня (Д), прибудова (д). туалет (Т). колодязь (К), огорожа (№1). погріб (П/А).

Зазначений житловий будинок, з надвірними будівлями та спорудами, розташовані на земельній ділянці з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1 га, якій присвоєно кадастровий номер: :02:037:0294, згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, №НВ-015, виданого 03.07.2015 року Управлінням Держземагенства у Коростенському районі.

За правилами статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

З п.23, 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя слідує, що при вирішенні спорів між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне в нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Згідно ст.ст.70, 71 Сімейного Кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Отже, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити частково, виділивши кожному із сторін по 1/2 частці житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , який є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Підстави для задоволення вимог щодо поділу присадибної земельної ділянки, розташованої за вищевказаною адресою, відсутні, оскільки до позовної заяви не додано жодного доказу на підтвердження такого майна, реєстрації на нього права власності, тощо.

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду (ч.2 ст.13 ЦПК України).

Частиною ч.3 ст.372 ЦК України передбачено, що у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст. 141 ЦПК України, пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 19, 81, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 60, 65, 70, 71 Сімейного кодексу України, ст.ст.368, 372 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Поділити майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, виділивши у власність ОСОБА_1 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , припинивши на вказану частку право власності ОСОБА_2 .

Виділити у власність ОСОБА_7 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 .

Припинити право спільної сумісної власності подружжя на вищевказане нерухоме майно.

В задоволенні вимог щодо поділу присадибної земельної ділянки відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня його вручення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_5 , паспорт НОМЕР_3 виданий Лугинським РВ УМВС України в Житомирській області 27.04.2007 року, РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_8 , місце реєстрації: АДРЕСА_5 , паспорт НОМЕР_4 виданий Лугинським РВ УМВС України в Житомирській області 04.11.2011 року, РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя: О.М.Шульга