Справа № 703/5482/12
Провадження № 22-ц/4806/276/24
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

01 квітня 2024 року м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Собослой Г.Г., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 21 лютого 2013 року під головуванням судді Леньо В. В. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_1 , про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 21 лютого 2013 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 10 липня 2006 року № MKV0GA00006056 у розмірі 158 814,63 доларів США, що складає 1 268 928,89 грн, з яких: заборгованість за кредитом З0 000 доларів США, заборгованість за процентами за користування кредитом 54 402,20 доларів США, заборгованість з комісії за користування кредитом 2 700 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором 71 712,43 доларів США, звернув стягнення на предмет іпотеки житловий будинок, загальною площею 172,10 кв. м, житловою площею 81,5 кв. м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу вказаного предмета іпотеки (на підставі договору іпотеки від 26 липня 2006 року) ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» усіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмета іпотеки за ціною, визначеною на підставі оцінки суб`єкта оціночної діяльності.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 06.12.2022 апеляційну скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишено без задоволення, а заочне рішення Виноградівського районного суду від 21 лютого 2013 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 07.02.2024 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Закарпатського апеляційного суду від 06 грудня 2022 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції зі стадії відкриття апеляційного провадження, оскільки апеляційний суд невмотивовано поновив ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 16.06.2020 представник ОСОБА_1 - адвокат Стасюк Ю.П. подав апеляційну скаргу на заочне рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 21 лютого 2013 року та порушив питання про поновлення строку. Клопотання мотивує тим, що судове рішення та повістку про виклик в судове засідання ОСОБА_1 не отримував. в матеріалах справи наявна розписка про отримання судової повістки про судове засідання, яке відбулося 18.01.2013 року, однак він не отримував повістку, а підпис у розписці не належить ОСОБА_1 . В той же час в матеріалах справи взагалі відсутні відомості про отримання повістки ОСОБА_1 про виклик в судове засідання, яке відбулося 21.02.2013, день коли було ухвалено рішення.

Вказує на те, що у суду були наявні недостовірні відомості про місце проживання ОСОБА_1 і суд помилково направляв повістки на адресу: АДРЕСА_1 , в той час як відповідач зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , як вбачається із карти у смт. Королево наявні вулиця іта провулок Б.Хмельницького, тобто судові повістки направлялися на іншу адресу. Апелянт дізнався про оспорюване судове рішення після того, як його представник ознайомився з матеріалами справи, про що проставлена відповідна відмітка на заяві про ознайомлення з матеріалами справи та отримання судового рішення, а саме 09.06.2020 року. Вважає, що у даному випадку має право на поновлення строку на апеляційне оскарження.

Щодо заявленого клопотання слід зазначити наступне.

Згідно ч.1 ст.294 ЦПК України (у редакції чинній на час ухвалення рішення) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу (ч.3 ст. 354 ЦПК України).

Відповідно до частини 2 статті 358 ЦПК України зазначено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Виноградівський районний суд Закарпатської області 21 лютого 2013 року ухвалив у справі заочне рішення.

16 червня 2020 року представник ОСОБА_1 адвокат Стасюк Ю. П. подав апеляційну скаргу на заочне рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 21 лютого 2013 року.

Тобто апеляційна скарга подана через сім років з дня ухвалення рішення районного суду.

Основним доводом скаржника про причини пропуску строку на апеляційне оскарження є те, що суд помилково направляв повістки на адресу: АДРЕСА_1 , а той час як відповідач зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Отже, ключовим правовим питанням у справі є доведення факту отримання поштової кореспонденції суду ОСОБА_1 , в тому числі копії оскаржуваного заочного рішення 21.02.2013 року.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Правила надання послуг поштового зв`язку (далі - Правила), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, передбачають порядок вручення рекомендованих поштових відправлень.

У пункті 99 Правил зазначено:

рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, … які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень (крім зазначених в абзаці четвертому пункту 93 цих Правил), поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім`ї за умови пред`явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв`язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками.

У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.

Оформлення цих поштових операцій визначено у пункті 105 Правил:

для одержання реєстрованого поштового відправлення, коштів за поштовим переказом одержувач повинен заповнити бланк повідомлення із зазначенням даних пред`явленого документа, що посвідчує особу (назва, серія, номер, дата видачі, найменування органу, який видав), дати одержання поштового відправлення, поштового переказу та розписатись. У разі одержання реєстрованого поштового відправлення, коштів за поштовим переказом, адресованих до запитання, на абонементну скриньку або за місцем роботи, а також коли адреса, зазначена на поштовому відправленні, поштовому переказі, не відповідає адресі місця реєстрації одержувача, крім даних про документ, що посвідчує особу, зазначається також адреса, за якою фактично проживає одержувач.

У пункті 106 Правил передбачено:

під час вручення фізичній особі реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом з повідомленням про вручення працівник поштового зв`язку на підставі пред`явленого одержувачем документа, що посвідчує особу, зазначає на бланку повідомлення про вручення його прізвище.

На бланку повідомлення про вручення поштового відправлення з позначкою "Вручити особисто", внутрішнього рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" одержувач розписується та зазначає прізвище.

