Справа № 333/5877/24
Провадження № 2/333/3619/24
18 вересня 2024 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого-судді Кулик В.Б., за участю секретаря судового засідання Пантюх Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми інфляційних втрат та 3 % річних від простроченої суми боргу, -
02.07.2024 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ФОП ОСОБА_1 3% річних у розмірі 2 800 грн. 49 коп. та інфляційні втрати у розмірі 12 608 грн. 46 коп., а також судові витрати: 1 211 грн. 20 коп. судового збору та 5 000,00 грн. витрат на правову допомогу.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28.04.2018 між ПрАТ «СК «ВУСО» та ОСОБА_3 укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/8645892. Відповідно до умов договору ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання відшкодувати шкоду, заподіяну страхувальником життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу марки «Audi A4», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . 24.12.2018 року, о 22 год. 35 хв., на а/д Херсон-Генічеськ 47 км+800 м., відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Audi A4», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «Fiat Dodlo», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 .
Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19.03.2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, в тому числі у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 24.12.2018 року. При цьому, ОСОБА_2 керував автомобілем явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах з порожнини рота, почервоніння шкіряного покрову обличчя). Від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння в лікарні та проходження вимірювання пристроєм «Драгер» відмовився у присутності двох свідків.
15.01.2019 року ОСОБА_4 (водій автомобіля марки «Fiat Dodlo», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ) повідомила ПрАТ «СК «ВУСО» про дорожньо-транспортну пригоду та подала заяву про виплату страхового відшкодування.
20.08.2019 року ПрАТ «СК «ВУСО» було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 30 761 грн. 37 коп. власнику пошкоджено автомобіля марки «Fiat Dodlo», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_4 .
Оскільки відповідач ОСОБА_2 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, то після виплати страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у страховика виникло право вимоги про відшкодування завданої шкоди (в порядку регресу).
16.11.2020 між ПрАТ «СК «ВУСО» (первісним кредитором) та ФОП ОСОБА_1 (новий кредитор) укладено Договір № 16/11/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого новий кредитор отримав право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором страхування № АК/8645892 від 28.04.2018 року.
Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23.06.2021 року позов ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування збитків в порядку регресу, задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 завдані збитки в порядку регресу в розмірі 30 761 грн. 37 коп. Також стягнуто із ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454,00 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

23.09.2021 року приватним виконавцем Проценком А.Ю. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 завдані збитки в порядку регресу в розмірі 30 761 грн. 37 коп. та судовий збір в розмірі 454,00 грн.

Загальний розмір заборгованості за рішенням суду становить 31 215 грн. 37 коп. В зв`язку з тим, що відповідач не погасив заборгованість, позивач має право на стягнення з відповідача за період з 23.06.2021 року (день винесення рішення суду) по 18.06.2024 року (день звернення з позовом до суду виготовлення позову) інфляційних втрат в розмірі 12 608 грн. 46 коп. та 3% річних в розмірі 2 800 грн. 49 коп.

Ухвалою судді від 04.07.2023 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін

На момент розгляду справи відповідач не скористався своїм правом на подання письмового відзиву на позовну заяву, заяви із запереченнями про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не надходило.

У судове засідання позивач та його представник не з`явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені судом своєчасно і належним чином, ФОП ОСОБА_1 надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій просить задовольнити заявлені позовні вимоги, проти заочного розгляду справи не заперечують.

Відповідач ОСОБА_2 , зареєстрованим постійним місцем проживання якого є тимчасово окупована територія Запорізької області, м. Мелітополь, повідомлений про розгляд справи шляхом подачі оголошення на офіційному сайті «Судова влада».

Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач відзив на позов не подав, суд вважає за можливе постановити по справі судове рішення на підставі письмових доказів, які наявні у справі.

Ухвалою суду від 18.09.2024 року зазначений позов вирішено розглянути заочно на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, встановив наступне.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23.06.2021 року позов ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування збитків в порядку регресу, задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 завдані збитки в порядку регресу в розмірі 30 761 грн. 37 коп. Також стягнуто із ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454,00 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с. 7-11).

Зазначеним рішенням суду встановлено, що 19.03.2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою суду встановлено, що 24.12.2018 року, о 22год. 35 хв., ОСОБА_2 на а/д Херсон-Генічеськ 47 км+800 м., керуючи автомобілем марки «Audi A4», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в темну пору доби не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку та при появі перешкоди не вжив заходів для зменшення швидкості руху та зупинки, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль марки «Fiat Dodlo», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який стояв припаркований на проїзній частині. Крім того, ОСОБА_2 керував автомобілем марки «Audi A4», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах з порожнини рота, почервоніння шкіряного покрову обличчя). Від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння в лікарні та проходження вимірювання пристроєм «Драгер» відмовився у присутності двох свідків.

Відповідно до витягу поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/8645892 від 28.04.2018 року, укладеного між ПрАТ «СК «ВУСО» та ОСОБА_3 , транспортний засіб марки «Audi A4», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 , застрахований в ПрАТ «СК «ВУСО».

Копією платіжного доручення № 22147 від 20.08.2019 року підтверджується, що ПрАТ «СК «ВУСО» було здійснено виплату страхового відшкодування власнику пошкоджено автомобіля марки «Fiat Dodlo», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , в розмірі 30 761 грн. 37 коп.

