ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5033/24 Справа № 216/5484/22 Суддя у 1-й інстанції - БУТЕНКО М.В. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

29 квітня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Корчиста О.І., розглянувши апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , треті особи: приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Забуранна Анастасія Анатоліївна, державний виконавець Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гаркушина Вікторія Вікторівна, про визнання виконавчого напису № 1833 від 29 листопада 2021 року таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

Рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 лютого 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені.

Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 01 квітня 2024 року з суду першої інстанції витребувано цивільну справу, яка надійшла до Дніпровського апеляційного суду 24 квітня 2024 року.

Апеляційне провадження у даній справі не може бути відкрито, оскільки апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України.

В порушення п. 3 ч. 2 ст. 356 ЦПК України в апеляційній скарзі скаржником не зазначено повне найменування (для юридичних осіб) та ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

Зокрема не зазначено третіх осіб приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Забуранна А.А., державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гаркушину В.В., їх місцезнаходження або місцеперебування.

Крім того, обґрунтовуючи вимоги в апеляційній скарзі, заявник помилково посилається на положення Кодексу адміністративного судочинства України.

У зв`язку з цим заявнику пропонується надати виправлену редакцію апеляційної скарги, зміст якої привести у відповідність до вимог ст. 356 ЦПК України, до якої додати її копії та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Також до апеляційної скарги заявником не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

В апеляційній скарзі заявник посилається, що на даний час на рахунках частини відсутні кошти, що унеможливлює забезпечення сплати судового збору. Посилаючись на положення ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Проте, наведені скаржником доводи щодо відстрочення сплати судового збору є безпідставними, з огляду на наступне.

За змістом статті 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони і особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статті 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Отже, у клопотанні про відстрочення сплати судового збору скаржник повинен не лише навести обставини, які свідчать про його незадовільне (скрутне) матеріальне становище, але й подати до суду відповідні докази.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

Наведене відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. У той же час, гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду.

У рішенні у справі «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

У зв`язку із цим апеляційний суд зауважує, що обставини, пов`язані з фінансуванням установи, організації, підприємства з державного бюджету чи відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для відстрочення та/або звільнення від такої сплати.

Крім того, статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі або звільнити від його сплати за певних умов, однак обставини наведені в апеляційній скарзі, які унеможливлюють сплату судового збору заявником не підтверджені.

Ураховуючи встановлений законом обов`язок сплатити судовий збір та відсутність у особи, яка подала апеляційну скаргу, пільг щодо його сплати, можна зробити висновок про те, що належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справи та інтересами скаржника стосовно можливості звернення до суду з апеляційною скаргою (за умови виконання вимог закону щодо оплати апеляційної скарги судовим збором) у даній справі дотримано.

За таких обставин у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору слід відмовити.

Порядок сплати судового збору визначено ст. 6 вказаного Закону. На підтвердження сплати судового збору надається документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до п/п 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Позов з вимогою немайнового характеру поданий фізичною особою у листопаді 2022 року.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з 01 січня 2022 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі 2 481 гривень.

Отже, за подання апеляційної скарги військові частині НОМЕР_1 пропонується сплатити судовий збір в сумі 1 362 гривень.

Судовий збір сплачується за наступними реквізитами: Отримувач: ГУК у Дн-кiй обл/Шев.р/22030101, номер рахунку UA0004628 , Код ЄДРПОУ 37988155, Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030101, призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Дніпровський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст оскаржуваного рішення складено судом 26 лютого 2024 року. Отже, строк подання апеляційної скарги становить до 27 березня 2024 року.

Апеляційна скарга подана заявником 28 березня 2024 року з пропуском строку на апеляційне оскарження, встановленого законом.

В апеляційній скарзі заявник питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції не порушує.

Відповідно ч. 2, 3 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3,4 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

З огляду на зазначені норми, апеляційну скаргу слід залишити без руху з наданням скаржнику строку для надання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження з зазначенням підстав для його поновлення.

Таким чином, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху, з наданням скаржнику строку для усунення недоліків у вигляді сплати судового збору в сумі 1 362 гривень, надання виправленої редакції апеляційної скарги, оформленої відповідно до вимог ст. 356 ЦПК України, та для надання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження з зазначенням підстав для його поновлення.

Керуючись ст. 185, 357 ЦПК України,

ухвалив:

Клопотання Військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 лютого 2024 року залишити без руху.

Надати скаржнику строк для виконання вимог ухвали у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог ухвали суду в частині сплати судового збору та надання виправленої редакції апеляційної скарги, апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута, ненадання суду заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження або визнання судом неповажними підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Суддя Дніпровського апеляційного суду О.І. Корчиста