Справа № 307/3053/24
Провадження № 2/307/744/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

14 листопада 2024 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Стецюк М.Д., секретар судового засідання Цех Г.М., за участю представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів в режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивач Приватне акціонерне товариство «Закарпаттяобленерго» звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги мотивує тим, що 09 листопада 2020 року близько 04 год. 00 хв. керуючи транспортним засобом «Honda Civic», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Центральній в с. Топчино, Тячівського району, Закарпатської області відповідачем ОСОБА_2 було вчинено дорожньо-транспортну пригоду, а саме, здійснено наїзд на електроопору №11 ПЛ-0,4 фідер Л-1 яка проходить від комплектної трансформаторної підстанції (КТП) - 361, та належить Приватному акціонерному товариству «Закарпаттяобленерго». В результаті вказаного ДТП залізобетонна електрична опора №11 ПЛ-0,4 фідер Л-1 від КТП- 361 була пошкоджена та потребувала заміни. Належність пошкодженої залізобетонної опори позивачу підтверджується Довідкою на підтвердження факту належності ПЛ-0,4 кВ та електроопори ПрАТ «Закарпаттяобленерго» від 25 червня 2024 року за № 541-21/222. З метою встановлення обставини ДТП, яке сталося 09 листопада 2020 року по вул. Центральній в с. Топчино, Тячівського району, Закарпатської області, Товариством до Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області було направлено звернення, у відповідь на які, отримано лист Тячівського ВП від 29 грудня 2020 року за №19288/106/29/1-2020 та Довідку про ДТП №742154 згідно яких встановлено, що вищевказану опору було пошкоджено в результаті ДТП, яке відбулося за участю транспортного засобу «Honda Civic», державний номерний знак НОМЕР_1 з вини ОСОБА_2 . Розмір завданих позивачу збитків у результаті ДТП, що відбулось 09 листопада 2020 року по вул. Центральній в с. Топчино, Тячівського району, Закарпатська область згідно Акту виконаних робіт з ремонту ПЛ-0,4 кВ від 19.01.2021 р. за №01-01БМР складає 9 596,20 грн.

За фактом вказаного ДТП, Тячівським районним судом Закарпатської області розглядалася справа про адміністративне правопорушення №307/3405/20 щодо відповідача. У вказаній справі судом встановлено, що 09 листопада 2020 року о 04.00 год. по вул. Центральній в с. Топчино, ОСОБА_2 керував автомобілем марки «Хонда Цівік», н/з « НОМЕР_1 », не впорався з керуванням, внаслідок чого допустив зіткнення з електроопорою, внаслідок чого автомобіль та електроопора отримали механічні пошкодження. Постановою Тячівського районного суду Закарпатської області від 03 грудня 2020 року по справі № 307/3405/20 ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.ст. 122-4, 124 КУпАП у зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Також, Товариством встановлено із сервісу перевірки чинності полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (автоцивілка) Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі також - МТСБУ), що відповідальність власника (користувача) транспортного засобу «Honda Civic», державний номерний знак НОМЕР_1 , станом на дату вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована в жодного страховика. Згідно з п.п. а п. 41.1 ст. 41 ЗУ «Про ОСЦПВ» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Honda Civic», д.н.з. НОМЕР_1 не була застрахована, позивачем 05 листопада 2021 року була подана заява про страхове відшкодування до МТСБУ на підставі ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в якій просив прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування на користь ПрАТ «Закарпаттяобленерго». За результатом розгляду зазначеної заяви, МТСБУ виплатило Товариству страхове відшкодування у розмірі 6 055,00 грн.. Таким чином, різниця між фактичним розміром завданої шкоди, які понесло Товариство, внаслідок зазначеного ДТП 09 листопада 2020 року через що було пошкоджено залізобетонну електричну опору №11 ПЛ-0,4 фідер Л-1 від КТП- 361, та виплатою МТСБУ складає 3 541,20 грн. (9 596,20 грн. (сума завданих збитків) 6 055,00 (виплата МТСБУ)).

Враховуючи наведене, просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» суму завданих збитків внаслідок ДТП у розмірі 3541,20 гривень, судові витрати у розмірі 2422,40 гривень.

01 серпня 2024 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області відкрито провадження у справі та призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач своїм правом щодо подачі відзиву на позовну заяву не скористався.

25 вересня 2024 року до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 про розподіл судових витрат в якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції у розмірі 7000,00 грн. Мотивує заяву тим, що між позивачем та Професійним адвокатським об`єднанням «Правовий альянс» укладено договір № 1 від 04 січня 2021 року про надання правової допомоги позивачу. Відповідно до п. 4.1. розділу 4 Договору про надання правової допомоги, розмір гонорару за надання правової допомоги встановлюється в розмірі, що визначається за домовленістю Сторін. Вартість та умови надання правової допомоги об`єднанням по кожному конкретному дорученню клієнта визначається сторонами у додатках до цього Договору. Відповідно до п. 4.2. розділу 4 Договору про надання правової допомоги розмір гонорару за надання правової допомоги, передбаченої п. 2.1.5., п.2.1.6. цього Договору у справах (спорах), встановлюються в додатках до цього Договору по кожній справі окремо. Згідно п. 3 додатку №114/24 від 28 червня 2024 року до вказаного договору вартість надання об`єднанням правової допомоги клієнту за здійснення всіх необхідних дій в інтересах клієнта з метою забезпечення захисту прав і законних інтересів клієнта у цивільній справі за позовом ПрАТ «Закарпаттяобленерго» до ОСОБА_2 про відшкодування збитків внаслідок ДТП у розмірі 3 541,20 грн., згідно договору про надання правової допомоги від 04 січня 2021 року №1 та цього Додатку №114/24 складає 7 000, 00 грн. без ПДВ в суді першої інстанції, 5 000, 00 грн. без ПДВ в суді апеляційної інстанції та 3 000, 00 грн. без ПДВ в суді касаційної інстанції, незалежно від кількості та обсягу складених процесуальних документів та незалежно від результату розгляду справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанції. Згідно п. 4 Додатку №114/24 до договору про надання правової допомоги оплата послуг об`єднання здійснюється клієнтом в гривнях на поточний рахунок об`єднання визначений в рахунку наданому об`єднанням. Оплата рахунку за надані послуги здійснюється клієнтом на протязі 5-х робочих днів, з дня отримання такого рахунку клієнтом. Тобто, сума судових витрат, понесених позивачем за супровід справи у суді першої інстанції у цивільній справі № 307/3053/24 за позовною заявою ПрАТ «Закарпаттяобленерго» до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, а саме, витрат на професійну правничу допомогу, складає 7 000,00 грн..

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити та стягнути з відповідача суму відшкодування шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою у розмірі 3541,20 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.Також зазначив, що у разі достатності наявних доказів, які містяться у заяві про розподіл судових витрат, просить вирішити дану заяву та прийняти відповідне рішення. Проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач, повідомлений належним чином про дату час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Заява про розгляд справи без його участі до суду не надходила, відзив не подавав.

Суд, виконуючи вимоги ст. 280 ЦПК, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив, а також те, що представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено що 09 листопада 2020 року о 04 год. 00 хв. по вулиці Центральній у с. Топчино, ОСОБА_2 керував автомобілем марки «Хонда Цівік», н/з « НОМЕР_1 », не впорався з керуванням, внаслідок чого допустив зіткнення з бетонною електроопором, внаслідок чого автомобіль та електроопора отримали механічні пошкодження. Після ДТП водій залишив місце її вчинення (а.с.20).