16.11.2020 року між ПрАТ «СК «ВУСО» (первісним кредитором) та ФОП ОСОБА_1 (новий кредитор) укладено Договір № 16/11/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого новий кредитор отримав право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором страхування № АК/8645892 від 28.04.2018 року.

23.09.2021 року приватним виконавцем Проценком А.Ю. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 завдані збитки в порядку регресу в розмірі 30 761 грн. 37 коп. та судовий збір в розмірі 454,00 грн.

Загальний розмір заборгованості за рішенням суду становить 31 215 грн. 37 коп.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що рішення суду є обов`язковим, зокрема, й для відповідача, та з огляду на те, що відповідач порушив грошове зобов`язання з виплати збитків в порядку регресу, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних відповідно до ст. 625 ЦК України.

Право позивача вимагати від відповідача сплатити інфляційні втрати та 3% річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає в отриманні компенсації (плати) від відповідача за користування утримуваними ним грошовими коштами.

Інфляційні втрати є наслідком інфляційних процесів в економіці, а тому їх слід вважати складовою частиною основного боргу, стягнення яких передбачене ст. 625 ЦК України.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції є способом захисту його майнового права та інтересу від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів.

Таким чином стягнення коштів, втрачених внаслідок інфляції, а також трьох процентів річних від простроченої суми є самостійним способом захисту цивільних прав і забезпечення виконання цивільних зобов`язань.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи ст. 625ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01.06.2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством.

Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми збитків в порядку регресу, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення.

Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 04.06.2019 року у справі №916/190/18 (провадження № 12-302гс18) та від 08.11.2019 року у справі № 127/15672/16-ц.

Невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі ст. 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення (висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 08.11.2019 року у справі № 127/15672/16-ц (провадження 254цс 19). Позивач має право на компенсацію знецінення неповернутих коштів за час невиконання рішення суду про стягнення суми, яке викликане недобросовісною поведінкою боржника та недосконалістю системи виконання судових рішень у державі.

Таким чином, з ухваленням 23.06.2021 року рішення про стягнення страхового відшкодування за завдані збитки в порядку регресу, зобов`язання відповідача сплатити збитки не припинилося, а відтак він має право на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України.

Як вбачається з наданого розрахунку, позивач просить стягнути інфляційні втрати та 3% річних, які розраховані з моменту винесення рішення суду 23.06.2021 року, яким стягнуто 30 761 грн. 37 коп. збитків в порядку регресу.

Разом з тим, інфляційні втрати та 3% річних слід нараховувати з моменту набрання рішенням суду від 23.06.2021 року законної сили, а саме з 24.07.2021 року до моменту звернення до суду з даним позовом, що складає 12 564 грн. 67 коп. інфляційних втрат та 3% річних розмірі 2 646 грн. 75 коп.

Отже, враховуючи, що відповідач порушив грошове зобов`язання з відшкодування збитків в порядку регресу, а відтак у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до ст. 625 ЦК України, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги щодо стягнення інфляційних втрат у розмірі та 3% річних за період з 24.07.2021 року по 18.06.2024 року у загальному розмірі 15 211 грн. 42 коп.

В частині стягнення витрат на правову допомогу суд виходить з такого.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, що передбачено ст. 15 ЦПК України.

Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з положеннями частин 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача до суду надано письмові документи: копію Договору № 08 про надання правової (правничої) допомоги від 02.02.2021 року, укладеної між адвокатом Литвин Р.М. та ФЛП «Мазуренко С.С.»; копію Додаткової угоди № 1 Акт приймання-передачі правової (правничої) допомоги № 08 від 02.02.2021 року; копію квитанції до прибуткового касового ордера від 18.06.2024 року на суму 5 000,00 грн.; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС № 8610/10 видане 27.12.2019 року; копію посвідчення адвоката на ім`я ОСОБА_5 та копією ордера на надання правничої (правової) допомоги ФОП « ОСОБА_1 » від 18.06.2024 року.

Із Додаткової угоди № 1 Акт приймання-передачі правової (правничої) допомоги № 1 від 18.06.2024 вбачається, вартість послуг зокрема, підготовка позовної заяви про стягнення суми інфляційних втрат та 3% річних 5 000,00 грн.

Із квитанції про оплату судового збору № 3917-2220-8605-7148 від 25.06.2024 року вбачається, що позивачем сплачено 1 211 грн. 20 коп. судового збору за подання позову до суду.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір, а також інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються пропорційно розміру задоволених вимог.

Таким чином, стягненню з відповідача на корись позивача підлягає судовий збір в розмірі 1 186 грн. 98 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 4 900,00 грн.

Керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми боргу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , юридична адреса: АДРЕСА_2 ) інфляційні втрати в розмірі 12 564 (дванадцять тисяч п`ятсот шістдесят чотири) грн. 67 коп. та 3% річних розмірі 2 646 (дві тисячі шістсот сорок шість) грн. 75 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , юридична адреса: АДРЕСА_2 ) витрати за правову (правничу) допомогу в розмірі 4 900 (чотири тисячі дев`ятсот) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , юридична адреса: АДРЕСА_2 ) судовий збір в розмірі 1 186 (одна тисяча сто вісімдесят шість) грн. 98 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше двох днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 вересня 2024 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя В.Б. Кулик