Відповідні дані на бланку повідомлення про вручення також зазначаються про особу, уповноважену на одержання внутрішнього рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка", адресованого юридичній особі або фізичній особі за місцем роботи.

Бланк повідомлення про вручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" повертається за зворотною адресою у першочерговому порядку.

З наведених норм можна дійти висновку, що загальний порядок фіксації та оформлення вручення рекомендованого поштового відправлення передбачає встановлення особи одержувача та зазначення на бланку повідомлення про вручення його прізвище. Цей запис вносить працівник поштового зв`язку.

Натомість для вручення поштового відправлення з позначкою "Вручити особисто" або "Судова повістка" на бланку повідомлення розписується та зазначає прізвище одержувач (а не працівник поштового зв`язку).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04 квітня 2022 року в справі № 537/4265/16-ц.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Як видно із справи, Виноградівським районним судом від 10 січня 2013 року надіслано ОСОБА_1 (за адресою АДРЕСА_1 ) повідомлення про включення його до баз персональних даних автоматизованої системи документообігу суду (а.с. 41 т. 1). Згідно із повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення № 190 повідомлення надіслано ОСОБА_1 (як адресату) та вручено йому особисто 12 січня 2013 року (а.с.47 т. 1). У повідомленні вказано, що отримувачем (адресатом) відправлення (листа) є « ОСОБА_4 », зазначена дата вручення 12 січня 2013 року, наявна відмітка у графі «вручено особисто» та міститься підпис працівника поштового зв`язку, який вніс такі відомості.

Супровідним листом Виноградівського районного суду від 25 лютого 2013 року надіслано, в тому числі, ОСОБА_1 (за адресою АДРЕСА_1 ) копію заочного рішення від 21 лютого 2013 року (а.с. 56 т. 1). Згідно із повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення № 514 копія рішення від 21 лютого 2013 року надіслана ОСОБА_1 (як адресату) та вручена йому особисто 05 березня 2013 року (а.с.59 т. 1). У повідомленні вказано, що отримувачем (адресатом) відправлення (листа) є « ОСОБА_4 », зазначена дата вручення 05 березня 2013 року, наявна відмітка у графі «вручено особисто» та міститься підпис працівника поштового зв`язку, який вніс такі відомості.

Разом із цим, дані рекомендовані повідомлення про вручення не мають позначки «Судова повістка» або «вручити особисто», а тому наявності особистого підпису із зазначенням прізвища одержувача на бланку повідомлення про вручення поштового відправлення воно не вимагало.

Отже, наявні у справі повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення № 190 та № 514 належним чином оформлені та підтверджує отримання відповідачем ОСОБА_5 поштової кореспонденції суду першої інстанції.

Напис про одержання поштового відправлення учасником справи, в якому зазначене його прізвище, зроблений працівником поштового зв`язку, зазвичай є переконливим доказом отримання відправлення саме адресатом. Таке переконання ґрунтується на презумпції добросовісного виконання працівниками пошти своїх обов`язків. Однак таку презумпцію може бути поставлено під сумнів і спростовано (постанова Верховного Суду від 20 березня 2019 року в справі № 222/1402/16).

Підстав вважати, що бланки зазначених вище повідомлень про вручення рекомендованих поштових відправлень оформлені працівником поштового зв`язку всупереч Правилам та не відповідає формі 119, визначеній Порядком пересилання поштових відправлень, затверджених Наказом Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» від 12 травня 2006 № 211, - не вбачається.

При цьому, ОСОБА_1 не спростовано презумпцію добросовісного виконання працівниками пошти своїх обов`язків при врученні йому заочного рішення Виноградівського районного суду від 21 лютого 2013 року.

Таким чином, наявне у справі повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення належним чином оформлене та підтверджує вручення скаржнику у передбаченому ст. 272 ЦПК України порядку заочного рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 21.02.2013.

Слід зазначити, що Верховний Суд, постановою від 02.12.2020 у даній справі також встановив, що згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 01.03.2013, копію заочного рішення ОСОБА_1 вручено 05.03.2013 (а.с.131-135 том 1, 137-143 том 2).

Таким чином, підстави для поновлення строку, зазначені скаржником є неповажними.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, N 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та № 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Безпідставне поновлення процесуального строку, встановленого законом, буде порушенням принцип юридичної визначеності.

Відповідно до вимог частини третьої, четвертої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених статті 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Таким чином, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху у порядку ч. 3 ст. 357 ЦПК України.

Для належного усунення недоліків скаржнику необхідно у строк десять днів з моменту отримання копії даної ухвали, надати (або надіслати) до Закарпатського апеляційного суду заяву про усунення недоліків (із зазначенням номеру справи) із зазначенням інших підстав для поновлення строку.

Керуючись Правилами надання послуг поштового зв`язку, затвердженими постановою Кабінету міністрів України від 05 березня 2009 № 270, ст. ст. 354, 356, ч. 3 ст. 357 ЦПК України

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 21 лютого 2013 року - залишити без руху.

Надати скаржнику строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Роз`яснити скаржнику, що вразі якщо заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження не буде подано в зазначений строк - суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Г.Г.Собослой