Справа № 740/5928/24
Провадження № 2-з/740/10/24
УХВАЛА

21 листопада 2024 року м.Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Гагаріна Т.О., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кочмарьової Тетяни Сергіївни про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення збитків, відшкодування моральної шкоди,

встановила:

в провадженні суду перебуває справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення збитків, відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою судді від 28.10.2024 відкрито провадження по справі.

20.11.2024 до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кочмарьової Т.С. в якій остання просила забезпечити позов шляхом накладення арешту на все майно, яке належить відповідачу ОСОБА_2 у межах суми 253 518,80 грн та на всі його грошові активи, що знаходяться на будь-яких рахунках у банківських або інших фінансово-кредитних установах в межах суми 253 518,80 грн. Заяву мотивовано тим, що сума завданої відповідачем майнової шкоди позивачу становить 253 518,80 грн. Зазначає, що Ніжинським РУП ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000341 від 15.03.2023, внесеному до ЄРДР за заявою позивача за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190 КК України. При ознайомленні з матеріалами даної кримінальної справи, стало відомо, що відповідач ОСОБА_3 29.09.2022 здійснив перетин державного кордону через Мостиську прикордонну заставу в напрямку Республіки Польщі та до України не повернувся. Також з інформації Українського Бюро Кредитних Історій вбачається, що відповідач має у власності легковий автомобіль, державна реєстрація якого здійснена ТСЦ 8047. Відповідач маже продати третім особам даний автомобіль з метою уникнути виконання судового рішення. Невжиття заходу забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист інтересів позивача.

Відповідно до положень ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Ознайомившись з матеріалами заяви, суддя дійшла наступного висновку.

Згідно із приписами ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Зі змісту ч.1 ст.150 ЦПК України слідує, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Як вказано у ч.3 ст.150 ЦПК України аходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У свою чергу співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Під час розгляду питання про забезпечення позову, суд повинен брати до уваги як права позивача, на захист яких вжито заходів забезпечення позову, так і права інших учасників процесу, права яких можуть бути порушені застосовуваними заходами.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

З аналізу наведених норм слідує, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду у цій справі у разі задоволення позовних вимог у справі.

Під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості забезпечення позову з урахуванням співмірності із заявленими вимогами, відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу.

З матеріалів позову слідує, що позивач просить стягнути з відповідача кошти на загальну суму 253 518,80 грн у відшкодування матеріальної та моральної шкоди, які є предметом спору у даній справі.

Позивачем до заяви про забезпечення позову додано інформаційну довідку Українського Бюро Кредитних Історій від 10.08.2024 в якій зазначена інформація про транспортний засіб марки «CHRYSLER», НОМЕР_1 , 2014 року виготовленн.

Представником позивача не надано доказів того, що відповідачу ОСОБА_2 належить на праві власності транспортний засіб марки «CHRYSLER», НОМЕР_1 , 2014 року виготовлення, та не надає жодних доказів про вартісь вказаного майна, на яке просить накласти арешт, при цьому, суд позбавлений можливості визначити вартість вказаного майна самостійно, оскільки суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Суд враховує, що при вжитті заходів забезпечення позову слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Щодо вимоги заявника про накладення арешту на усі банківські рахунки, що належать ОСОБА_2 , слід зазначити наступне.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Заявником обрано декілька способів забезпечення шляхом накладення арешту на майно та на грошові кошти.

Суд може накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат, проте відомості про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті, надаються суду заявником.

Однак, заявник просить суд накласти арешт на рахунки, які не можливо ідентифікувати, а тому вимога заяви про накладення арешту на усі банківські рахунки, що належать ОСОБА_2 , задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ч.7 ст.153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Зважаючи, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, за умови, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а заявником таких доказів не надано, суд вважає необхідним в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Одночасно суд роз`яснює, що ця відмова не позбавляє позивача на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленомуЦПК України, з урахуванням аргументів, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

Керуючись ст.ст.149-153, 260, 353, 354 ЦПК України, суддя

постановила:

у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.О.Гагаріна