Постановою Тячівського районного суду Закарпатської області від 03 грудня 2020 року по справі № 307/3405/20 ОСОБА_2 було визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП у зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Належність пошкодженої залізобетонної опори Товариству підтверджується Довідкою на підтвердження факту належності ПЛ-0,4 кВ та електроопори ПрАТ «Закарпаттяобленерго» від 25 червня 2024 року за № 543-21/222 (а.с.19).

При цьому згідно Акту №01-01БМР виконаних робіт з ремонту ПЛ напругою 0,4 кВ від 19 січня 2021 року розмір завданих Товариству збитків у результаті ДТП, що відбулось 09 листопада 2020 року в с. Топчино, Тячівського району Закарпатської області, об`єкт: ПЛ-0,4 кВ Л-1 від КТП-361 с. Топчино, складає 9596,20 грн. (а.с.15-16).

Згідно довідки про дорожньо-транспортну пригоду за №742154 встановлено, що учасником ДТП був відповідач ОСОБА_2 , жительАДРЕСА_1 , який керував легковим транспортним засобом марки «Honda CIVIK», номерний знак НОМЕР_1 (а.с.17-18).

Із листа Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області від 29 грудня 2020 року за №19288/106/29/1-2020, вбачається, що до пошкодження опори №11 ПЛ-0,4 кВ Л-1 від КТП 361 в с.Топчино по вулиці Центральній біля будинку №177 причетний ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно якого працівниками Тячівського ВП ГУНП складено адміністративний протокол (а.с.14).

Оскільки цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Honda CIVIK», державний номерний знак НОМЕР_1 , не була застрахована, то Приватне акціонерне товариство «Закарпаттяобленерго» звернулося до МТСБУ про здійснення страхового відшкодування в сумі 9596,20 гривень (а.с.24-26).

Моторне (транспортне) страхове бюро України виплатило страхове відшкодування ПАТ «Закарпаттяобленерго» у розмірі 6055,00 гривень, що підтверджується квитанцією від 18 листопада 2022 року (а.с.22).

До матеріалів справи додано копію вимоги про відшкодування понесених збитків №154-25/5615 від 08 липня 2024 року, яка адресована відповідачу ОСОБА_2 про відшкодування збитків у розмірі 3541,20 грн., яка була надіслана рекомендованим повідомленням, номер відправлення 389 (а.с.27-29).

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (стаття 15 Цивільного кодексу України).

У частині 1 статті 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині 2 цієї статті визначено способи захисту цивільних справ та інтересів судом.

Так, до способів захисту цивільних прав та інтересів згідно п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України відноситься, зокрема, відшкодування збитків, відшкодування майнової шкоди .

За змістом статей 12 та 81ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Між сторонами виникли правовідносини щодо відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-траспортної пригоди.

Як слідує із матеріалів справи 09 листопада 2020 року о 04 год. 00 хв. по вулиці Центральній у с. Топчино, ОСОБА_2 керував автомобілем марки «Хонда Цівік», н/з « НОМЕР_1 », не впорався з керуванням, внаслідок чого допустив зіткнення з бетонною електроопором, внаслідок чого автомобіль та електроопора отримали механічні пошкодження. Після ДТП водій залишив місце її вчинення.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених 122-4, 124 КУпАП встановлена постановою Тячівського районного суду Закарпатської області від 03 грудня 2020 року у справі 307/3405/20, яка набрала законної сили.

Так, у відповідності до ч.6 ст.82ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з позицією викладеною у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.

Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли не було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки. - незалежно від наявності вини. Таким чином зобов`язання винуватця з відшкодування збитків завданих транспортним засобом відшкодовується незалежно від його вини.

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Як встановлено судом, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Honda CIVIK», державний номерний знак НОМЕР_1 , не була застрахована.

Згідно з п.п. а) п. 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Позивач Приватне акціонерне товариство «Закарпаттяобленерго» звернулося до МТСБУ про здійснення страхового відшкодування в сумі 9596,20 гривень.

Таким чином, Моторне (транспортне) страхове бюро України виплатило страхове відшкодування ПАТ «Закарпаттяобленерго» у розмірі 6055,00 гривень.

Проте згідно Акту №01-01БМР виконаних робіт з ремонту ПЛ напругою 0,4 кВ від 19 січня 2021 року розмір завданих Товариству збитків у результаті ДТП, що відбулось 09 листопада 2020 року в с. Топчино, Тячівського району Закарпатської області, об`єкт: ПЛ-0,4 кВ Л-1 від КТП-361 с. Топчино, складає 9596,20 грн.

З наведеного слідує, що різниця між фактично завданими збитками і страховим відшкодуванням становить 3541,20 гривень.

Судом встановлено, що саме недбалість відповідача як володільця джерела підвищеної небезпеки призвела до дорожньо-транспортної пригоди, та є у прямому причинному зв`язку із пошкодження майна позивача, а відтак він зобов`язаний відшкодувати різницю суми, що залишилася не відшкодованою в розмірі 3541,20 гривень.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу адвоката судом встановлено наступне.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на правову допомогу у розмірі 7000 грн.

На підтвердження надання правничої допомоги та визначеного розміру на її оплату, до матеріалів справи, зокрема, долучено копії таких документів: рахунок №135 від 28 червня 2024 року, додаток №114/24 до договору про надання правової допомоги від 04 січня 2021 року за №1 від 28 червня 2024 року, витяг з договору про надання правової допомоги від 04 січня 2021 року за №1, укладеного між ПАТ «Закарпаттяобленеро» та «Професійним адвокатським об`єднанням «Правовий Альянс» від 28 червня 2024 року, платіжну інструкцію №7485 від 17 вересня 2024 року.

Вартість правничої допомоги становить 7 000 грн. 00 коп.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 137 та ч. 8 ст. 141 ЦПК України, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, Верховним Судом у постановах від 02.12.2020 року у справі № 317/1209/19, від 03.02.2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17.02.2021 року у справі № 753/1203/18.

Таким чином, суд приходить до висновку, що надані стороною позивача документи є належними та достатніми доказами на підтвердження витрат, які позивач поніс на оплату професійної правничої допомоги у цій справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Враховуючи вищевикладене, можна зробити висновок що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц.

Верховний Суд у постанові від 25 липня 2023 року у справі №340/4492/22 прийшов до висновку, що наявність або відсутність заперечень процесуального опонента проти відшкодування витрат на професійну правничу допомогу має значення лише для розв`язання питання про співмірність судових витрат на правову допомогу, заявлених до відшкодування. Водночас, це не впливає на обов`язок перевіряти заявлені витрати на відповідність іншим критеріям.

З урахуванням встановлених обставин, на думку суду, у даному випадку розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7000 грн., не відповідає критеріям обґрунтованості та пропорційності до предмета спору з урахуванням ціни позову у розумінні приписів частини 4 пункту 4 статті 137 ЦПК України та є не співмірним з огляду на те, що предмет спору в цій справі не є складним, та не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів також не є значними, розгляд справи відбувся у спрощеному провадженні, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 грн., які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго».

Крім того, позивачем при пред`явленні позовних вимог сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн., в зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на сплату судового збору.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» суму завданих матеріальних збитків спричинених дорожньо-транспортною пригодою, яка мала місце 09 листопада 2020 року, в розмірі 3541 (три тисячі п`ятсот сорок один) гривень 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» 2422 (дві тисячі чотириста двадцять два) гривні 40 копійок сплаченого судового збору та витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

В решті позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Тячівським районним судом Закарпатської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення (складання).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відомості про учасників справи:

Позивач Приватне акціонерне товариство «Закарпаттяобленерго», адреса місцезнаходження: 89412, с. Оноківці, вул. Головна, 57, Ужгородського району, Закарпатської області, .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 19 листопада 2024 року.

Суддя М.Д. Стецюк