Справа № 1109/8202/12
Номер провадження 6/404/302/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді - Мохонько В.В.

за участі секретаря - Галушко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому заяву Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про видачу дубліката виконавчого документа,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року начальник Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого документа по справі №1109/8202/12..

В обґрунтування заяви зазначено, що у Фортечному відділі державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебувало виконавче провадження ВП № 52525273 з примусового виконання виконавчого листа № 1109/8202/12, від 10.09.2015 року Кіровського районного суду м. Кіровограда щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 140 729,86 швейцарських франків, що за курсом НБУ еквівалентно 1 140 588,63 грн. і 2 475,14 грн пені та судового збору в розмірі 3 219,00 грн., а всього 1 146 282,77 грн.

Вказує, що 04.10.2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та 24.06.2022 року винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувану.

Зазначає, що 30.10.2023 року до відділу із заявою звернувся представник АТ «Укрсиббанк» та повідомив, що виконавчий документ разом з постановою про повернення виконавчого документу стягувачу не надходив, але і лист на адресу виконавчої служби не повернувся, від слідкувати шлях листа за трекінгом відправлень немає можливості у зв`язку із плином часу.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20.12.2023 року прийнято до розгляду заяву та призначено судове засідання.

В судове засідання представник заявника подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представник ТОВ «Джерельний» в судове засідання також надала заяву щодо розгляду справи у її відсутності.

Боржник та стягувач в судове засідання не з`явились, повідомлялись, проте їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про видачу дублікату виконавчого документа та поновлення строків пред`явлення виконавчого документа.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким, зокрема, Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції.

Згідно п. 9 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Судом встановлено, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28.10.2013 року, позов публічного акціонерного товариства УкрСиббанк до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ «Джерельний» про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено повністю. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ «Джерельний заборгованість за кредитним договором № 0 від 19.06.2007 року в розмірі 140729 швейцарських франків, 86 сант, що за курсом НБУ відносно гривні еквівалентно 1140588 грн. 63 коп. та 2475 грн. 14 коп. пені. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк про визнання недійсним договору кредиту № 0 від 19.06.2007 року укладеним між Публічним акціонерним товариством УкрСиббанк та ОСОБА_1 відмовити повністю. В задоволенні зустрічних позовів ОСОБА_2 та ТОВ «Джерельний» до Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк про припинення договорів поруки відмовлено повністю. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ТОВ «Джерельний» по 1073 грн. з кожного судового збору.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 10.02.2015 року, рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 жовтня 2013 року в частині задоволення первісного позову, стягнення судового збору та відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 і ТОВ «Джерельний» скасувано. Зустрічні позови ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», ОСОБА_1 про припинення договору поруки та ТОВ «Джерельний» до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про припинення договору поруки задоволено. Визнано договори поруки від 19 червня 2007 року, укладені між публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» і ОСОБА_2 та публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» і ТОВ «Джерельний» припиненими. Позов публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 140 729,86 швейцарських франків, що за курсом НБУ еквівалентно 1 140 588,63 грн., і 2 475,14 грн. пені, а також 3 219 грн. судового збору. У задоволенні позову публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 і ТОВ «Джерельний» про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором відмовлено. В частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання недійсним кредитного договору рішення суду залишено без змін.

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку та однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішенняю

Із наведеними конституційними положеннями кореспондується частина перша статті 18 ЦПК України, згідно якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року в справі № 1-7/2013 виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Конституційний Суд України в рішенні від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010 вказав, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року (заява № 40450/04) право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу.

Статтею 1 Закону України « Про виконавче провадження» (у редакції, яка діяла на момент видачі виконавчого листа, ) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У частинах першій, третій статті 431 ЦПК України закріплено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала судує виконавчими документами.

Як указано в підпункті 17.4 пункту 17 Розділу XIII ЦПК України «Перехідні положення», у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналіз пункту 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому, виданий він може бути лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець.

У постанові Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) зазначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачу дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц, 23 червня 2021 року у справі № 2-162/12 (провадження № 61-14111св20).

Тобто,необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання (або поновлення цього строку судом).

При цьому, за дотримання вказаних умов, сама по собі видача дубліката виконавчого документа не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових обов`язків, окрім тих, які передбачені рішенням суду, оскільки дублікат має відтворювати втрачений оригінал виконавчого документу. Натомість відсутність виконавчого документа, унеможливлює примусове виконання рішення суду.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Суд при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа та про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, повинен з`ясувати питання чи втрачено оригінал виконавчого листа, чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили.

Постановою державного виконавця Фортечного ВДВС від 04.10.2016 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №1109/8202/12 виданого 10.092015 року Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 140 729,86 швейцарських франків, що за курсом НБУ еквівалентно 1 140 588,63 грн. і 2 475,14 грн пені та судового збору в розмірі 3 219,00 грн., а всього 1 146 282,77 грн.

24.06.2022 року постановою державного виконавця повернуто виконавчий документ стягувану на підставі п.2 частини 1 ст. 37 закону України «Про виконавче провадження» у божника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення. Виконавчий документ може бути повторно пред`явлений до виконання в строк до 24.06.2025 року.

В матеріалах справи відсутні докази повторного пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Статтею 23 Закону № 606-XIV встановлено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред`явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Частиною першою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, передбачено, що виконавчі документи можуть пред`являтися до примусового виконання протягом трьох років.

Відповідно до ч. 5 ст.37 ЦПК України повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Згідно із пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази, а також враховуючи те, що у постанові державного виконавця вказано, що виконавчий документ може бути пред`явлений для виконання в строк до 24.06.2025 року, а відсутність виконавчого документа обмежує право стягувача, суд приходить до переконання про необхідність задоволення заяви.

Тому, на підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 12, 81, 258, 260-261, 353, 433, п. 17.4 Розділу ХІІ (Перехідні положення) ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про видачу дубліката виконавчого документа задовольнити.

Видати дублікат виконавчого документа по справі 1109/8202/12 виданого Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Укрсиббанк» заборгованості, відносно боржника ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 29.04.2024 року

Суддя

Кіровського районного суду

м. Кіровограда Віталіна МОХОНЬКО