Справа № 385/1957/23
Провадження № 2/385/42/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.04.2024 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Гришака А.М.,

з участю секретаря судового засідання Зеленко О.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в місті Гайвороні Кіровоградської області справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення в натурі 3/10 часток нерухомого майна,-

В С Т А Н О В И В:

21.11.2023 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 звернулися з позовом до ОСОБА_2 про виділення в натурі 3/10 часток нерухомого майна.

Позов мотивовано тим, що відповідно до Договору дарування, посвідченого 07.07.2022р. за реєстром №743 приватним нотаріусом Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Кримською Н.П., зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме 01.09.2022 р. за № 308738311 позивачам на праві власності належить 3/10 (три десятих) частки житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями АДРЕСА_1 (сім десятих) часток вказаного житлового будинку належить Відповідачу - ОСОБА_2 .

На даний час позивачі вирішили здійснити добудову до належних їм 3/10 часток житлового будинку та зробити капітальний ремонт. Однак, позивачам з Відповідачем цей житловий будинок з побутово-господарськими будівлями належить на праві спільної часткової власності. А тому, щоб між ними та Відповідачем, як співвласниками майна, не виникали непорозуміння з приводу користування, утримання, добудови та зберігання цього житлового будинку, у позивачів виникла необхідність його поділу в натурі.

Просять суд з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог: виділити ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в натурі, та визнати за ними право власності на 3/10 частки житлового будинку з побутово-господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , який складається з: кімнати 2-3 площею 13,4 кв. м., кухні 2-2 площею 8,2 кв. м., веранди 2-1 площею 7,0 кв. м., погріб літ. «Д1»,навіс літ. «г», сараю літ. «Г», сараю літ. «Д», воріт з хвірткою №2, огорож1 №1.

Ухвалою судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 20.12.2023 року відкрито провадження у справі.

29.12.2023 року від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позов. У відзиві зазначає, що погоджується з позовною заявою частково. Погоджується в частині розміру житлового будинку, а саме 3/10 (три десятих) часток житлового будинку та побутової будівлі "веранда «а»", що належіть їм на праві приватної власності згідно договору дарування частки житлового будинку (копія договору, додана Позивачами до позовної заяви). Не погоджується в частині розміру господарських будівель та будов розташованих на прилеглій до житлового будинку земельній ділянці, з наступних причин. Позивачам згідно документа про право приватної власності, яким є договір дарування частки житлового будинку, належить лише 3/10 (три десятих) часток господарських будівель та будов про які іде мова в позовній заяві, а саме: "погріб «Д1»", "огорожа №1". Будівлі "сарай «Г»", "сарай «Д»" та будова "ворота с хвірткою №2" про які іде мова в позивній заяві, не існують. Позивачі не мають підстав для пред`явлення позовних вимог що стосується цих будівель та будови. Тому що, в договорі дарування частки житлового будинку, будівлі "сарай «Г»", "сарай «Д»" та будова "ворота с хвірткою №2" не зазначені. Будова "хвіртка №4", про яку іде мова в позивній заяві, не існує. Будова "навіс «г»", насправді не є навісом з стінами з залізних труб (як це зазначено в технічному паспорті Позивачів на житловий будинок (копія технічного паспорту на житловий будинок, додана Позивачами до позовної заяви), а є будівлею з стінами з глини, з приєднаними до неї по сторонах тимчасовими будовами.

Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 16.01.2024 призначено судову будівельно-технічну експертизу проведення якої доручити експерту Комашко Роману Вікторовичу.

Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 14.03.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала з підстав зазначених у ньому.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився. 18.04.2024 року до суду подав заяву в якій просив справу розглянути без його присутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні до початку розгляду справи по суті позов визнав повністю.

Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи та на підставі пояснень представників позивача та відповідача. Слід зазначити, що дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 76, ч. 1, 2 ст. 77, ч. 2 ст. 78, ч. 1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 6 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно копії Договору Дарування частки житлового будинку від 07.07.2022 року, посвідченого приватним нотаріусом Голованівського нотаріального округу Кіровоградської області Кримською Н.П., ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є власниками в рівних частинах кожен, 3/10 часток житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за АДРЕСА_3 (а.с. 5-6).

Згідно копії Довідки про підтвердження адреси від 14.11.2023 р., виданою Гайворонською міською радою домоволодінню (3/10 часток) за адресою: АДРЕСА_2 , присвоєно окрему адресу АДРЕСА_2 (а.с.14).

Згідно копії Свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.03.2014 р. відповідач по справі ОСОБА_2 є власником 7/10 часток житлового будинку в АДРЕСА_2 (а.с. 38).

Згідно Висновку експерта №2-02/2024 за результатами проведення будівельно-технічної експертизи по цивільній справі №385/1957/23, складеного 28.02.2024 року ОСОБА_3 і ОСОБА_1 із часткою 3/10 в частині житлового будинку літ. «А», та веранди літ. «а» виділити в натурі приміщення квартири АДРЕСА_4 площею 28,6 кв.м, а саме: 2-1 веранда-7,0 кв.м, 2-2 кухня - 8,2 кв.м, 2-3 кімнату - 13,4 кв.м.В частині господарських будівель та споруд виділити в натурі: сарай літ. «Г», сарай літ. «Д», погріб літ. «Д1», огорожу №1, ворота з хвірткою №2. Сума грошової компенсації за невідповідність часток ОСОБА_2 від ОСОБА_3 і ОСОБА_1 становить 17 734 грн. (а.с. 73-112).

Норми права та мотиви їх застосування.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, зазначено, що кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками, згідно ч. 1 ст. 367 ЦК, за домовленістю між ними.

Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності у відповідності до положення ч. 1 ст. 364 ЦК.

Відповідно до положень статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Тобто, з аналізу вказаних вище правовстановлюючих документів та положень статті 356 ЦК України вбачається, що позивачі та відповідач і є суб`єктами спільної часткової власності.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Таким чином, у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається.

Відповідно до Висновку експерта №2-02/2024 за результатами проведення будівельно-технічної експертизи по цивільній справі №385/1957/23, складеного 28.02.2024 року запропоновано один варіант виділу в натурі між співвласниками, на підставі якого позивачі по позову уточнили свої позовні вимоги.

Частки, які просять виділити позивачі в натурі є відокремленими та можуть бути виділені в натурі.

Згідно з п.п. 1.2, 2.1, 2.4 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказу Міністерства з питань житлово - комунального господарства України від 18.06.2007 року №55 поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотримання чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

У п.п. 6,7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз`яснено, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст. 115 ЦК України, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Виходячи з вищевикладеного, виділення у натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 , в окреме домоволодіння номер АДРЕСА_5 , належні ОСОБА_1 , ОСОБА_3 3/10 частки та належні ОСОБА_2 7/10 частки є можливим.

Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивачів про виділ частки в окремий об`єкт нерухомого майна є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Щодо судових витрат.

Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Крім того, положенням ч. 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи, що розгляд справи відбувається в порядку загального позовного провадження, станом на 18.04.2024 року відповідач визнав позовні вимоги, а розгляд справи по суті ще не відбувся, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору, що становить 536,8 грн. та стягнути з ОСОБА_2 на користь позивачів лише по 268,4 грн. кожному.

Позивачі просили стягнути з відповідача 50% вартості витрат за проведення будівельно-технічної експертизи по цивільній справі №385/1957/23.

У відповідності до ст.ст. 133,141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_1 судові витрати за оплату проведення будівельно-технічної експертизи в розмірі по 3113 грн. 04 коп. кожному.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 141, 259, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_3 , ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення в натурі 3/10 часток нерухомого майна задовольнити.

Виділити ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в натурі 3/10 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , в окреме домоволодіння номер АДРЕСА_2 , а саме:

-2-1 веранда площею 7,0 кв.м.;

-2-2 кухня площею 8,2 кв.м.;

-2-3 кімната площею 13,4 кв.м.

В частині господарських будівель та споруд виділити в натурі: сарай літ. «Г»; сарай літ. «Д»; погріб літ. «Д1»; огорожа №1; ворота з хвірткою № 2.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) компенсацію за різницю у вартості поділеного майна у сумі 8867 грн. 00 коп. з кожного.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі по 268 грн. 40 коп. кожному.

Повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 )з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову в сумі 536 грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати за оплату проведення будівельно-технічної експертизи в розмірі по 3113 грн. 04 коп. кожному.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 24.04.2024 року.

Суддя: А. М. ГРИШАК

Дата документу 18.04.2024