Номер провадження: 22-ц/813/3158/24
Головуючий у першій інстанції Коваленко О.Б.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

15.04.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Кострицького В.В., Назарової М.В.,

за участю секретаря судового засідання Долгової В.І.,

учасники справи:

позивач Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Південний»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши клопотання ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , про призначення судово-економічної експертизи фінансово-кредитних операцій у справі

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

на рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2023 року,

за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Київський районний суд м. Одеси рішенням від 17 жовтня 2023 року позов Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості задовольнив.

Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою безпосередньо до суду апеляційної інстанції в порядку ст. 355 ЦПК України.

Одеський апеляційний суд ухвалою від 23.11.2023 року відкрив апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою та ухвалою від 27.12.2023 року призначив справу до розгляду.

19.02.2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Гриб Олег Васильович звернувся до суду з заявою в якій просить призначити судово-економічну експертизу фінансово-кредитних операцій. Свої вимоги мотивує тим, що документ виписка з рахунку приватного клієнта №0/1205 за період 10.09.2018 року -20.03.2023 року додана представником позивача при поданні відзиву на апеляційну скаргу, тобто на стадії апеляційного перегляду, тому провести належний розрахунок заборгованості не було можливим, як і заявити клопотання про проведення судової економічної експертизи, оскільки суд першої інстанції не надав стороні відповідача можливості приймати участь у справі.

15.04.2024 року до Одеського апеляційного суду від представника позивача надішли заперечення на заяву представника ОСОБА_1 адвоката Гриба Олега Васильовича про призначення судово-економічної експертизи фінансово-кредитних операцій. В запереченнях зазначає, що відповіді на запропоновані скаржником питання містить наявна у матеріалах справи детальна виписка за рахунком 5939 за період з 10.09.2018 по 20.03.2023, яка відображає всі фінансові операції за кредитним рахунком ОСОБА_1 , користування наданими кредитними коштами, нарахування відсотків, їх погашення, тощо.

Статтею 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

В пункті 14 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» від 24 жовтня 2008 року № 12 зазначено, що дослідження нових доказів провадиться, зокрема, у таких випадках: якщо докази існували на час розгляду справи судом першої інстанції, але особа, яка їх подає до апеляційного суду, з поважних причин не знала й не могла знати про їх існування; докази існували на час розгляду справи в суді першої інстанції і учасник процесу знав про них, однак з об`єктивних причин не міг подати їх до суду; додаткові докази, які витребовувалися раніше, з`явилися після ухвалення рішення судом першої інстанції; суд першої інстанції неправомірно виключив із судового розгляду подані учасником процесу докази, що могли мати значення для вирішення справи; суд першої інстанції необґрунтовано відмовив учаснику процесу в дослідженні доказів, що могли мати значення для вирішення справи (необґрунтовано відмовив у призначенні експертизи, витребуванні доказів, якщо їх подання до суду для нього становило певні труднощі тощо); наявні інші поважні причини для їх неподання до суду першої інстанції у випадку відсутності умислу чи недбалості особи, яка їх подає, або вони не досліджені судом унаслідок інших процесуальних порушень.

Відповідно до норми ч. 3 ст. 83 ЦПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи має про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

За вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Гарантіями реалізації принципу змагальності є відповідальність за неподання доказів до суду.

Повноваження суду апеляційної інстанції визначені частиною 1 статтею 367 ЦПК України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 28.04.2023 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 02.06.2023 року В подальшому розгляд справи відкладався на 23.08.2023 року, та на 17.10.2023 року.

17.05.2023 року ОСОБА_1 направлено до суду заяву про відвід судді.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 06.06.2023 року у задоволенні заяви відмовлено.

13.07.2023 року від ОСОБА_1 надійшла до суду заява про відвід судді повторно.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 26.07.2023 року у задоволенні заяви відмовлено.

Крім того, 13.07.2023 року від ОСОБА_1 надійшла до суду заява про застосування строків позовної давності, клопотання про визнання доказів недопустимими та клопотання про передачу справи за належною підсудністю.

12.07.2023 року ОСОБА_1 направлено до суду відзив на позовну заяву.

27.09.2023 року представником ОСОБА_1 - адвокатом Грибом О.В. подано до суду заяву про розгляд справи, призначений на 17.10.2023 року о 10.00 год. в режимі відеоконференції та клопотання про передачу справи за належною підсудністю.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 02.10.2023 року у задоволенні клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції відмовлено, у зв`язку з відсутністю у суді технічної можливості для його проведення.

16.10.2023 року ОСОБА_1 подано до суду заяву про відвід судді та заяву про передачу справи за належною підсудністю.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 17.10.2023 року у задоволенні заяви про відвід судді відмовлено.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що ОСОБА_1 був належно повідомлений про дати та час слухання справи, проте в судові засідання не з`являвся, з заявою про призначення експертизи до суду першої інстанції не звертався, відзив на позовну заяву такого клопотання також не містить. Крім того, відповідач звертався до суду з різними клопотаннями, як про застосування строків позовної давності, так і про визнання доказів недопустими.

Зазначені обставини свідчать про те, що як відповідач, так і його представник належним чином повідомлені про розгляд справи в суді першої інстанції, мали об`єктивну можливість заявити клопотання про призначення експертизи, однак таким правом не скористалися, а посилання скаржника на не проведення судового засідання в режимі відеоконференції не позбавляло його права заявити зазначене клопотання.

Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України «Про судову експертизу).

В ухвалі про призначення експертизи, суд може витребувати необхідні документи або зобов`язати надати їх до експертної установи, тому посилання скаржника на те, що документ виписка з рахунку приватного клієнта №0/1205 за період 10.09.2018 року -20.03.2023 року надана позивачем при поданні відзиву на апеляційну скаргу, і провести належний розрахунок заборгованості та заявити клопотання про призначення експертизи в суді першої інстанції не було можливим, є необґрунтованим.

Звертаючись із даним клопотанням до апеляційного суду відповідачем не викладені обставини та не надані докази неможливості звернення до суду першої інстанції з даним клопотанням з причин, що об`єктивно не залежали від скаржника, тому зазначене клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 103, 367, 381 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , про призначення судово-економічної експертизи фінансово-кредитних операцій відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Судді В.А. Коновалова

М.В. Назарова

В.В. Кострицький