Справа № 951/641/24
Провадження №2/951/242/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

18 листопада 2024 року селище Козова

Козівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Чапаєва Р.В.,

з участю секретаря судового засідання Барилко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в селищі Козова Тернопільської області справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» (далі за текстом ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») звернулося до Козівського районного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.05.2021 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЛОН КРЕДИТ» (далі за текстом ТОВ «СЛОН КРЕДИТ»), правонаступником якого є ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №617619, відповідно до умов якого відповідачеві було надано кредит в розмірі 18750 грн 00 коп., шляхом перерахування на рахунок, відкритий для обслуговування відповідача, грошових коштів в розмірі 15000 грн 00 коп., та перерахування на користь ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» грошових коштів в розмірі 3750 грн 00 коп. з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом позичальником - відповідачем ОСОБА_1 . Відповідно до умов вказаного договору відповідач ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит упродовж 1096 днів, до 28.05.2024 включно, та сплачувати проценти в розмірі 25% в день (9125% річних) за перший день користування кредитом, та 85% річних за всі наступні дні користування ним до дня повернення кредиту. У зв`язку з тим, що відповідач не виконував вказані грошові зобов`язання, у нього виникла заборгованість із повернення кредиту в розмірі 35166 грн 71 коп., з яких заборгованість за тілом кредиту 14176 грн 87 коп., заборгованість за процентами 20989 грн 84 коп. 28.08.2023 ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» уклало з ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» договір факторингу №2808-23, за яким ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» право вимоги до ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту №617619 від 28.05.2021 в загальному розмірі 35166 грн 71 коп., що складається з боргу із повернення кредиту в розмірі 14176 грн 87 коп. та боргу зі сплати процентів за користування ним в розмірі 20989 грн 84 коп. Станом на день пред`явлення позову відповідач не повернув борг за вказаним договором. Тому ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» просить суд стягнути з ОСОБА_1 борг за договором про надання споживчого кредиту №617619 від 28.05.2021 в загальному розмірі 35166 грн 71 коп., що складається з боргу із повернення тіла кредиту в розмірі 14176 грн 87 коп. та боргу зі сплати процентів за користування ним в розмірі 20989 грн 84 коп., судові витрати в сумі 2422 грн 40 коп. та витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 грн 00 коп.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання, яким просив розглянути справу без його участі за наявними у справі матеріалами, позов просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов, клопотань, заяв не подавав.

На адресу відповідача, яка згідно з інформацією з Єдиного державного демографічного реєстру є його адресою реєстрації, направлялась ухвала про відкриття провадження у справі та позовна заява з додатками, котрі повернулися до суду без їх отримання відповідачем та з поміткою пошти (за закінченням терміну зберігання). Крім того, йому неодноразово направлялись повістки, у яких повідомлялися дати судових засідань, а також повідомлення з інформацією про дату судового засідання, що мало відбутися 15.11.2024, завчасно розміщено на офіційному веб-сайті судової влади України.

Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а в даному випадку - суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

Відповідач письмового відзиву на позов не надав.

Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі, і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України.

За наведених вище обставин та положень цивільного процесуального законодавства, зокрема тих, за якими суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, - суд дійшов висновку про заочний розгляд справи за відсутності сторін без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у суду матеріалів справи.

Отже, фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши докази у справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, за відсутності заперечень щодо позовних вимог з боку відповідача, керуючись положеннями цивільного процесуального законодавства, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, котрі мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, враховуючи при цьому, що суд розглядає цивільні справи у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на таке.

Судом встановлено, що 28.05.2021 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 617619. Договір укладено в письмовій формі та власноручно підписано споживачем.

На підставі п. 1.2 договору товариство надає споживачу кредит, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Відповідно до п. 8.8 договору, підписуючи цей договір, споживач, зокрема, підтверджує, що перед укладенням цього договору йому була у чіткій та зрозумілій формі надана інформація стосовно укладення договору, він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «СЛОН КРЕДИТ».

Пунктом 1.3 договору встановлена сума кредиту 18750 грн 00 коп. Строк кредиту 1096 днів, з кінцевим терміном повернення 28.05.2024 (включно) (п.1.4 договору).

Згідно з п. 1.5 договору тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом (включно) 25% в день (9125% річних); за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту, - 85% річних. Орієнтована реальна річна процентна ставка на дату укладення договору становить 189,66% річних (п.1.7 договору).

Договором передбачено, що нарахування процентів здійснюється в межах строку, визначеного п. 1.4 договору, на залишок заборгованості за кредитом (п. 3.1). Нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році (п. 3.2 договору).

Пунктом 4.4 договору встановлений обов`язок споживача у встановлений договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі, передбачені договором.

Вищезазначене також підтверджується заявою-анкетою від 28.05.2021, паспортом споживчого кредиту від 28.05.2021, таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит до договору про надання споживчого кредиту №617619, власноручно підписаними споживачем.

28.08.2023 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено договір факторингу №2808-23, відповідно до умов якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» прийняло право вимоги за кредитним договором № 617619 від 28.05.2021.

Згідно з витягом з Додатку до Договору факторингу №2808-23 від 28.08.2023, сформованим станом на 25.06.2024, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 617619 від 28.05.2021 у розмірі 35166 грн 71 коп., з яких 14176 грн 87 коп. - сума заборгованості за тілом кредиту, 20989 грн 84 коп. - сума заборгованості за процентами. В підтвердження оплати за договорами факторингу від 28.08.2023 в матеріалах справи наявна платіжна інструкція №4565 від 28.08.2023, згідно з якою ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» сплачено 1648712 грн 45 коп.

15.11.2023 позивач направив відповідачу досудову вимогу № -АВ про сплату заборгованості за кредитним договором №617619 від 28.05.2021 у розмірі 35166 грн 71 коп. із зазначенням інформації про порядок її погашення в термін до 30.12.2023.

З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_1 не виконав взятих на себе зобов`язань відповідно до п.4.4 договору про надання споживчого кредиту № 617619 від 28.05.2021, внаслідок чого у нього станом на 15.11.2023 виникла кредитна заборгованість у розмірі 35166 грн 71 коп., з яких 14176 грн 87 коп. - сума заборгованості за тілом кредиту, 20989 грн 84 коп. - сума заборгованості за процентами.

Отже, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», набувши статусу нового кредитора, отримало право пред`явлення вимоги до ОСОБА_1 щодо погашення наявної в нього заборгованості станом на 15.11.2023 в розмірі 35166 грн 71 коп., що повністю узгоджується з положеннями ст. 514 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти.

З положень ст.1050 ЦК України вбачається, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то, в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно зі ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

З огляду на викладене, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що строк виконання зобов`язання настав, доказів повернення боргу станом на день розгляду справи відповідачем не надано, як і не надано будь-яких інших доказів у підтвердження відсутності обов`язку зі сплати заборгованості, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованості в загальному розмірі 35166 грн 71 коп. є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Суд, оцінивши належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності, вважає вимоги позивача про стягнення загальної кредитної заборгованості в розмірі 35166 грн 71 коп. обґрунтованими, а розрахунок належних до сплати сум доведеним. Відповідачем кредитна заборгованість належними та допустимим доказами не спростована, а також ним не надано суду контррозрахунку заборгованості за тілом кредиту та процентами.

Суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Позивачем при поданні позову понесено судові витрати зі сплати судового збору за подачу позовної заяви у розмірі 2422 грн 40 коп., а також сплачено витрати на правничу допомогу у розмірі 6000 грн 00 коп.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Представник позивача надав до суду копію договору про надання правової допомоги від №42649746 від 11.12.2023, укладеного між АДВОКАТСЬКИМ БЮРО «Анастасії Міньковської» в особі керуючого Міньковської А.В. та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» в особі директора Романенка М.Е.; копію додаткової угоди № 34 від 27.06.2024 до договору надання правової допомоги №42649746 від 11.12.2023; акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 27.06.2024 на суму 6000 грн 00 коп.; детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних АДВОКАТСЬКИМ БЮРО «Анастасії Міньковської», необхідних для надання правничої (правової) допомоги від 27.06.2024 за позовом ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» щодо стягнення кредитної заборгованості, з якого вбачається, що у даній справі були надані такі послуги: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій щодо захисту інтересів ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (2250 грн 00 коп.), складення позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (3000 грн 00 коп.), формування додатків до позовної заяви (письмові докази) (750 грн 00 коп.). Клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу від відповідача не надходило. Суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача судові витрати за оплату наданої йому правничої допомоги в сумі 6000 грн 00 коп. Крім того, позивач при подачі позовної заяви до суду сплатив судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп., а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України такий також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.526, 527, 530, 625, 629, 1048, 1050, 1054, 1077, 1082 ЦК України, ст. 4, 76-81, 89, 133 ч. 1, 141 ч. 1, 223, 247 ч. 2, 258, 259, 263-265, 280-284, 288, 289, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» () про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» () заборгованість за кредитним договором №617619 від 28.05.2021 у розмірі 35166 грн 71 коп. (тридцять п`ять тисяч сто шістдесят шість грн 71 коп.), з яких заборгованість за тілом кредиту становить 14176 грн 87 коп., заборгованість за відсотками становить 20989 грн 84 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» () судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422 грн 40 коп. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.) та 6000 грн 00 коп. (шість тисяч гривень 00 коп.) витрат за надання правничої допомоги.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем у загальному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» (вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, м. Київ, 04112, ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Дата складання повного тексту рішення суду 18.11.2024.

Суддя Р.В. Чапаєв