Справа № 163/1531/24
Провадження № 2/163/309/24
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2024 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Шеремети С.А.

розглянувши в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

в с т а н о в и в :

У позовній заяві представник позивача адвокат Климович Т.Д. просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, в розмірі 3000 грн щомісячно протягом усього періоду навчання сина, але не більше як до досягнення ним 23 років.

Заявлені вимоги представник обґрунтувала тим, що згідно судового наказу Любомльського районного суду Волинської області №163/1584/21 від 10.08.21 з відповідача стягувалися аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 23.07.2021 до досягнення дитиною повноліття. Сину сторін ОСОБА_4 25.05.2024 виповнилося 18 років та з 01.09.2023 є студентом Луцького національного технічного університету. Термін навчання по 30.06.2027. Навчання сина вимагає додаткових витрат, зокрема, це витрати на освітні послуги, приладдя, посібники для навчання. З огляду на зазначене, син потребує матеріального утримання з боку батьків, оскільки через навчання не може працювати та самостійно себе утримувати. Син проживає з позивачкою, та перебуває на її утриманні, позивачка оплачує навчання сину, проживання, здійснює інші витрати на утримання сина. Відповідач працевлаштований, працює на АЗС «БРСМ-Нафта» в с.Римачі Волинської області, має регулярний дохід, задовільний стан здоров`я, тому може приймати участь в витратах пов`язаних із утриманням повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 10 липня 2024 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до трекінгу відправлення №994 матеріали позову від представника позивача відповідач отримав особисто 09 липня 2024 року, а відповідно до трекінгу відправлення №89 копію ухвали суду від 10 липня 2024 року відповідач отримав теж особисто 19 липня 2024 року.

У строк, визначений судом в ухвалі від 10 липня 2024 року з додатковим врахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 №958, відповідач відзиву на позов не подав.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від учасників справи до суду не надходили.

Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами.

Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини.

Сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва серії НОМЕР_1 .

Судовим наказом Любомльського районного суду Волинської області від 10 серпня 2021 року в справі № 163/1584/21 із ОСОБА_2 стягнуто в користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі однієї чверті заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 липня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

ІНФОРМАЦІЯ_2 син сторін ОСОБА_5 досяг повноліття.

Довідкою про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти від 02 липня 2024 року за № 133986 стверджено, що ОСОБА_3 є студентом Луцького національного технічного університету. Термін навчання на освітньому ступені «бакалавр» з 01.09.2023 по 30.06.2027.

Згідно із ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

На підставі досліджених письмових доказів судом встановлено, що син сторін ОСОБА_5 досяг повноліття, його вік є меншим 23 років, продовжує навчання, навчається на денній формі, навчальний заклад знаходиться у місцевості не за його місцем проживання, через що за такої сукупності обставин вочевидь потребує матеріальної допомоги зі сторони батьків.

Навчання ОСОБА_5 на денній формі навчання достатньо свідчить про відсутність у нього можливості для самостійного заробітку та отримання доходу.

Отже, суд вважає доведеною ту обставину, що син сторін ОСОБА_5 у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги від батьків на своє утримання (придбання речей першої необхідності, продуктів харчування, одягу, оплати житла, доїзду до навчального закладу, до місця проживання тощо).

При визначенні розміру аліментів, які належить стягувати з відповідача, суд керується наступним.

Відповідно до ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Крім того, норми СК України передбачають принцип рівності прав та обов`язків батьків.

У позові позивач заявляє до стягнення з відповідача аліменти на утримання сина, пов`язаних з його навчанням, на рівні 3000 грн щомісяця.

Відповідач відзиву на позов не подав, тим самим не довів відсутності у нього можливості надавати матеріальну допомогу повнолітній сину у зв`язку з його навчанням на рівні заявлених позовних вимог.

Обставин, які б перешкоджали чи унеможливлювали сплату відповідачем аліментів на дочку у зв`язку з її навчанням, по справі не встановлено.

Згідно із ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, відсутність заперечень зі сторони відповідача, з врахуванням положень ст.182 СК України, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів у заявленому в позові розмірі на рівні 3000 грн.

Такий розмір аліментів, на переконання суду, на певному рівні забезпечить потреби повнолітнього сина, забезпечить виконання відповідачем батьківського обов`язку і відповідає закріпленим у ч.9 ст.7 СК України засадами справедливості, добросовісності та розумності.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання сина у зв`язку з навчанням є доведеними та підставними, тому підлягають задоволенню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Що стосується витрат на професійну правничу допомогу, то відповідно до частин 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно із частиною третьою статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: копія договору № 084/24 про надання правничої допомоги від 05.07.2024; додаток №1 до договору; акти прийому-передачі виконаних робіт; квитанцію від 05.07.2024, відповідно до якої вартість послуг наданих адвокатом становить 3000 грн.

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити із критеріїв реальності понесення адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, про захист прав людини заявник має право на компенсацію судових витрат та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними та неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України»).

Виходячи із конкретних обставин цієї справи та процесуальних критеріїв її розгляду, суд вважає заявлений представником позивача розмір витрат на правничу допомогу адвоката завищеним, оскільки не відповідає критеріям обґрунтованості та розумної необхідності.

Оцінивши усі необхідні аспекти цієї справи, а саме: співмірність суми витрат зі складністю справи, яка з огляду на характер спірних правовідносин вочевидь не є складною; відповідність суми понесених витрат критеріям співмірності необхідних і достатніх витрат, реальності і розумності з урахуванням наданих послуг з правової допомоги, суд дійшов висновку про необхідність зменшення заявленого розміру цих витрат та стягнення з відповідача на користь позивача 1500 грн витрат на професійну правничу допомогу.

У відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати по справі у вигляді судового збору належить покласти на відповідача. При цьому, відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» слід врахувати коефіцієнт 0,8 з огляду на подання позову в електронні формі.

Керуючись ст.ст.259, 264, 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позови задовольнити.

Стягувати із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 3000,00 грн щомісячно, починаючи з 08 липня 2024 року, і до закінчення навчання в Луцькому національному технічного університету, але не довше як до досягнення ним двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 1500 (одна тисяча п`ятсот) витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення про стягнення місячного розміру аліментів звернути до негайного виконання.???

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом 30 днів з дня його складення може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду.

Ім`я позивача ОСОБА_2 ; місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2

Ім`я відповідача ОСОБА_1 ; зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання - АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Головуючий : суддя С.А. Шеремета