КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 381/1602/23

номер провадження 22-ц/824/1597/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
за участю секретаря судового засідання Єфіменко І.О.,
учасники справи: позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3

на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18 липня 2023 року /суддя Соловей Г.В./

у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , треті особи: ОСОБА_4 , Моторне (транспортне) страхове бюро України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

18.04.2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Просив стягнути з відповідача на його користь різницю між фактичним розміром шкоди і відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, яка становить 428 025,12 грн., моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн, витрати за проведення авто товарознавчого дослідження в розмірі 7 800,00 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 4 858,25 грн.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18 липня 2023 року позов задоволено частково. Стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 428 025,12 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 4 858,25 грн. В іншій частині позову відмовлено. /т. 1 а.с. 180-184/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення скасувати, відмовивши у задоволенні позовних вимог.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не встановлено чи висновок автотоварознавчого дослідження про вартість матеріального збитку є належним доказом. Вказував, що експертом в експертному висновку не зазначено дослідження умов експлуатації автомобіля, обслуговування та зберігання, функціонального зносу складових частин, а тому вважати, що дослідження не проводилось. Перевірки роботи двигуна, інших складників експертом теж не було здійснено та не зазначено експертом у висновку. Отже, на його думку, експертиза проводилася шляхом неналежного дослідження автомобіля. Суд першої інстанції не надав оцінку всім аргументам учасників справи, не виклав всіх доводів військової частини НОМЕР_1 , а тому рішення є не повним та необґрунтованими в частині стягнення матеріальної шкоди.

Апелянт явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про час та дату судового розгляду повідомлені належним чином, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що 12.10.2022 року о 20 год. 18 хв. у м. Фастів, автодорога РО4, на перехресті доріг а/д РО4- АДРЕСА_1 водій транспортного засобу МАЗ н.з НОМЕР_4 ОСОБА_4 рухаючись по другорядній дорозі не надав перевагу в русі транспортному засобу AUDI Q5 н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08.11.2022 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн.

Відповідно до довідки ВЧ НОМЕР_1 від 24.02.2023 року № 935, ОСОБА_4 перебуває на військовій службі в ВЧ НОМЕР_1 з 10.03.2021 року по теперішній час.

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23.09.2022 року № 1818, введено в експлуатацію автомобіль МАЗ-5334, автоцистерна-8-5335, заводський номер НОМЕР_3 та присвоєно військовий номерний знак НОМЕР_4 .

Відповідно до висновку судового експерта ОСОБА_6 за результатами проведення авто товарознавчого дослідження від 30.11.2022 року № 2013, розмір матеріального збитку завданого ОСОБА_1 внаслідок пошкодження КТЗ AUDI Q5 н.з. НОМЕР_2 на дату ДТП, що відбулося 12.10.2022 року складає 810 434,41 грн. Вартість пошкодженого автомобіля складає 222 409,29 грн.

Також встановлено, що на автомобіль МАЗ-5334, автоцистерна-8-5335, заводський номер НОМЕР_3 , військовий номерний знак НОМЕР_4 , що належить відповідачу не було укладено договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів.

Моторним (транспортним) страховим бюро України був виданий Наказ № 3/12202 від 05.12.2022 року, на підставі якого вирішено відшкодувати на рахунок ОСОБА_1 , шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 160 000,00 грн. Згідно Довідки від 17.01.2023 року дану суму виплачено позивачу.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вірно керувався нормами ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України якою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 1,2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом.

Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги позивача про відшкодування майнової шкоди в розмірі 428025,12 грн ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені доказами, з урахуванням встановлених судом обставин, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не враховано, що висновок автотоварознавчого дослідження про вартість матеріального збитку є неналежним доказом, оскільки експертом не зазначено дослідження умов експлуатації автомобіля, обслуговування та зберігання, функціонального зносу складових частин, експертиза проведена не правильно, відхиляються судом апеляційної інстанції у зв`язку з їх бездоказовістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 106 ЦПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Крім того, ЦПК України передбачає також звернення з клопотанням про проведення судової експертизи, в разі незгоди з поданим позивачем висновком експерта.

Отже, відповідач, в разі незгоди з висновками експерта, не був позбавлений права надати власний висновок або клопотати про проведення судової експертизи.

Так, у висновку експерта були враховані середня ринкова вартість, коригування на величину пробігу, додаткове корегування не проводилось, оскільки підібрані аналоги для визначення вартості перебували у дтп, все це відображено у розрахунках ринкової вартості авто /т. 1 а.с. 49/

Таким чином, за відсутності достатніх доказів неналежності експертного висновку, суд позбавлений можливості оцінки доводів апеляційної скарги.

Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18 липня 2023 року - залишити без задоволення.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18 липня 2023 року - залишити без змін.

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: