Номер провадження: 22-ц/813/1244/24
Головуючий у першій інстанції Салтан Л.В.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Громіка Р.Д.,

суддів Дришлюка А.І., Сегеди С.М.,

розглянувши у спрощеному порядку без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП,

ВСТАНОВИВ:

1. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог.

06 жовтня 2022 року до Київського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 з позовом до ТДВ СК «Кредо», в якому просив стягнути з ТДВ СК «Кредо» на його користь страхове відшкодування в сумі 15613, 23 грн та судовий збір в сумі 992,40 грн, посилаючись на такі обставини.

ОСОБА_2 11 лютого 2022 року о 15 год. 50 хв. керуючи автомобілем BMW НОМЕР_1 у м. Одеса на вулиці Дачна дорога в порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху, починаючи рух з лівої обочини дороги не переконалась, що її дії будуть безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, допустила зіткнення з автомобілем TOYOTA HIGHLANDER д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по лівій смузі дороги.

В результаті ДТП автомобіль TOYOTA HIGHLANDER д.н.з. НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Факт отримання механічних пошкоджень підтверджується електронним європротоколом.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля BMW НОМЕР_1 на момент ДТП була застрахована у ТДВ СК «Кредо», що підтверджується договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Полісом №206551664.

Враховуючи, що належному позивачеві автомобіля ТОYОТА HIGHLANDER НОМЕР_2 , заподіяна шкода, він є потерпілим внаслідок ДТП та має право на отримання страхового відшкодування.

Позивачем 11 лютого 2022 року надіслано до ТДВ СК «Кредо» повідомлення про подію, що має ознаки страхового випадку. Крім того, 22 червня 2022 року надіслано заяву про повідомлення суми страхового відшкодування та строків виплати, відповідь на яку - не отримана.

ТДВ СК «Кредо» 16 серпня 2022 року за вих. №2337 надіслало позивачеві повідомлення про прийняте рішення по події, яка мала місце 11 лютого 2022 року, згідно якого вирішено виплатити йому страхове відшкодування (не враховуючи розмір франшизи) в розмірі 9030, 90 грн, з яким позивач не погодився.

Висновком експерта №22-2790 експертного транспортно-товарознавчого дослідження колісного транспортного засобу TOYOTA HIGHLANDER, реєстраційний номер НОМЕР_2 від 25 липня 2022 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля пошкодженого внаслідок ДТП, яка відбулася 11 лютого 2022 року визначено рівно 21644,13 грн.

Таким чином дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_2 , її дії є неправомірними, між ними і завданою автомобілю марки TOYOTA HIGHLANDER НОМЕР_2 шкодою є безпосередній причинний зв`язок. Відтак, обов`язок по відшкодуванню завданої матеріальної шкоди повинна нести ТДВ СК «Кредо», проте в межах визначеної в страховому договорі суми франшизи, а саме у розмірі 2600 гривень 00 коп., які не підлягають стягненню на його користь.

Враховуючи виплату погоджену та здійснену ТДВ СК «Кредо» у сумі 9030,90 грн позивач вважав, що стягненню підлягає матеріальна шкода у сумі 12613,23 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2023 року позов ОСОБА_1 до ТДВ СК «Кредо» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП задоволено. Стягнено з ТДВ СК «Кредо» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в сумі 12613,23 грн. Стягнено з ТДВ СК «Кредо» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 3000,00 грн. Стягнено з ТДВ СК «Кредо» на користь ОСОБА_1 суму судового збору в розмірі 992,40 грн.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ТДВ СК «Кредо» просить скасувати оскаржуване судове рішення та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанції не враховано того, що різниця відновлювального ремонту виникла у зв`язку з тим, що в висновку експерта №22-2790 наданим позивачем, враховуються та обчислюються деталі які як зазначено в акті огляду не є пошкодженнями які настали в результаті ДТП. При цьому скаржник вважає, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, які саме пошкодження були завдані його автомобілю внаслідок ДТП. Так, скаржник зазначає, що наданий позивачем висновок експерта №22-2790 не встановлено характеру виникнення пошкоджених деталей автомобіля, а саме, чи були деталі пошкоджені в результаті ДТП, чи вийшли з ладу з інших обставин, зокрема, необхідність заміни крила переднього датчику парковки та капот, оскільки останній знаходиться з передньої лицивої частини автомобіля, а в результаті ДТП було пошкоджено ліву сторону, що підтверджується фотокартками з європротоколу та актом огляду та зазначено у звіті №0364-02-22. Також скаржник звертає увагу, що в акті огляду звіту №0364-02-22 про оцінку колісного транспортного засобу від 19 лютого 2022 року зазначені деталі, які не зв`язані з ДТП від 11 лютого 22 року, а саме: крило переднє ліве, датчик передній системи парковки та капот, а в акті огляду до звіту, що наданий позивачем вказані деталі зазначені як ушкодження саме за результатами ДТП від 11 лютого 2022 року, отже скаржник вважає, що позивач при наданні свого авто для огляду не зазначив, що вищезазначені ушкодження були здобуті не за результатами ДТП від 11 лютого 202 року, а з якихось інших підстав, у зв`язку з чим експертом було складено висновок експерта №22-2790 який не може бути взятий до уваги оскільки в ньому містяться на заміну та ремонт деталі які не були здобуті за результатом ДТП від 11 лютого 2022 року. Також скаржник просить відмовити позивачу у стягнення з відповідача на його користь моральну шкоду, беручи до уваги те, що обставини з якими наразі стикаються усі як фізичні так і юридичні особи під час воєнного стану не є не виконання своїх обов`язків або зловживанням своїми правами, а є форс мажорними обставинами до яких жоден не був готовий. Також, скаржник зазначає, що у разі задоволення апеляційним судом рішення про сплату на користь позивача моральної шкоди необхідно розрахувати та вирахувати ту частину податків, яка має бути сплачена на користь держави (військовий збір, ПДФО).

Порядок розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Вказані особливості встановлюються у ст. 369 ЦПК України, а саме відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України йдеться про те, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ціна позову у вказаній цивільній справі становить менш ніж сто розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а таким чином, апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

З врахуванням тривалої недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 16, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлене 29 квітня 2024 року.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга скаржника підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно до ч. 1 п. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції правильно встановлено ОСОБА_2 11 лютого 2022 року о 15 год. 50 хв. керуючи автомобілем BMW НОМЕР_1 у м. Одеса на вулиці Дачна дорога в порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху, починаючи рух з лівої обочини дороги не переконалась що її дії будуть безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, допустила зіткнення з автомобілем TOYOTA HIGHLANDER д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по лівій смузі дороги.

В результаті ДТП автомобіль TOYOTA HIGHLANDER д.н.з. НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Факт отримання механічних пошкоджень підтверджується електронним європротоколом.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобілю BMW НОМЕР_1 на момент ДТП була застрахована у ТДВ СК «Кредо», що підтверджується договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Полісом №206551664.

Враховуючи, що належному позивачеві автомобілю ТОYОТА HIGHLANDER НОМЕР_2 , заподіяна шкода, він є потерпілим внаслідок ДТП та має право на отримання страхового відшкодування.

Позивачем 11 лютого 2022 року надіслано до ТДВ СК «Кредо» повідомлення про подію, що має ознаки страхового випадку.

22 червня 2022 року надіслано заяву про повідомлення суми страхового відшкодування та строків виплати, відповідь на яку не отримана.

ТДВ СК «Кредо» 16 серпня 2022 року за вих. №2337 надіслало позивачеві повідомлення про прийняте рішення по події, яка мала місце 11 лютого 2022 року, згідно якого вирішено виплатити йому страхове відшкодування (не враховуючи розмір франшизи) в розмірі 9030,90 грн.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

ДТП, яке відбулось між сторонами по справі, є страховим випадком.

Згідно зі ст. 22.1 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Шкода заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, в силу ст. 28 Закону це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним нищенням транспортного засобу.

Відповідно до ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно зі ст. 34.1 Закону страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

У відповідності до ст. 36.1 Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) і за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Згідно зі ст. 36.2 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Частиною 1 статті 990 ЦК України встановлено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акту (аварійного сертифіката).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особі, відшкодовується виною особою. Тобто, обов`язок відшкодування шкоди виникає у особи, якщо її дії є неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок, та при наявності вини особи, яка завдала шкоду.

Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Висновком експерта №22-2790 експертного транспортно-товарознавчого дослідження колісного транспортного засобу TOYOTA HIGHLANDER, реєстраційний номер НОМЕР_2 від 25 липня 2022 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля пошкодженого внаслідок ДТП, яка відбулася 11 лютого 2022 року визначено рівною 21644,13 грн

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Про проведену оцінку та суму нарахування позивача повідомлено не було.

Виходячи з того, що згоди щодо розміру та способу здійснення страхового відшкодування сторонами не досягнуто, розмір страхового відшкодування слід розраховувати виходячи з висновку експерта №22-2790. Висновком експерта №22-2790 експертного транспортно-товарознавчого дослідження колісного транспортного засобу TOYOTA HIGHLANDER, реєстраційний номер НОМЕР_2 від 25 липня 2022 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля пошкодженого внаслідок ДТП, яка відбулася 11 лютого 2022 року визначено рівною 21644,13 грн.

Враховуючи виплату погоджену та здійснену ТДВ СК «Кредо» у сумі 9030,90 грн, суд першої інстанції дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача стягненню підлягає сума 12613,23 грн.

Крім того, згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

У пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 (зі змінами та доповненнями) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розглядаючи позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції вважав, що вони знайшли своє підтвердження, оскільки ОСОБА_1 було заподіяно моральну шкоду, яка виразилася у моральних стражданнях у зв`язку із пошкодженням належного йому майна, пошкодження транспортного засобу вимагало від позивача додаткових зусиль для організації свого життя по причині відсутності можливості користуватися транспортним засобом.

З урахуванням засад розумності та справедливості, а також враховуючи, що страхова компанія не в повному обсязі сплатила відшкодування, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що з ТДВ СК «Кредо» на користь позивачки в рахунок відшкодування моральної шкоди суд першої інстанції дійшов висновку, що слід стягнути суму у розмірі 3000 грн.

Однак колегія суддів не може повністю погодитись із висновком суду першої інстанції щодо визначення розміру суми відшкодування матеріальної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а саме суми податку на додану вартість, нарахованого на суму вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу та франшизи.

Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість (далі ПДВ). При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, Ї МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Ставка ПДВ встановлюється від бази оподаткування у розмірі 20 відсотків (підпункт «а» пункту 193.1 статті 193 Податкового кодексу України).

Тобто вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є надавач послуг з ремонту автомобіля платником ПДВ.

Таким чином, у разі проведення ремонтних робіт у особи, яка є платником ПДВ, позивач має право на відшкодування сплаченого ним податку за рахунок страхової компанії, якщо понесення витрат зі сплати цього податку буде підтверджено відповідними доказами.

Так, відповідно до пояснень вказаних в ремонтній калькуляції №22-2790 від 07 липня 2022 року, ціни вказано з +20%.

Наведене свідчить, що розмір матеріального збитку (шкоди), заподіяного власнику автомобіля Toyota Highlander реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, яка відбулася 11 лютого 2022 року судовим експертом визначено з врахуванням податку на додану вартість.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що позивачем були понесені витрати зі сплати ПДВ, а тому колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для відшкодуванню позивачу матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 11 лютого 2022 року, з урахуванням ПДВ.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не врахував наведених обставин, у зв`язку із чим дійшов помилкового висновку про покладення на відповідача обов`язку сплатити позивачу грошові кошти які складають суму ПДВ.

На виконання положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин колегією суддів враховано висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі №755/7666/19 та від 22 грудня 2020 року у справі №565/1210/19.

Таким чином вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Toyota Highlander реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, яка відбулася 11 лютого 2022 року, без урахування суми ПДВ становить (5280,00 20%) + (7912,39 20%) + (25611,33 20%) х (1 0,67) = 17315,29 грн.

Також щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми франшизи за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Так, в даній справі позивач не заявляв позовної вимоги щодо стягнення франшизи з ОСОБА_2 , однак сума страхового відшкодування яка стягується з страхувальника повинна бути зменшена на суму франшизи, оскільки остання компенсується особою, відповідальною за завдані збитки.

Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судом повно, але допущено помилку в застосуванні норм матеріального права, рішення суду першої інстанції в указаній частині необхідно змінити, виключивши із суми матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню з ТДВ «СК «Кредо» на користь позивача, на суму податку на додану вартість та суму франшизи, а саме з 12613,00 грн до 5684,39 грн (17315,29 (матеріальні збитки без ПДВ) 2600,00 (франшиза) 9030,90 (виплачена позивачу сума страхового відшкодування).

Щодо доводів апеляційної скарги, що наданим позивачем висновком експерта №22-2790 не встановлено характеру виникнення пошкоджених деталей автомобіля, а саме, чи були деталі пошкоджені в результаті ДТП, чи вийшли з ладу з інших обставин, зокрема, необхідність заміни крила переднього датчику парковки та капот, оскільки останній знаходиться з передньої лицивої частини автомобіля, а в результаті ДТП було пошкоджено ліву сторону, що підтверджується фотокартками з європротоколу та актом огляду та зазначено у звіті №0364-02-22, то колегія суддів зазначає наступне.

Так, по-перше, у постанові Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі N 753/21177/16-ц, судом зазначено, що усунути розбіжності при визначенні матеріального збитку можливо шляхом призначення у справі відповідної експертизи.

По-друге, безпідставним є посилання скаржника на те, що у висновку експерта зазначено необхідність заміни капота, оскільки, а ні у висновку експерта, а ні в ремонтній калькуляції не вказано необхідність заміни капоту.

По-третє, безпідставним є посилання скаржника на відсутність необхідності заміни датчика паркування переднього лівого зовнішнього та відсутності доказів його пошкодження внаслідок ДТП, оскільки рпо пошкодження вказаного датчика вказано в протоколах огляду транспортного засобу (а.с.19зв., 63зв.).

Щодо позиції скаржника, що у разі задоволення апеляційним судом рішення про сплату на користь позивача моральної шкоди необхідно розрахувати та вирахувати ту частину податків, яка має бути сплачена на користь держави, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до підпункту «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.

Таким чином відшкодування моральної шкоди у сумі 3000,00 грн звільняється від оподаткування податком на доходи фізичних осіб.

Крім того судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Таким чином, судова колегія дійшла до висновку, що суд першої інстанції дійшов неправильного висновку при визначенні розміру суми страхового відшкодування, в рахунок відшкодування матеріальних збитків, а тому апеляційна скарга ТДВ СК «Кредо» підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції зміні в частині розміру суми стягнення.

Розподіл судових витрат.

Згідно із ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення чи ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що за подання позовної заяви скаржником сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн, що підтверджується квитанцією №8561-8851-9228-6612 від 04 жовтня 2022 року (а.с.1), а за подання апеляційної скарги скаржником сплачено судовий збір у розмірі 1488,60 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №1530 від 29 березня 2023 року (а.с.127).

Враховуючи задоволення позовних вимог частково, з ТДВ СК «Кредо» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 409,20 грн (8120,93 х 908,00 : 23638,00).

Враховуючи задоволення апеляційної скарги частково, з ОСОБА_1 на користь ТДВ СК «Кредо» підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 511,41 грн (8120,93 х 1488,60 : 23638,00).

Порядок оскарження постанови суду апеляційної інстанції.

У зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. п. а) - г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхової компанії «Кредо» задовольнити частково.

Заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2023 року змінити, зменшивши розмір суми страхового відшкодування в рахунок відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з 12613,23 грн (дванадцять тисяч шістсот тринадцять гривень 23 копійки) до 5684,39 грн (п`ять тисяч шістсот вісімдесят чотири гривнi 39 копійок).

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхової компанії «Кредо» (код ЄДПРОУ: 13622789; місце реєстрації: проспект Моторобудівників, 34, м. Запоріжжя, 69068) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) суму судового збору за подання позовної заяви у розмірі 409,20 грн (чотириста дев`ять гривень 20 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхової компанії «Кредо» (код ЄДПРОУ: 13622789; місце реєстрації: проспект Моторобудівників, 34, м. Запоріжжя, 69068) суму судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 511,41 грн (п`ятсот одинадцять гривень 41 копійка).

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 29 квітня 2024 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: С.М. Сегеда

А.І. Дришлюк