Справа № 754/8132/23
У Х В А Л А

Іменем України

06 вересня 2024 року Деснянський районний суд міста Києва

у складі головуючої судді Гринчак О.І.

за участю секретаря судових засідань Чехун Ю.В.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області про визначення місця проживання дитини з батьком,

В С Т А Н О В И В:

16 червня 2023 року ОСОБА_1 , через представника - адвоката Дубчак Лесю Сергіївну, звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області про визначення місця проживання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 21 червня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Відповідно до статті 497 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

У статті 66 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що права та обов`язки батьків і дітей визначаються особистим законом дитини або правом, яке має тісний зв`язок із відповідними відносинами і якщо воно є більш сприятливим для дитини.

Відповідно до частини першої статті 75 Закону України «Про міжнародне приватне право» підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися, крім випадків, передбачених у статті 76 цього Закону.

Згідно з пунктами 1, 12 частини першої статті 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом: якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону; в інших випадках, визначених законом України та міжнародним договором України.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті Закону України «Про міжнародне приватне право» підсудність судам України є виключною у таких справах з іноземним елементом: якщо у справі, яка стосується правовідносин між дітьми та батьками, обидві сторони мають місце проживання в Україні.

Відповідно до статті 9 Конституції України та статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Україна є учасницею Гаазької конвенції 1980 року на підставі Закону України про приєднання до конвенції від 11 січня 2016 року № 3303-IV та Гаазької конвенції про батьківську відповідальність 1996 року на підставі Закону України про приєднання до конвенції від 14 вересня 2006 року № 136-V.

Метою Гаазької конвенції 1980 року є забезпечення негайного повернення дітей, незаконно переміщених до будь-якої з Договірних держав або утримуваних у будь-якій із Договірних держав, та забезпечення того, щоб права на опіку і на доступ, передбачені законодавством однієї Договірної держави, ефективно дотримувалися в інших Договірних державах.

Питання набуття, здійснення, припинення чи обмеження батьківської відповідальності, а також її делегування, права опіки, в тому числі права стосовно піклування про особу дитини та, зокрема, право визначати місце проживання дитини, а також права на спілкування, у тому числі право брати дитину на обмежений період у місце інше, ніж звичайне місце проживання дитини, охоплюються предметною сферою застосування Гаазької конвенції про батьківську відповідальність 1996 року.

Відповідно до статті 5 Гаазької конвенції про батьківську відповідальність 1996 року судові або адміністративні органи Договірної Держави звичайного місця проживання дитини мають юрисдикцію вживати заходів, спрямованих на захист особи чи майна дитини. З урахуванням статті 7, у разі зміни звичайного місця проживання дитини на іншу Договірну Державу, юрисдикцію мають органи Держави нового звичайного місця проживання.

Відповідно до пункту 1 статті 7 Гаазької конвенції про батьківську відповідальність 1996 року, у разі неправомірного переміщення або утримування дитини органи Договірної Держави, в якій дитина мала звичайне місце проживання безпосередньо до переміщення або утримування, зберігають свою юрисдикцію доти, доки дитина не набуде звичайного місця проживання в іншій Державі та a) кожна особа, установа або інший орган, які мають права опіки, не погодяться з переміщенням або утримуванням або b) дитина не проживе в такій іншій державі протягом періоду, що становить принаймні один рік після того, як особа, установа або інший орган, які мають права опіки, дізналися або повинні були дізнатися про місцеперебування дитини; не триває розгляд прохання про повернення, поданого в цей період, та дитина прижилася в новому середовищі.

Судом у цій справі встановлено, що відповідачка у справі - ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянкою республіки Сьєрра-Леоне, не має зареєстрованого місця проживання на території України та залишила територію України 01 березня 2022 року, і після цього не перетинала державний кордон України на в`їзд в Україну. Тобто, станом на момент подання цього позову відповідачка не проживала на території України.

Окрім того, дитина - ОСОБА_3 ( ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, залишив територію України 27 лютого 2022 року, і після цього не перетинав державний кордон України на в`їзд в Україну. Тобто, до моменту подання позову (16.06.2023) сплив понад рік як дитина не проживає в Україні (27.02.2022).

Отже, спір між сторонами не належить до юрисдикції судів України.

За приписами пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на зазначене, провадження у справі № 754/8132/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області про визначення місця проживання дитини з батьком слід закрити.

Керуючись ст. 255, 260, 261, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі № 754/8132/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області про визначення місця проживання дитини з батьком закрити.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст рішення складено та підписано 06.09.2024.

Суддя Деснянського

районного суду міста Києва Оксана Гринчак