Провадження № 2-о/344/396/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Устинської Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Івано-Франківська міська об`єднана територіальна громада в особі Івано-Франківської міської ради про встановлення факту родинних відносин

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з заявою про встановлення факту родинних відносин, мотивуючи тим, що 25 липня 2024р. вона звернулася до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових справ після смерті своєї матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно Свідоцтва про право власності на житло, виданого Агенством по приватизації державного житлового фонду м. Івано-Франківська 08.08.1996року -1/6 частка квартири АДРЕСА_1 належить її матері ОСОБА_2 , а 1/6 частина матері ОСОБА_2 - ОСОБА_3 (її бабусі) які були зареєстровані в квартирі та проживали в ній, що підтверджується записами в будинковій книзі. Проживаючи в квартирі на момент смерті мами ОСОБА_3 її мама фактично прийняла спадщину, але не оформила її належним чином. Спадкова справа після смерті бабусі не була заведена. Вона отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті мами ОСОБА_2 06.07.2022року на 1/6 частки в квартирі які їй належали по приватизації. У видачі свідоцтва на право на спадщину на 1/6 частки в квартирі які належали бабусі ОСОБА_3 і фактично успадковані її мамою ОСОБА_2 було відмовлено через недостатність доказів родинних відносин між спадкодавцем ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Факт родинних відносин між її бабусею та її мамою підтверджується записом у свідоцтві про право власності на житло від 08.08.1996р. , записом в будинковій книзі розпочатої 07.09.1996 року де вказано, що домовласником квартири АДРЕСА_1 є її мама ОСОБА_2 , а членом сім`ї є її мама ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 . Просить встановити факт, що померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 є матір`ю ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявниця подала заяву, в якій заявлені вимоги підтримала, просила задоволити. Розгляд справи просила проводити без її участі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, подала заяву про розгляд справи без їх участі. Щодо задоволення заяви поклалася на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 вказані ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (а.с.7).

Згідно свідоцтва про народження батьками ОСОБА_6 вказані ОСОБА_7 (а.с.12.)

Як вбачається з свідоцтва про одруження ОСОБА_8 змінила прізвище на ОСОБА_9 (а.с.12).

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 08.08.1996 року, квартира, яка знаходиться в АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 , та членам її сім`ї: ОСОБА_3 матері, ОСОБА_1 дочці, ОСОБА_10 зятю, ОСОБА_11 внучці, ОСОБА_12 внуку (а.с.4).

18.09.1996 року ОСОБА_2 склала заповіт, згідно із яким належну їй квартиру АДРЕСА_1 заповіла дочці ОСОБА_1 (а.с.8).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6).

Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за заповітом, спадщина, на яку видано свідоцтво ОСОБА_1 складається з 1/6 частки квартири АДРЕСА_1 (а.с.9).

Померла ОСОБА_2 та померла ОСОБА_3 , були зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1 , що підтверджується записами в будинковій книзі (а.с.10-11)

Заявник звернулася до Першої Івано-Франківської державної нотарівльно контори із заявою про видачу свідоцтва- про право на спадщину за за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 . Однак, отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв?язку із тим, що неможливо встановити родинні відносини між ОСОБА_2 із ОСОБА_3 (а.с.5).

Відповідно до виписок із погосподарських книг села Нижнів, Тлумацького району Станіславкої області, станом на 1947 -1949р.р., 1953-1955р.р. та станом на 1955-1957 р.р. житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 числився як колгоспний двір з 1949 р., і в ньому були зареєстровані та проживали: ОСОБА_13 1891 р.н. голова двору; ОСОБА_14 1985 р.н. дружина; ОСОБА_15 1915 р.н. - син, ОСОБА_3 1921 р.н. дочка; ОСОБА_16 1945 р.н. - онука; ОСОБА_17 1932 р.н. сирота(а.с.32. 33, 34).

Як вбачається з заяв свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , ОСОБА_7 та ОСОБА_3 1921 р.н., є однією і тією ж особою (а.с.30-31).

Досліджені наявні письмові докази, в їх сукупності дають підстави вважати, що дійсно ОСОБА_7 та ОСОБА_3 1921 р.н., є однією і тією ж особою, та є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Статтею124 Конституції України передбачено, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пленум Верховного Суду України в п. 1 Постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктами 1, 6 частини 1 статті 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Встановлення факту родинних відносин має для заявника юридичне значення та надасть можливість підтвердити факт родинних стосунків при вирішенні питання про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки іншим шляхом, крім судового порядку, це зробити неможливо.

А тому, за таких обставин, суд вважає, що вимоги заяви про встановлення факту родинних відносин є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 124 Конституції України, ст.ст.4, 12, 13, 76, 81, 258-259, 263-265, 268, 315-316, 319, 354-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Івано-Франківська міська об`єднана територіальна громада в особі Івано-Франківської міської ради про встановлення факту родинних відносин задоволити.

Встановити факт того, що померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 21.11.2024 року.

Суддя Пастернак І.А.