Справа № 544/71/24
пров. № 2/544/225/2024
Номер рядка звіту 71
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
24 квітня 2024 року м. Пирятин
Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Ощинської Ю.О.,
за участю секретаря судового засідання Пірогова В.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду по вул. Ярмарковій, 17, у м. Пирятин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки і піклування Служби у справах дітей Семенівської міської ради Чернігівської області про позбавлення батьківських прав,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, в обґрунтування якого вказала, що з 20 червня 2017 року до 25 січня 2021 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З березня 2020 року сторони припинила спільне проживання та з того часу дитина проживає з нею, батько дитиною не цікавиться. Відповідач ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти - створились умови, які шкодять інтересам дитини. Відповідач, покладених законом на батьків обов`язків, не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному утриманні матері. У зв`язку з викладеним позивач звернулася до органу опіки та піклування Служби у справах дітей Семенівської міської ради з проханням позбавити ОСОБА_2 батьківських прав, проте їй було рекомендовано звернутися до суду та після проведення перевірки надано висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 . Відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, тобто самоусунулася від виконання батьківських обов`язків по відношенню до неповнолітнього сина. Враховуючи вищевикладене просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судові витрати покласти на відповідача.
Ухвалою суду від 01 лютого 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі.
Позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав викладених у позові. Не заперечувала протии проведення заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав, хоча про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином.
Відповідно до ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно інформації Виконавчого комітету Відділу державної реєстрації Пирятинської міської ради Полтавської області № 870/02-33 від 01.02.2024, яка надійшла на адресу суду, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 53). Відповідно до відомостей наданих ІНФОРМАЦІЯ_3 від 12.02.2024 вих. № 12/274, на обліку в другому відділі ІНФОРМАЦІЯ_4 не перебуває (а.с. 64).
Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки і піклування Служби у справах дітей Семенівської міської ради Чернігівської області у судове засідання не з`явилася, на адресу суду надіслала лист про розгляд справи у їх відсутність. Позовні вимоги підтримує.
Відповідно до ст.ст. 223, 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
24 квітня 2024 року згідно зі ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
Статтями 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Судом установлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 25 січня 2021 року було розірвано (а.с. 10).
Від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 11).
08 жовтня 2021 року ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_6 та змінала прізвище на ОСОБА_7 (а.с. 19).
Заочним рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області № 744/642/22 від 28.02.2023 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.10.2022 і до досягнення дитиною повноліття, про що 21.09.2023 позивачу було видано виконавчий лист (а.с. 13-14, 18).
Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_2 стосовно сина ОСОБА_3 , затвердженого Рішення виконавчого комітету Семенівської міської ради Чернігівської області від 30.11.2022 № 222 визнано за доцільне позбавити батьківських прав громадянина ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з тих підстав, що ОСОБА_2 самоусунувся від виконання батьківських обов`язків по відношенню малолітньої дитини, ухиляється від виховання сина, з дитиною не спілкується, не проявляєбатьківської турботи, не допомагає матеріально, свідомого нехтує своїми обов`язками, що підтверджує відсутність його серйозного ставлення до своїх батьківських обов`язків.
Відповідно повідомлення ВП № 1 Лубенського РВП в Полтавській області № 1553/115/29/03-2024 від 27.02.2024 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 до адміністративної відповідальності не притягувався (а.с. 79).
Відповідно до ст. 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами (письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків).
Крім того, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
За приписами ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Зокрема, норми статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачають, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці; позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей.
Згідно зі статтею 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Відповідно до частини п`ятої, шостої статті 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за за виконанням ним батьківських обов`язків.
З наданих суду матеріалів, судом було зроблено висновок про те, що ОСОБА_2 не має бажання спілкуватися з сином.
Викладене також підтверджується висновком про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_2 стосовно сина ОСОБА_3 , затвердженого Рішення виконавчого комітету Семенівської міської ради Чернігівської області від 30.11.2022 № 222, з якого вбачається, що ОСОБА_2 не має бажання налагоджувати відносини зі своїм сином.
Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Суд, дослідивши обставини справи, надавши оцінку наявним у ній доказам, приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 виявляє ознаки небажання підтримувати особисті відносини з неповнолітнім сином, не займається його вихованням і піклуванням про нього, не цікавиться життям сина, не надає будь-якої, у тому числі матеріальної допомоги на його утримання, суд приходить до висновку, що такою бездіяльністю відповідач ухиляються від виконання обов`язків по вихованню сина, а тому має бути позбавлений батьківських прав.
Зазначені обставини знайшли своє повне підтвердження під час розгляду справи в судовому засіданні.
Вказане свідчить про свідоме ухилення відповідача ОСОБА_2 від виховання сина та нехтування своїми обов`язками, та, як наслідок, винність поведінки відповідача в цих діях.
Судом не встановлено, що відповідачу будь-хто та/або яким-небудь чином чинив перешкоди у належному виконанні його батьківських обов`язків по відношенню до свого сина.
З огляду на це, суд приходить до висновку, що позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не буде суперечити інтересам дитини.
Позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дітей.
Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт беззаперечного умисного нехтування відповідачем ОСОБА_2 обов`язками батька. Підстав вважати можливим зміну поведінки останнього, судом не встановлено.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати.
Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1073 грн 60 коп.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 150, 155, 164, 166 СК України, ст. ст. 1 - 13, 19, 23, 27, 34, 76 - 83, 89, 95, 133, 141, 142, 197, 198, 258, 259, 263 - 265, 273, 280 - 282 ЦПК України, Конвенції про права дитини, Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки і піклування Служби у справах дітей Семенівської міської ради про позбавлення батьківських прав задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрована у АДРЕСА_2 , фактично проживає у АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , виданий 01.11.2021, орган, що видав 7428.
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_3 виданий Пирятинським РВ УМВС України в Полтавській області 26.09.2015 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 .
Суддя Ю.О.Ощинська