Справа № 524/4419/24
Провадження №2/524/1895/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2024 року Автозаводський районний суд міста Кременчука в складі: головуючого - судді Нестеренка С.Г., за участю секретаря судового засідання Бельченко Н.Л., розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Кременчук Полтавської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про звільнення майна з-під арешту,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2024 року до суду звернувся ОСОБА_1 з вказаним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про звільнення майна з-під арешту, в якому просив звільнити з-під арешту житловий будинок АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер обтяження: 2138165, обтяження зареєстровано 30 червня 2005 року за № 2138165 реєстратором: Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори, підстава обтяження: постанова державного виконавця Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ, АЕ 595555 від 01 червня 2005 року.

Позивач посилався на те, що є спадкоємцем ОСОБА_2 , яка мала на праві власності зазначений житловий будинок.

У процесі оформлення своїх спадкових прав на вказане майно йому стало відомо, що на будинок накладено арешт у ході виконавчого провадження про стягнення з його дружини 17 грн. на користь ГУ земельних ресурсів у Полтавській області, який було сплачено, виконавче провадження закінчено ще у 2005 році.

Ухвалою судді від 30 квітня 2024 року у справі відкрито загальне позовне провадження, залучено учасників справи, призначено підготовче судове засідання (а.с. 34).

15 травня 2024 року до суду надійшов відзив відповідача на позов, в якому зазначалося про незгоду з позовом, одночасно не заперечувався факт правонаступництва відповідачем ГУ Держземагенства у Полтавській області.

У судове засідання позивач, представники відповідача та третьої особи не прибули. Залучені до участі у справі учасники справи були повідомлені судом про час, дату та місце розгляду справи належним чином завчасно.

Позивач позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області не прибув повторно у судове засідання.

Керівники третіх осіб Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори просили здійснити розгляд справи за відсутності представників третіх осіб.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінюючи зібрані та надані докази в їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

У ході ВП, яке перебувало в Автозаводському ВДВС Кременчуцького міського управління юстиції, про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави в особі Полтавського обласного головного управління земельних ресурсів коштів у розмірі 17 грн., було накладено арешт та заборону відчудження на житловий будинок АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер обтяження: 2138165, обтяження зареєстровано 30 червня 2005 року за № 2138165 реєстратором: Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори, підстава обтяження: постанова державного виконавця Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ, АЕ 595555 від 01 червня 2005 року.

З метою оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_2 , з якою позивач перебував у зареєстрованому шлюбі, позивач звернувся до Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Спадкова справа заведена 17.10.2019 року. Однак нотаріальна контора листом від 16.04.2024 р. за № 746/02-14 відмовило позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки згідно з інформації в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна знайдено запис про арешт будинку на підставі державного виконавця Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ, АЕ 595555 від 01 червня 2005 року.

Згідно відповіді Автозаводського відділу ДВС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції постає, що будь-яке виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 штрафу у розмірі 17 грн. відсутні, термін зберігання виконавчого провадження за 2005 рік закінчився.

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ст. 316, 317, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У ст. 321 ЦК України визначено правило непорушності права власності, а саме:

1. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

2. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

3. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Позивач має намір розпорядитися належним йому майном, а саме оформити спадщину після смерті дружини, проте через наявність арешту позбавлений можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача.

Згідно із ч.2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до ч.ч. 1,2,3 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

Наведе свідчить про те, що безпідставне обтяження спадкового майна, щодо якого позивач має реальні законні сподівання на його отримання у власність у порядку прийняття спадщини, перешкоджає позивачеві, як власнику, у реалізації права власності, зокрема прав володіння, користування та розпорядження власністю.

Крім того суд враховує відсутність інформації про наявність відповідних виконавчих проваджень в електронному реєстрі боржників та виконавчих проваджень стосовно особи спадкодавця ОСОБА_2 , відсутність у матеріалах спадкової справи відкритої після смерті ОСОБА_2 вимог певних осіб, як кредиторів, майно якої має намір спадкувати позивач.

Відповідач та треті особи не надали жодні належні і допустимі докази на спростування позову, фактів наявності відкритих виконавчих проваджень про стягнення коштів зі спадкодавця ОСОБА_2 , у тому числі відповідачем щодо того, що у проміжок часу з 2005 року до дня розгляду даної справи вживалися заходи про стягнення коштів з ОСОБА_2 або заявлення вимог до спадкоємця ОСОБА_2 щодо погашення боргу.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно, зокрема, для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб.

У відповідності до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо який у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частині 1 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію [про захист прав людини і основоположних свобод] та практику Європейського Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтується. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа «Серявін та інші проти України», N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи наведені обставини, які не були спростовані відповідачем та третіми особами, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Тому необхідно звільнити з-під арешту житловий будинок АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер обтяження: 2138165, обтяження зареєстровано 30 червня 2005 року за № 2138165 реєстратором: Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори, підстава обтяження: постанова державного виконавця Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ, АЕ 595555 від 01 червня 2005 року.

Позивач не ставив жодних вимог до відповідача щодо відшкодування будь-яких судових витрат понесених ним у справі.

Справа розглянута в межах заявлених позовних вимог та наданих учасниками справи доказів.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 316, 317, 319, 391 ЦК України, ст. 4, 5, 10-13, 18, 76-81, 83, 133, 141, 142, 198 - 200, 258, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Звільнити з-під арешту житловий будинок АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер обтяження: 2138165, обтяження зареєстровано 30 червня 2005 року за № 2138165 реєстратором: Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори, підстава обтяження: постанова державного виконавця Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ, АЕ 595555 від 01 червня 2005 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, , юридична адреса: м. Полтава, вул. Затишна, буд. № 23.

Треті особи: - Автозаводський відділ державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, , місцезнаходження: Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Ігоря Сердюка, буд. № 43; - Перша Кременчуцька державна нотаріальна контора, м. Кременчук, вул. Перемоги, буд. № 9/1.

Повний текст рішення виготовлено 21 листопада 2024 року.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня виготовлення повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: