Провадження №: 2/755/7917/24
У Х В А Л А

про відкриття провадження у справі

"12" вересня 2024 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Гаврилова О.В., вивчивши матеріали цивільної справи за позовною заявою Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Володимирська, буд. 42) ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про розірвання договору, -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва звернувся представник Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» з позовом до ОСОБА_1 про розірвання договору.

Згідно заявлених вимог представник позивача просить суд розірвати договір про відселенням та компенсацію у зв`язку із відселенням № 23/29 від 28 липня 2016 року, укладений між Комунальним підприємством з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» та ОСОБА_1 .

Вимоги позову обґрунтовані тим, що 28 липня 2016 року між Комунальним підприємством з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» та відповідачем укладено договір про відселення та компенсацію у зв`язку із відселенням №23/29. Договором визначено, що сторони узгодили майнові на інші питання пов`язані з відселенням відповідача, умовами такого відселення та компенсації відповідачу, у зв`язку із забудовою кварталу, яку здійснює підприємство, на підставі розпорядження виконавчого органу Київської міської ради від 24 травня 2004 року № 850. Сторони домовились щодо відселення відповідача із квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 43,86 кв.м, житлова площа 29,90 кв.м, кількість кімнат 2, у квартиру АДРЕСА_3 , яка буде розташована на 6 поверсі у 24 секції у житловому будинку будівельна адреса: житловий будинок об`єктами соціально культурного призначення та підземними паркінгами по АДРЕСА_4 , загальною площею 45,27 кв.м, житлова площа 18,56 кв.м, кількість кімнат одна. Відповідно до п. 1.3 договору сторони дійшли згоди, щодо відселення відповідача у квартиру, яка визначена у п. 1.2 договору, буде здійснено шляхом передачі «Підприємством» майнових прав надану квартиру у власність. Представник позивача зазначає, що відселення мешканців мікрорайону зупинено у зв`язку із поновленням дії наказу Головного управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 23 від 04 травня 2006 року «Про занесення комплексу історичної забудови мікрорайону «Соцмісто» в межах вулиць Попудренка, Мініна, Червоноткацької та Червоногвардійської у Дніпровському районі міста Києва до Переліку щойно виявлених об`єктів культурної спадщини», відповідно до якого, у тому числі житловий будинок АДРЕСА_5 ) віднесено до переліку щойно виявлених об`єктів культурної спадщини. Отже житловий будинок АДРЕСА_5 , є щойно виявленим об`єктом культурної спадщини та не може бути знесеним. Також представник позивача зазначає, що відселення мешканців мікрорайону призупинено і через відсутність детального плану території комплексної реконструкції масиву Соцмістечко в межах АДРЕСА_6 , що зумовило не надання підприємству протягом останніх п`яти років нових земельних ділянок у межах мікрорайону «Соцмісто», що також унеможливлює подальшу реконструкцію мікрорайону. Враховуючи, що житловий будинок АДРЕСА_5 ) не може бути знесеним і подальша реконструкція мікрорайону є неможливою, у позивача відсутній обов`язок відселення із вказаного будинку. Наведені вище обставини зумовили неможливість виконання позивачем подальшої реконструкції мікрорайону та являються істотними змінами обставин, якими позивач керувався при укладанні попереднього договору, адже позивач не зможе отримати фінансовий результат, який очікував отримати від реалізації вказаної реконструкції. Також у позові зазначено, що позивач звернувся до відповідача з повідомленням про розірвання договору, проте відповідач наполягає на виконанні умов договору попри те, що житловий будинок є щойно виявленим об`єктом культурної спадщини та не може бути знесеним, дія Закону України «Про комплексну реконструкцію кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду» не поширюється на об`єкти, віднесені до щойно виявлених об`єктів культурної спадщини. З наведених підстав позивач вважає, що оскільки житловий будинок не може бути знесений, подальша реконструкція мікрорайону є неможливою, у позивача відсутній обов`язок відселити відповідача. За доводами позовної заяви, договір підлягає розірванню, оскільки істотно змінились обставини, якими сторони керувались при укладанні договору, враховуючи, що в момент його укладання сторони виходили з того, що у позивача будуть правові підстави на реконструкцію та забудову території мікрорайону Соцмісто.

Вказану позовну заяву передано в провадження судді Гаврилової О.В. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Вивчивши зміст позовної заяви та додатки долучені до неї, приходжу до висновку, що позовна заява відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України, віднесена до предметної, суб`єктної, інстанційної та територіальної юрисдикції Дніпровського районного суду міста Києва. Підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення або відмови у відкритті провадження у справі, відсутні.

Позовну заяву слід розглядати в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням положень статей 19, 189, ст. 274 ЦПК України, суд приходить до висновку, що дана справа підлягає розгляду в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19, 128, 175,177,187,189-191, 193, 259-261,274, 353 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Відкрити провадження в цивільній справі за позовною заявою Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» до ОСОБА_1 про розірвання договору.

Розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

Призначити підготовче засідання на 06 листопада 2024 року на 14 годину 00 хвилин, яке відбудеться у приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва (м. Київ, вул. Пластова, буд. 3, каб. 43).

В судове засідання викликати учасників сторін.

Роз`яснити відповідачу право на подання відзиву на позовну заяву в строк, що не може перевищувати 15 днів з дня вручення копії даної ухвали. Відзив на позовну заяву повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, до відзиву додаються докази, що підтверджують обставини, на яких гуртуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, відповідач зобов`язаний надіслати позивачеві копію відзиву та доданих до нього документів. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

Відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам частин третьої - п`ятої ст. 178 ЦПК України, в якій позивач викладає свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень і мотиви їх визнання або відхилення.

Встановити відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, яке має відповідати вимогам частин третьої - п`ятої ст.178 ЦПК України, в якому відповідач викладає свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань і аргументів і мотиви їх визнання або відхилення.

Роз`яснити учасникам справи, що подання заяв по суті справи (відзиву на позовну заяву (відзив); відповіді на відзив, заперечення) є їхнім правом. У разі ненадання учасником справи заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Копії ухвали невідкладно направити учасникам справи.

Відповідачу направити копії позовної заяви з додатками.

Інформацію по справі можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет http://dn.ki.court.gov.ua.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 ЦПК України, окремо від рішення суду не допускається (ч. 2 ст. 352 ЦПК України).

Відповідно до положень ч.2 ст.353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо, скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду (п.4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України).

Суддя: