П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2024 року м. Київ

Справа № 361/652/23

Апеляційне провадження №22-ц/824/7232/2024

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Мережко М.В., Поліщук Н.В.

за участю секретаря Федорчук Я.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 та апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло Уют Сервіс» на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області, ухваленого під головуванням судді Радзівіл А.Г. 08 листопада 2023 року в м. Бровари, повний текст рішення складений 28 грудня 2023 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло Уют Сервіс» про визнання незаконними дій щодо нарахування сум комунальних платежів, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В

У січні позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому просив суд:

- визнати незаконними дії ТОВ «Житло Уют Сервіс» щодо нарахування сум комунальних платежів за послуги з центрального опалення квартири АДРЕСА_1 , у термін опалювальних сезонів 2020-2023 років без укладення індивідуального типового договору на теплопостачання; незаконного маніпулювання з позначенням суми щомісячно сплаченого платежу за послуги з управління будинком в графі квитанцій за послуги з опалення квартири;

- нарахування суми платежів за послуги під час не укладення відповідного договору з відшкодування витрат з управління будинком та за послуги з утримання багатоквартирного будинку у період з 01 січня 2022 року по 15 серпня 2022 року з вини відповідача, разом на суму 39529, 13 грн;

- зобов'язати ТОВ «Житло Уют Сервіс» списати з особового рахунку № НОМЕР_1 власника квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_1 суму незаконних нарахувань комунальних платежів за термін з 31 липня 2020 року по 01 січня 2023 року в розмірі 39529, 13 грн;

- стягнути з ТОВ «Житло Уют Сервіс» на користь позивача моральну шкоду від незаконних дій ТОВ «Житло Уют Сервіс» в розмірі 39529,13 грн, яка у лютому 2024 року була збільшена до 89850, 80 грн.

Під час розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги, зазначив, що він не визнає нарахування з опалення квартири у термін опалювальних сезонів 2020-2021 року, 2021-2022 року, 2022 -2023 року, 2020 рік - 4165,08 грн, 2021 рік -15192, 25 грн, 2022 рік - 13520,87 грн, 2023 рік - 13749,71 грн, всього на суму 46627,91 грн; крім того 3 % річних, інфляційна складова 700,60 грн, послуги з управління, утримання будинку, послуги консьєржа за термін з 01 січня 2022 року по 18 серпня 2022 року, які не охоплені договором 5673,57 грн. На думку позивача всього сума, яка підлягає списанню становить 53002,08 грн.

Також позивач просив стягнути з відповідача ТОВ «Житло Уют Сервіс» на його користь моральну шкоду в розмірі 89850,80 грн, а також суму судових витрат 1610,40 грн /т.1 а.с.215-216/.

Позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 31 грудня 2021 року за договором купівлі-продажу він придбав у ТОВ «Альянс Новобуд» квартиру у багатоквартирному будинку.

Управителем будинку у відповідності до договору № 314 від 13 жовтня 2021 року було визначено відповідача ТОВ «Житло Уют Сервіс». Вказане підприємство було також виконавцем послуг з постачання теплової енергії і гарячої води до будинку та здійснювало внутрішньо-будинкове обслуговування інженерних мереж.

Позивач вказував, що до набуття права власності на квартиру, під час внесення платежів за її вартістю, та за укладеним тристороннім договором про відшкодування витрат на утримання нерухомості (квартира) № 264/249-б/239-оз від 31 липня 2020 року, позивач листом від 17 березня 2021 року повідомив відповідача про небажання користуватись послугою з центрального опалення квартири і просив виключити з квитанцій на оплату комунальних послуг суми нарахувань за центральне опалення квартири. Заява була подана з врахуванням того, що послуга з обігріву квартири не надавалась, заява-приєднання до публічного договору про надання послуги з теплопостачання позивачем відповідачу не подавалась, індивідуальний договір також не укладався, так як позивач ще не був власником квартири, вона перебувала у власності ТОВ «Альянс Новобуд». Заява була направлена відповідачу Укрпоштою і залишена без відповіді. Аналогічна заява відповідачу була подана позивачем 11 листопада 2021 року.

Відповідач у відповіді від 17 листопада 2021 року, посилаючись на п. 5.2.5. ст. 5 Договору від 31 липня 2021 року, який не є типовим договором на теплопостачання, наполягав на сплаті нарахувань за центральне опалення квартири в опалювальний період 2020-2021 років. Позивач вважав, що нарахування комунальної послуги за опалення квартири позивача під час дії договору від 31 липня 2020 року є незаконним.

Набувши право власності на квартиру, позивач 08 січня 2022 року через Укрпошту звернувся до відповідача із заявою, у якій просив розірвати укладений з ТОВ «Житло Уют Сервіс» договір про відшкодування витрат на утримання нерухомості (квартири) № 264/249-6/239-03 від 31 липня 2020 року та укласти аналогічний договір без участі ТОВ «Альянс Новобуд», до переліку витрат та послуг якого не включати центральне опалення квартири, опломбувати кран подачі тепла до квартири на розподільчому вузлі. Була також заявлена вимога здійснити перерахунок по особовому рахунку квартири, виключивши нарахування з центрального опалення квартири за 2020-2021 роки за тих обставин, що такі послуги не надавались. До заяви в копіях були додані правовстановлюючі документи щодо власності позивача на квартиру АДРЕСА_1 . Ця заява була залишена відповідачем без відповіді.

Заява від 28 січня 2022 року з вище переліченими вимогами була направлена відповідачу Укрпоштою, і в ній додатково була заявлена вимога про передачу позивачу електронного ключа до вхідних дверей будинку. До пред'явлення цієї вимоги посадова особа ТОВ «Житло Уют Сервіс» категорично заборонила вахтеру видати позивачу такий ключ від вхідних дверей до будинку до набуття ним права власності на квартиру. Ця заява позивача також була залишена відповідачем без відповіді.

Заява від 16 травня 2022 року була направлена позивачем відповідачу Укрпоштою. В ній дубльовані вище перелічені вимоги.

В отриманій на заяву від 16 травня 2022 року відповіді відповідач посилався на п.6.1. Договору про відшкодування витрат на утримання нерухомості від 31 липня 2020 року і наполягав на оплаті всіх нарахувань, в тому числі тих, які позивач не визнавав і не визнає, в тому числі і штрафних санкцій. Договір від 31 липня 2020 року, укладений відповідачем до офіційного його призначення Управителем будинку (за 14,5 міс).

Позивач зазначив, що вказаний договір не може замінити індивідуальний договір на послугу з центрального опалення квартири, яка ще не перебувала у власності позивача, і в якій він не потребував і не потребує на тепер.

У переліку послуг за договором від 31 липня 2020 року в доданих до договору додатках №1 і № 2 не міститься послуга з центрального опалення квартири.

Позивач зазначив, що він не був у договірних відносинах з ТОВ «Житло Уют Сервіс» як з виконавцем послуги з постачання центрального опалення квартири і самовільного підключення на розподільчому вузлі центрального опалення до квартири не здійснював.

Позивач посилався на те, що у наданих відповідачем позивачу 15 серпня 2022 року примірниках договорів публічної оферти у п. 1.1. Загальних положень було зазначено, що: Цей Договір укладається шляхом надання повної й безумовної згоди (акцепту) Споживача на укладання Договору в повному обсязі, без підпису письмового примірника Договору Сторонами.

Позивач у змісті позовної заяви зазначив, що він неодноразово у 2022 році своїми письмовими зверненнями до відповідача наполягав на укладенні договору про відшкодування витрат на утримання будинку (управління будинком), в якому він придбав у власність квартиру і позначав, що такий договір не має передбачати послугу з центрального опалення квартири.

Позивач зазначив, що у заяві від 06 липня 2022 року він із посиланням на житлово-комунальне законодавство наполягав на укладенні з ним договору на оплату послуг з управління будинком.

15 серпня 2022 року був укладений договір № 249 6/239/249 між позивачем та ТОВ «Житло Уют Сервіс» і за яким відповідно до положень ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» позивач щомісяця мав сплачувати відповідачу витрати за надання додаткових послуг з управління багатоквартирним будинком та житловим комплексом і умови користування об`єктами житлового комплексу.

Позивачем не визнавалось нарахування послуг, які фактично не надавались, не обумовлені індивідуальним договором, як підставою для визначення обсягу (переліку) послуг і їх вартості, порядку оплати.

З вини відповідача тривалий термін позивач не міг здійснювати внутрішні ремонтні роботи. Неправомірні дії відповідача в особі його посадовців принижували честь і гідність позивача, вимушували переносити принизливе, зневажливе ставлення керівника ТОВ «Житло Уют Сервіс».

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 листопада 2023 року позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло Уют Сервіс» про визнання незаконними дій щодо нарахування сум комунальних платежів, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди - задоволено частково.

Визнано протиправними дії ТОВ «Житло Уют Сервіс» щодо нарахування сум комунальних платежів за послуги з центрального опалення квартири АДРЕСА_2 у період з 31 липня 2020 року по 31 грудня 2021 року в розмірі 19388,02 грн, а також нарахованих послуг з утримання будинків та житлового комплексу, послуг консьєржа за період з 31 липня 2020 року по 31 грудня 2021 року в розмірі 11589,61 грн.

Зобов`язано ТОВ «Житло Уют Сервіс» виключити із нарахованих послуг з опалення квартири та мзк (хол) за особовим рахунком № НОМЕР_1 власника квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_1 у період з 31 липня 2020 року по 31 грудня 2021 року в розмірі 19388,02 грн, а також нарахованих послуг з утримання будинків та житлового комплексу, послуг консьєржа за період з 31 липня 2020 року по 31 грудня 2021 року в розмірі 11589, 61 грн.

Стягнуто з ТОВ «Житло Уют Сервіс» на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 1073,60 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Задовольняючи позов частково, суд виходив з того, що нарахування сум комунальних платежів за послуги з централізованого опалення, а також за послуги з утримання будинків та житлового комплексу були неправомірними, оскільки позивач у термін з 31 липня 2020 року по 31 грудня 2021 року не був власником квартири. Крім того, в умовах договору про відшкодування витрат на утримання нерухомості не було передбачено вказаних послуг.

Відмовляючи в задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди, суд виходив з того, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів спричинення діями відповідача моральної шкоди.

Не погодився із зазначеним судовим рішенням відповідач, представником відповідача було подано апеляційну скаргу, в якій він вказує на те, що позивач, підписавши договір купівлі-продажу №5/239 від 29 липня 2020 року з ТОВ «Альянс Новобуд», на підставі якого 31 липня 2020 року він отримав ключі від квартири, погодився на отримання та оплату послуг, в тому числі і з централізованого опалення квартири, утримання будинків та житлового комплексу, консьєржа.

Обов`язок сплати передбачений і пунктом 5.2.5 ст. 5 Договору про відшкодування витрат на утримання нерухомості №264/249-б/239-оз від 31 липня 2020 року, де вказано, що сторона зобов`язана оплачувати послуги та компенсувати витрати у строки, встановлені цим договором.

Звертає увагу, що проведення державної реєстрації права власності на квартиру позивача, з моменту підписання договору та початку здійснення нарахувань, тобто з 31 липня 2020 року, не виявилось можливим, оскільки відповідно до умов Попереднього договору, позивач мав можливості отримати документи, необхідні для проведення такої реєстрації від ТОВ «Альянс Новобуд» після виконання своїх обов`язків за попереднім договором.

На підставі викладеного, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Також не погодився із зазначеним судовим рішенням в частині відмови в задоволенні позовних вимог позивач, ним подано апеляційну скаргу.

Вказує, що відповідач зухвало, наполегливо, нахабно та зневажливо виставляв і продовжує виставляти до оплати платіжну вимогу оплати вартості послуги, яка не надавалась, не надається і не буде надаватись, так як крани подачі і відведення теплоносія до квартири АДРЕСА_3 на розподільчому вузлі системи опалення були перекриті, станом на зараз перекриті та будуть залишатись перекритими, що засвідчене актами обстеження розподільчого вузла, який не є власністю позивача, а перебуває у власності відповідача.

Вказує, що суд першої інстанції не взяв до уваги положення Закону України «Про захист прав споживачів», за якими споживач має право вибору на свободу вибору продукції та недопущення порушення свободи його волевиявлення.

Також вказує, що суд не надав роз`яснення відносно того, у який спосіб частина сум, щомісяця сплачених позивачем розносилась у графу надходжень за опалення квартири.

Також не можна врахувати, наведену судом першої інстанції практику Верховного Суду України, оскільки така практика має бути врахована у випадках, коли договір про надання послуги відсутній, а послуга фактично надавалась. В даній справі відсутній доказ надання послуги. Навпаки, доведеним є факт перебування кранів подачі і відведення теплоносія у перекритому стані.

Щодо моральної шкоди, вказує, що дії відповідача завдають йому моральної шкоди, яку він детально описав у своєму позові. Моральна шкода є тонкою річчю і має свої особливості, що притаманні кожній особі без порівняння з кимось іншим. Позивач наполягає щодо стягнення на його користь моральної шкоди.

У відзиві на апеляційну скаргу позивача, ТОВ «Житло Уют Сервіс» наводить доводи, які були ідентичні доводам апеляційної скарги.

Крім того, відносно неодноразових звернень позивача зазначає, що йому неодноразово надавались відповіді, в яких зазначалось, що такий договір, а саме Договір №314 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком у м. Бровари Київської області, вже укладений.

Щодо укладення договору про надання додаткових послуг, то позивачу неодноразово надавались роз`яснення, в яких вказувалось, що для підписання такого договору позиву необхідно було звернутись до ТОВ «Житло Уют Сервіс». З яких підстав позивач не підписував договір №249 б/239/249 б про надання додаткових послуг, відповідачу невідомо.

На підставі викладеного, апеляційну скаргу позивача просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в позові в повному обсязі.

У запереченнях на відзив відповідача, позивач зазначає, що жодний нормативний акт не передбачає оплати ненаданої послуги ні за договором, ні тим більше без договору. Вказує, що не подавав до відповідача заяви про відкриття абонементного рахунку на обрахування і оплату послуги з опалення квартири АДРЕСА_3 .

В судовому засіданні представник відповідача - ОСОБА_2 підтримала подану ними апеляційну скаргу з підстав, викладених у ній, та просили її задовольнити. Проти доводів апеляційної скарги позивача заперечувала, вказуючи на безпідставність його доводів.

Позивач ОСОБА_1 повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явися, проте направив заяву про розгляд справи у його відсутність. Тому, враховуючи положення ч.2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважала за можливе розглянути справу за відсутності вказаної особи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Судом апеляційної інстанції встановлені та підтверджуються матеріалами справи наступні обставини.

29 липня 2020 року між позивачем ОСОБА_1 та ТОВ «Альянс Новобуд» був укладений попередній договір купівлі-продажу №5/239, за умовами якого позивач, як покупець, зобов`язався придбати у продавця ТОВ «Альянс Новобуд» квартиру АДРЕСА_4 /т.1 а.с.18-25/.

Актом від 31 липня 2020 року сторони підтвердили обставини передачі позивачу комплекту ключів від квартири АДРЕСА_2 /т.1 а.с.144/.

31 липня 2020 року між відповідачем ТОВ «Житло Уют Сервіс» (Сторона-1), ТОВ «Аьянс Новобуд» (Сторона-2) та позивачем (Сторона-3) був укладений договір про відшкодування витрат на утримання нерухомості (квартири) № 264/249-б/239-оз /т.1 а.с.26-29/.

За умовами цього договору, сторони дійшли згоди щодо наступних прав та обов`язків:

Термін «послуги» - передбачають експлуатаційні та комунальні послуги, в т.ч. послуги з забезпечення нормативної температури повітря в квартирі і задоволення потреб Сторони-3 (позивача) у гарячій, холодній воді та водовідведенні, що надаються та/або забезпечуються Стороною-1 (відповідачем) власними або залученими силами на утримання будинку в належному стані, у т.ч. на користь позивача, викладені в додатку № 1 та № 3 до цього договору, у тому числі надання можливості підключення Стороною-3 (позивачем) до мереж будинку (електро-, водо-, тепломережа, каналізація).

У п.1.2 вказаного договору зазначено, що (і) на умовах цього договору, Сторона-1 (відповідач) надає Стороні-3 (позивачу) послуги та несе витрати на оплату електроенергії, а Сторона-3 (позивач) погоджується з їх об'ємом, ціною та положеннями цього договору відносно порядку надання послуг, та сплачує вартість послуг і компенсацію витрат на умовах, встановлених цим договором.

У п.1.3. вказаного договору зазначено, що Сторона-3 (позивач) підписанням цього договору свідчить: (і) що отримала від Сторони-l (відповідача) та Сторонни-2 (ТОВ «Альянс Новобуд») пояснення щодо предмету цього договору та умов виконання цього договору, та (іі) Сторона-3 (позивач) погоджується, що оскільки вона не є власником квартири та нею не укладені відповідні договори щодо отримання комунальних послуг, у т.ч. щодо забезпечення квартири електроенергією, холодною та гарячою водою, водовідведенням та опаленням квартири тощо, то Сторона-3 (позивач) погоджується, що вартість компенсації (електроенергія, опалення та гаряча вода), що підлягають сплаті на користь Сторони-1 (відповідача) можуть бути розраховані Стороною-1 (відповідачем) за тарифами, що встановлені для відповідної категорії підприємств, якщо інше не встановлено домовленістю сторін.

В статті 2 визначені «Умови виконання договору». Так, Сторона-1 (відповідач) надає Стороні-3 (позивачу) послуги за ціною та за переліком, що викладені в додатку № 1 та № 3 до цього договору, та забезпечує можливість Стороні-3 (позивачу) підключитися до мереж будинку (електро-, водо- тепломережа, каналізація) для забезпечення функціонування квартири (п. 2.1.).

Сторона-1 (відповідач) має право в односторонньому порядку змінити перелік послуг, окрім того їх вартість у випадку зміни цін/тарифів на певний вид послуг, у т.ч. тарифів на централізоване постачання холодної та гаряче: водовідведення, електропостачання, опалення тощо (п.2.2.).

Сторона-3 (позивач) повинна дотримуватись чинних норм та Правил користування приміщеннями житлових будинків та гуртожитків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №572 від 08 жовтня 1992 року або, у разі втрати чинності означеного нормативного акту, іншого чинного нормативного акту, правил експлуатації приміщень, прибудинкових територій, санітарно-гігієнічних і протипожежних правил та інших нормативно-правових актів у сфері житлово- комунальних послуг, а також своєчасного внесення ним плати за послуги.

По закінченні кожного календарного місяця, але не пізніше 5 (п`ятого) числа наступного місяця, Сторона-1 (відповідач) фіксує показання індивідуальних пристроїв обліку (лічильників), що дозволяють вести облік споживання Стороною-3 (позивачем) ресурсів під час виконання останнім ремонтних робіт. Зняття показників лічильників може здійснюватися без участі Сторони-3 (позивача). Сторона-3 (позивач) повинна забезпечити представнику Сторони-1 (відповідача) доступ до квартири для зняття показників лічильників тощо (п.2.3.).

Тарифи на послуги (вартість) з забезпечення нормативної температури повітря в квартирі і задоволення потреб Сторони-3 (позивача) у гарячій, холодній воді та водовідведенні на момент підписання сторонами цього договору затверджені Рішенням № 793 Виконавчого комітету Броварської міської ради від 06 листопада 2018 року і становлять: (1) централізоване постачання гарячої води - 114,17 грн з ПДВ за 1 м.куб.;№ (2) централізоване опалення - 1606,59 грн за 1 Гкал (п.2.6.)

Дата знімання показників лічильників здійснюється Стороною-3 (позивачем) та подається Стороні-1 (відповідачу) в наступні строки: щодо води до 20-го числа поточного місяця; щодо теплової енергії до 20-го числа поточного місяця (п.2.7.)

Опалювальна площа квартири визначена сторонами у п.2.8. - 53,3 кв.м.

Сторони дійшли згоди, що Сторона-3 (позивач) приймає на себе зобовязаннясплачуватиСтороні-1 (відповідачу) щомісяця вартість послуг, що пов`язані із споживанням теплової енергії для опалення площ загального користування, Сторна-3 (позивач) сплачує ціну послуг, на умовах та у розмірі, що розраховані у відповідності до вимог Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2018 року № 315 «Про затвердження Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг» (п.2.9.).

У разі відсутності в квартирі лічильників або ненадання показників лічильників у встановлені договором терміни, вважається таким, що Сторона-3 (позивач) здійснює без облікове споживання та кількість спожитої теплової енергії в розрахунковому періоді визначається: від загального споживання теплової енергії будинку, визначеної за будинковим приладом обліку, віднімаються обсяги споживання теплової енергії, визначені по квартирних приладах обліку споживачів, залишок обліку спожитої теплової енергії розподіляється між споживачами без лічильників - пропорційно до опалювальної площі квартири (п. 2.10.).

У разі відсутності у квартирі на вводах в багатоквартирний будинок засобів обліку теплової енергії плата за послуги справляється згідно з нормативами (нормами) споживання та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості діб надання цієї послуги місяці, який є розрахунковим (п.2.12.).

Розмір щомісячної плати за послуг з централізованого опалення (у разі відсутності засобів обліку) визначається згідно з нормативами (нормами споживання та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості діб надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим (п.2.13.).

В статті 3 «Порядок оплати» у п.3.1. визначено, що щомісячна вартість послуг за цим договором формується зі: сплати за спожиті комунальні послуги а саме: централізоване постачання гарячої води та опалення - розраховується на підставі цін (тарифів)зазначених Стороною-1 (відповідачем). При сторони дійшли згоди, що Сторона-3 (позивач) компенсує витрати, що понесені Стороною-1 (відповідачем) під час споживання Стороною-3 (позивачем) холодної води та водовідведення, електричної енергії - тарифом (ціною), що встановлений для підприємств та організацій України, якщо інше не домовлено між сторонами; сплата послуг визначена у додатках №1 та № 3 до цього договору, здійснюється за вказаною ціною, якщо інша ціна не встановлена стороною 1.

У статті 5 «Обов`язки сторін» Сторона-3 (позивач) зобов`язався, зокрема: забезпечувати цілісність засобів обліку комунальних послуг та не втручатись в їх роботу (п.5.2.3.); оплачувати послуги та компенсувати витрати у строки, встановлені цим договором, та пені, штрафи згідно з договором, а також платежі за окремими угодами у разі їх укладення між сторонами (п.5.2.5.) .

В статті 6 «Чинність та припинення» у п. 6.1. зазначено, що даний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до моменту оформлення Стороною-3 (позивачем) права власності на квартиру та підписання всіх необхідних договорів з експлуатуючою організацією - ТОВ «Житло Уют Сервіс» щодо обслуговування будинку та квартири, а також в разі припинення Договору купівлі-продажу майнових прав. В останньому випадку, послуги повинні бути сплачені Стороною-3 (позивачем) в повному обсязі по останній день перебування в квартирі.

Умовами п.6.2. Договору від 31 липня 2020 року визначено, що договір може бути достроково розірваний Стороною-1 (відповідачем), при умові письмового попередження сторін цього договору не пізніше ніж за 7 (сім) робочих днів, при цьому сторони погодили, що цей договір вважається достроково розірваним на дату, зазначену у відповідному письмовому повідомленні.

У додатку № 1 до договору про відшкодування витрат на утримання нерухомості (квартири) № 264/249-б/239-оз від ___ р., витрати по будинку АДРЕСА_5 визначено перелік послуг: прибирання прибудинкової території, прибирання сходових клітин, технічне обслуговування ліфтів, обслуговування димовентиляційних каналів, технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем, гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення і зливової каналізації, дератизація та дезинсекція, технічне обслуговування та ремонту систем пожежної сигналізації, оповіщення про пожежу та управління евакуацією людей, контролю загазованості, внутрішнього протипожежного водопроводу, автоматичного газового пожежогасіння та протидимного захисту, технічне обслуговування та спостереження за пожежною автоматикою, яка підключена до системи передавання тривожних сповіщень, за обслуговування внутрішньо будинкових електромереж та обладнання, освітлення сходових клітин, освітлення прибудинкової території та підключення води (насоси), енергопостачання для ліфтів, обслуговування диспетчеризації (підтримання в робочому стані систем у ліфті, на вході до ліфта та на робочому місці диспетчера). /т.1 а.с.30/.

У додатку №2 до договору про відшкодування витрат на утримання нерухомості (квартира) № 264/249-б/239-оз від ___2020 р., визначена вартість послуг консьєржа в загальному розмірі 162 грн /т.1 а.с.31/.

У додатках № 3 та № 4 до договору про відшкодування витрат на утримання нерухомості (квартира) № 264/249-б/239-оз від ___2020 р., визначені Порядок та вимоги до розміщення кондиціонерів та вимоги щодо засклення балконів в буд. АДРЕСА_5 розташування кондиціонерів на плані типового поверху /т.1 а.с.32-37/.

В заяві від 05 жовтня 2020 року позивач просив надати дозвіл на встановлення квартирного вузла обліку теплової енергії на опалення у його помешканні /т.1 а.с.145/.

13 жовтня 2021 року між ТОВ «Житло Уют Сервіс» та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_5 , в особі заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради ОСОБА_3 укладений договір № 314 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_5 /т.1 а.с.47-54/.

У п. 1 вказаного договору зазначено, що управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком (далі - послуга з управління), що розташований за адресою: АДРЕСА_5 (далі - будинок), а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору.

Послуга з управління полягає у забезпеченні управителем належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна будинку та його прибудинкової території.

Послуга з управління включає:

-утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних , робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем, здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо;

- купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку;

- поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку.

Послуга з управління надається відповідно до вимог до якості згідно з додатком 4 до цього договору, що є його невід`ємною частиною.

У додатку 5 до Договору від 13 грудня 2021 року № 314 міститься кошторис витрат на утримання будинку та прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_5 /т.1 а.с.59-61/.

31 грудня 2021 року укладений договір купівлі-продажу квартири між Товариством з обмеженою відповідальністю «Альянс Новобуд» та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Авраменко Н.А., зареєстрований в реєстрі за № 5536 /т.1 а.с.12-13,149-150/.

Згідно п. 1.1. за цим договором продавець зобов`язується передати квартиру у власність покупця продати, а покупець зобов`язується прийняти квартиру у власність та сплатити за неї заговорену грошову суму (купити).

Квартира, що відчужується за цим договором, розташована за адресою: АДРЕСА_6 .

В п.1 Акту приймання-передачі квартири до договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 31 грудня 2021 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області, про що зроблений запис в реєстрі за № 5536 зазначено, що продавець передав, а покупець прийняв на умовах договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 31 грудня 2021 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Авраменко Н.А., зареєстрованого в реєстрі за № 5536 (надалі - Договір), двокімнатну квартиру АДРЕСА_7 /т.1 а.с.14/.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: , від 31 грудня 2021 року, за ОСОБА_1 зареєстроване право власності на квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_6 /т.1 а.с.15,151/.

15 серпня 2022 року між відповідачем ТОВ «Житло Уют Сервіс» та позивачем ОСОБА_1 укладений договір № 249б/239/249 б про надання додаткових послуг з управління багатоквартирним будинком та житловим комплексом і умови користування об`єктами житлового комплексу /т.1 а.с.39-41/.

У п. 1.5. визначено, що термін «Послуги» - послуги, що надає виконавець щодо управління Будинку, які включають послуги з утримання служб консьєржів, охорони, відеоспостереження та обслуговування систем контролю доступу і інші послуги, спрямовані на задоволення потреб власника в користуванні комплексом і які не визначені іншими договорами про надання житлово-комунальних послуг.

Пунктом 2.1. договору визначено. Що цей договір визначає загальні умови користування власником (позивачем) спільними площами, прибудинковою територією, об`єктами благоустрою, а також квартирою (в частині, що стосується використання та підтримки належного вигляду та стану фасаду будинку) з метою дотримання належного порядку використання спільних площ, прибудинкової території, об`єктів благоустрою та підтримання відповідного зовнішнього вигляду будинку в цілому та комплексу зокрема.

У п.2.3. зазначено, що предметом цього договору є забезпечення виконавцем надання послуг консьєржа інших додаткових послуг (відео спостереження, обслуговування систем контролю доступі додаткове озеленення) у житловому будинку АДРЕСА_8 , а споживачем забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умов що передбачені цим договором.

У п. 2.4. зазначено, що розмір щомісячної плати за надані послуги на дату укладення цього Договору розраховується згідно Додатку № 1 до Договору у відповідності до наданих послуг та включається в загальну квитанцію на оплату житлово-комунальних послуг. Виконавець має право в односторонньому порядку змінити перелік послуг, окрім того їх вартість у випадку зміни цін/тарифів на певний вид послуг, у т.ч. тарифів на електропостачання та/або збільшення податків, зборів, збільшення розміру мінімальної заробітної плати, зміною розміру регульованих державою складових, обов'язкових платежів тощо.

В п.4.5. зазначено, що у разі ненадання послуг або надання їх не в повному обсязі, відхилення їх кількісних і якісних показників від нормативних виконавець проводить перерахунок розміру плати.

До вказаного договору міститься додаток №1 у якому зазначена найменування послуги консьєрж - 201 грн /т.1 а.с.42/.

У додатках №2 та №3 про надання додаткових послуг з управління багатоквартирним будинком та житловим комплексом і умови користування об`єктами житлового комплексу № 249б/239/249 б від 15 серпня 2022 року, визначені Порядок та вимоги до розміщення кондиціонерів та вимоги щодо засклення балконів в буд. АДРЕСА_5 розташування кондиціонерів на плані типового поверху /т.1 а.с.43-46/.

В матеріалах справи міститься копія Публічного договору (договір публічної оферти) з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії (без обслуговування внутрішньо будинкових систем) /т.1 а.с.61-67/.

В п.1.1., 1.2, 1.3, 1.4 вказаного договору зазначено, що цей Договір укладається шляхом надання повної й безумовної згоди (акцепту) споживача на укладення Договору в повному обсязі, без підпису письмового примірника Договору сторонами. Договір має юридичну силу відповідно до ст. ст. 633, 641, 642 ЦК України і є рівносильним Договору, підписаному Сторонами.

Споживач підтверджує факт ознайомлення та згоди з усіма умовами цього Договору в повному обсязі шляхом акцептування.

Будь-яка з наступний дій вважається акцептом (прийняттям) цього договору публічної оферта:

-факт отримання послуг з постачання теплової енергії;

-оплата послуг Виконавця на умовах та в порядку, визначеними цим Договором та у відповідності до статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»;

-письмова заява споживача про прийняття умов цього Договору на адресу виконавця.

В п. 3.1. зазначено, виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу з постачання теплової енергії для потреб опалення/на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води (далі - послуга) відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку, визначена та розподілена згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та складається з:

-обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача;

-обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будинку;

-обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції).

За наявності у будинку індивідуального теплового пункту, що належить власнику (співвласникам) будинку та якщо виконавця послуги з постачання гарячої води не визначено, до обсягу спожитої послуги входить обсяг теплової енергії, що надійшов до індивідуального теплового пункту, витраченої на приготування гарячої води.

Позивач в листах від 17 березня 2021 року, від 11 листопада 2021 року вказував на відсутність укладеного договору купівлі-продажу квартири, відсутність проведення ним ремонту квартири, відсутність опалення у квартирі та просив направити для обстеження комісію, скласти відповідний акт та здійснити перерахунок плат за комунальні послуги /т.1 а.с.68,146/.

Відповідач в листі від 13 квітня 2021 року повідомив позивача про обставини передачі йому комплекту ключів від квартири, про укладений між ними договір від 31 липня 2020 року, яким визначені послуги та тарифи в тому числі і на опалення, вказано на обов`язок сплати комунальних послуг на його підставі /т.1 а.с.147/.

В листі від 17 листопада 2021 року відповідач повідомив позивача про укладений між ними договір від 31 липня 2020 року та обов`язок сплати комунальних послуг на його підставі /т.1 а.с.70/.

В заяві від 08 січня 2022 року позивач висунув вимогу про розірвання договору про відшкодування витрат на утримання нерухомості (квартири) №264/249-б/239-оз від 31 липня 2020 року, мотивуючи тим, що ним 31 грудня 2021 року укладений договір купівлі-продажу квартири та відсутністю необхідності участі у такому договорі ТОВ «Альянс Новобуд» /т.1 а.с.71-72,148/.

В заяві від 28 січня 2022 року позивач вказував, що за договором про відшкодування витрат на утримання нерухомості (квартири) № 264/249-б/239-оз від 31 липня 2020 року він у 2020-2021 роках оплатив витрати на утримання будинку, місць загального користування та прибудинкової території, хоча зазначав, що ключі від квартири не отримував і доступу до неї не мав. Також вказував на укладений ним договір купівлі-продажу квартири. Просив розірвати договір про відшкодування витрат на утримання нерухомості (квартири) № 264/249-б/239-оз від 31 липня 2020 року, укласти з ним як з власником новий договір, здійснити перерахунок за надані послуги /т.1 а.с.73-74,154/.

Відповідач в листі від 12 лютого 2022 року повідомив позивача про те, що на підставі п.6.1. договору від 31 липня 2020 року, цей договір діє до моменту набуття права власності на квартиру та укладення нових договорів з експлуатаційною організацією. Також вказано на те, що позивачу надаються послуги, відповідно до умов Договору № 314 від 13 жовтня 2021 року та публічного договору з постачання теплової енергії. Для укладення договору запропоновано з`явитись до ТОВ «Житло Уют Сервіс». Щодо перерахунку вказано на відсутність претензій та акту-претензії щодо ненадання житлово-комунальної послуги /т.1 а.с.152-153/. Аналогічного змісту відповідь була надана відповідачем позивачу в листі від 04 квітня 2022 року на його звернення від 07 лютого 2022 року /т.1 а.с.156-157/.

В заяві від 16 травня 2022 року позивач вказував, що за договором про відшкодування витрат на утримання нерухомості (квартири) № 264/249-б/239-оз від 31 липня 2020 року він у 2020-2021 роках оплатив витрати на утримання будинку, місць загального користування та прибудинкової території, хоча зазначав, що ключі від квартири не отримував і доступу до неї не мав. Також вказував на укладений ним договір купівлі-продажу квартири. Просив розірвати договір про відшкодування витрат на утримання нерухомості (квартири) № 264/249-б/239-оз від 31 липня 2020 року, укласти з ним як з власником новий договір, здійснити перерахунок за надані послуги /т.1 а.с.75-76/.

Відповідач в листі від 02 червня 2022 року у відповідь на звернення позивача повідомив, що укладений між ними договір від 31 липня 2020 року діє до моменту оформлення прав власності та укладення нового договору. Вказав, що послуги надаються на підставі договору від 13 жовтня 2021 року та публічних договорів про надання послуг з постачання гарячої води та постачання теплової енергії. Також вказав, що для укладення договору позивачу необхідно з`явитись особисто в офіс відповідача. Щодо перерахунку вказано на відсутність претензій та акту-претензії щодо ненадання житлово-комунальної послуги /т.1 а.с.77-78/.

В заяві від 06 липня 2022 року позивач вказував, що за договором про відшкодування витрат на утримання нерухомості (квартири) № 264/249-б/239-оз від 31 липня 2020 року він у 2020-2021 роках оплатив витрати на утримання будинку, місць загального користування та прибудинкової території, вказував, що послуги з опалення не охоплюються вказаним договором і доступу до розподільчого вузла з подачі опалення та до лічильника він не має, так як це обладнання не є його власністю. Послуги з опалення в квартирі він не отримує, а тому вважає, що правових підстав для нарахування цих послуг немає. Також вказував на укладений ним договір купівлі-продажу квартири. Просив укласти з ним як з власником новий договір, здійснити перерахунок за надані послуги за 2020-2022 роки /т.1 а.с.79-81/.

Відповідач в листі від 04 серпня 2022 року у відповідь на звернення позивача повідомив, що для укладення договору позивачу необхідно з`явитись особисто в офіс відповідача. Щодо перерахунку вказано на відсутність претензій та акту-претензії щодо ненадання житлово-комунальної послуги. Також вказано, що в опалювальний період 2020-2021 роки надавались послуги на підставі договору від 31 липня 2020 року на умовах і за ціною визначеними у п.2 цього договору, а в опалювальний період 2021-2022 роки послуги надавались на підставі публічного договору з постачання теплової енергії /т.1 а.с.82/.

В заяві від 15 серпня 2022 року позивач просив підготувати проект договору про відшкодування витрат на утримання будинку та просив про скасування нарахування за опалення квартири, так як у такій послузі він потребував і не потребує, договір не укладав /т.1 а.с.83,158/.

З листа відповідача від 24 серпня 2022 року вбачається, що 15 серпня 2022 року позивачу були надані копії наступних договорів: Договору № 314 від 13 жовтня 2021 року, Публічного договору (Договір публічної оферти) з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання гарячої води (без обслуговування внутрішньо будинкових систем) Публічного договору (Договір публічної оферти) з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії (без обслуговування внутрішньо будинкових систем). Також вказано на те, що 15 серпня 2022року між сторонами був укладений Договір про надання додаткових послуг з утримання будинків та житлового комплексу і умов користування об`єктами житлового комплексу . Вказано на те, що підстав для здійснення перерахунку не має, послуги в опалювальний період 2020-2021 року здійснювались на підставі договору від 31 липня 2020 року, а в опалювальний період 2021-2022 роки на підставі Публічного договору (Договір публічної оферти) з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії (без обслуговування внутрішньо будинкових систем) /т.1 а.с.159/.

Виконавчий комітет Броварської міської ради в листі від 30 серпня 2022 року у відповідь на звернення позивача повідомив, що 29 серпня 2022 року за участю представників КП «Броваритепловоденергія», ТОВ «Житло Уют Сервіс» та позивача, як власника квартири, було комісійно обстежено розподільчий вузол обліку води та встановлено, що прилади обліку води опломбовані та придатні до експлуатації. Для обстеження розподільного вузла тепла рекомендовано звернутись до виконавця послуги - ТОВ «Житло Уют Сервіс». У додатку містить копія акту від 29 серпня 2022 року /т.1 а.с.84-85/.

Відповідач в листі від 22 вересня 2022 року у відповідь на звернення позивача повідомив, що послуги надаються на підставі Договору № 314 від 13 жовтня 2021 року та публічного договору з постачання теплової енергії /т.1 а.с.86/.

В листі від 07 жовтня 2022 року позивач здійснив виклик представників ТОВ «Житло Уют Сервіс» для огляду розподільчих вузлів обліку послуг постачання гарячої води, теплової енергії, приладів обігріву централізованого постачання тепла у квартиру на 10 жовтня 2022 року о 15.00 годин /т.1 а.с.89,160/.

Відповідач в листі від 13 жовтня 2022 року у відповідь на звернення позивача повідомив, що 10 жовтня 2022 року о 15.00 годин представники ТОВ «Житло Уют Сервіс» прибули до квартири позивача з метою складення акту претензії і проведення обстеження, однак позивач не з`явився і не надав доступу до квартири. Також вказано, що 2020-2022 роках від інших мешканців скарги не надходили. А тому було прийнято рішення про відмову у складенні та задоволенні акту-претензії /т.1 а.с.91,162/.

У супровідному листі від 20 вересня 2022 року позивач вказав, що подає акт-претензію за серпень 2022 року. В акті позивач вказує на використання у квитанціях російської мови, на відсутність договірних відносин між сторонами та наведені норми Закону України «Про житлово-комунальні послуги» /т.1 а.с.92-96/.

Відповідач в листі від 22 вересня 2022 року у відповідь на звернення позивача повідомив, що квитанції надруковані українською та російською мовами, внаслідок технічного збою програмного забезпечення, який наразі усунуто. Щодо відсутності договірних відносин вказано на те, що послуги надаються на підставі Договору від 31 липня 2020 року, Договору № 314 від 13 жовтня 2021 року та публічного договору з постачання теплової енергії. Щодо перерахунку, вказано на те, що невикористання власником квартири не є підставою для звільнення його від оплати послуг /т.1 а.с.97-98/.

20 вересня 2022 року позивач звернувся до відповідача з інформаційним запитом, в якому просив надати інформацію щодо складових частин послуг, що визначені договором, послуг з утримання будинку та житлового комплексу, вказати на якій правовій основі відбувається нарахування за послугу опалення в його квартирі та надати дані про штатний розклад та розмір посадових окладів працівників ТОВ «Житло Уют Сервіс» /т.1 а.с.99/.

Відповідач в листі від 22 вересня 2022 року у відповідь на звернення позивача повідомив, що послуги надаються на підставі: Договору № 249-б/239/149б від 15 серпня 2022 року, Договору № 314 від 13 жовтня 2021 року та публічного договору з постачання теплової енергії. Складові частини послуг наведені у додатках (позивачем додатки не долучені до матеріалів справи). Щодо штатного розпису та розміру окладів працівників інформація не надана з посиланням на комерційну таємницю /т.1 а.с.100/. Аналогічна відповідь щодо штатного розпису та розміру окладів працівників наведена відповідачем і у листі від 13 жовтня 2022 року на звернення позивача від 07 жовтня 2022 року /т.1 а.с.101,163-164/.

Виконавчий комітет Броварської міської ради в листах від 23 вересня 2022 року та від 28 листопада 2022 року у відповідь на звернення позивача повідомив про відсутність повноважень втручання в господарську діяльність підприємства, яким надаються житлово-комунальні послуги /т.1 а.с.102-104/.

Служба Безпеки України та Головне управління Національної поліції у листах від 04 листопада 2022 року та від 06 грудня 2022 року повідомили про вжиті заходи щодо звернення позивача з приводу використання російської мови у квитанціях на оплату житлово-комунальних послуг /т.1 а.с.105-107/.

25 жовтня 2023 року позивачем направлено відповідачу заявку на складання акту-претензії щодо нарахування послуг з централізованого опалення його квартири, так такі послуги ним не замовлялись і по факту не надавались /т.2 а.с.4-6/.

В заяві від 08 листопада 2023 року позивач повідомив суду першої інстанції про те, що 26 жовтня 2023 року працівниками відповідача було проведено обстеження розподільчого вузла обліку мережі теплопостачання до його квартири та відмовили йому в опломбуванні кранів подачі та відведення теплоносія /т.2 а.с.1-3/.

Із наданих ОСОБА_1 суду квитанції вбачається, що ним здійснено наступні оплати:

-квитанція від 17 грудня 2020 року в розмірі 661,00 грн оплата за комунальні послуги /т.1 а.с.111/;

-квитанція від 16 листопада 2020 року в розмірі 656,00 грн оплата за комунальні послуги /т.1 а.с.111/;

-квитанція від 29 листопада 2021 року в розмірі 6826,50 грн оплата за комунальні послуги /т.1 а.с.110,112/;

-квитанція від 16 грудня 2021 року в розмірі 907,80 грн оплата за комунальні послуги /т.1 а.с.110,112/;

-квитанція від 19 вересня 2022 року оплата житлово-комунальних послуг в розмірі 400,04 грн /т.1 а.с.108/;

-квитанція від 16 листопада 2022 року в розмірі 854,50 грн оплата комунальних послуг /т.1 а.с.109/;

-квитанція від 15 жовтня 2022 року сплачено за вересень 2022 року 852,00 грн, призначення платежу комунальна послуга /т.1 а.с.108/;

-квитанція від 15 грудня 2022 року в розмірі 857,40 грн за оплату комунальних послуг /т.1 а.с.109/;

-квитанція від 13 січня 2023 року оплата комунальних послуг 926,60 грн /т.1 а.с.109/;

- квитанція від 5 червня 2023 року оплата комунальних послуг 858 грн /т.1 а.с.201/.

Позивачем також долучено до матеріалів справи фотознімки засобів обігріву здійснені 06 лютого 2023 року без зазначення місця здійснення фото та фото засобу обліку - теплолічильника у вимкненому стані /т.1 а.с.29-132,198/.

Відповідач за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців є зареєстрованою з 23 листопада 2011 року юридичною особою з видом економічної діяльності - комплексне обслуговування об`єктів /т.1 а.с.141,184/.

За актом від 12 грудня 2019 року відповідач прийняв на баланс та в експлуатацію об`єкт - багатоповерховий житловий будинок в АДРЕСА_5 /т.1 а.с.239/.

Актами від 14 серпня 2020 року, від 21 серпня 2020 року та від 08 жовтня 2020 року підтверджено проведення перевірки гідростатичного випробовування на герметичність систем опалення 1-ї та 2-ї зон індивідуального теплового пункту будинку АДРЕСА_5 та готовності до опалювального періоду /т.1 а.с.240-243/. Матеріали справи також місять копію паспорту готовності до роботи в опалювальний період 2020-2021 роки будинку № 249-б /т1 а.с.245-246/.

Наказом відповідача від 26 жовтня 2020 року № 49/1 визначені тарифи для населення: на опалення - 1606,59 грн; гаряче водопостачання - 114,17 грн /т.1 а.с.247/

Згідно з довідкою складеною відповідачем 10 березня 2023 року у позивача, як власника квартири АДРЕСА_2 , наявна заборгованість:

- Послуги з управління багатоквартирним будинком - 9299,69 грн;

- Додаткові послуги з утримання будинків та житлового комплексу - 3746,13 грн;

- Послуги з утримання будинків та житлового комплексу - 3162,51 грн;

- Опалення МЗК 981,87 грн;

- Опалення МЗК (хол) - 8,52 грн

- Опалення квартири - 31261,47 грн;

- Відшкодування витрат на електроенергію - 3,36 грн /т.1 а.с.142/.

За даними взаєморозрахунку між сторонами у справі за період з липня 2020 року по лютий 2023 року, вбачається, що з липня 2020 року по лютий 2021 року нараховані відповідачем суми за надані комунальні послуги були сплачені позивачем, а заборгованість виникла з березня 2021 року. При цьому заборгованість рахується за послуги з утримання будинків та житлового комплексу та послуги консьєржа протягом усього періоду з березня 2021 року по лютий 2023 року, у опалювальні періоди, а саме з березня по квітень 2021 року, з листопада 2021 року по березень 2022 року, з листопада 2022 року по люти 2023 року, додатково нарахована плата за опалення квартир та плата за опалення МЗК /т.1 а.с.143/.

В силу ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу ст. 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

В порядку ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

В порядку ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 382 ЦК України, квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо);

2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо);

3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо);

4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Положеннями ч.ч.1,2 ст. 4 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» визначено, що оснащення окремих приміщень у будівлях вузлами розподільного обліку/приладами - розподілювачами теплової енергії та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, та не потребує розроблення проектної документації, видачі технічних умов та інших вимог до встановлення вузла розподільного обліку, погодження з державними органами, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими особами, оператором зовнішніх інженерних мереж, виконавцем відповідної послуги.

Власники (співвласники) приміщень у будівлі, в якій окремі приміщення є самостійними об`єктами нерухомого майна, у разі приєднання такого будинку (будівлі) до зовнішніх інженерних мереж або обладнання такого будинку (будівлі) системою автономного теплопостачання, автономного гарячого водопостачання, автономного водопостачання зобов`язані забезпечити оснащення належних їм приміщень вузлами розподільного обліку відповідно теплової енергії, гарячої води, питної води, крім випадків, передбачених частинами п`ятою - сьомою цієї статті.

На підставі частини першої статті 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» Витрати оператора зовнішніх інженерних мереж на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку (їх складових частин) відшкодовуються споживачами відповідної комунальної послуги, а також власниками (співвласниками) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання у такій будівлі, шляхом сплати виконавцю комунальної послуги плати за абонентське обслуговування - за умови укладення індивідуальних договорів або індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг та з урахуванням особливостей, визначених цим Законом і Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

У разі якщо виконавець комунальної послуги не є оператором відповідних зовнішніх інженерних мереж, він зобов`язаний забезпечити розподіл, збір та перерахування сплачених споживачами та власниками (співвласниками) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання, коштів на обслуговування та заміну вузла комерційного обліку оператору зовнішніх інженерних мереж відповідно до договору.

Положеннями ч.ч.1,2 ст. 10 цього Закону визначено, що будівлях, зазначених у частинах другій і третій статті 4 цього Закону, обсяг відповідної комунальної послуги, визначений за допомогою вузла комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням), розподіляється між усіма споживачами з урахуванням показань вузлів розподільного обліку, приладів - розподілювачів теплової енергії відповідно до частин другої - четвертої цієї статті.

При цьому для цілей розподільного обліку відповідно до цієї статті права та обов`язки споживачів поширюються також на власників майнових прав на об`єкти нерухомого майна у завершеній будівництвом будівлі, право власності на які не зареєстровано.

Визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням) обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами в такому порядку:

1) загальний обсяг теплової енергії, що надходить до індивідуального теплового пункту, зменшується на обсяг теплової енергії, витраченої на приготування гарячої води, визначений на підставі показань відповідних вузлів обліку, а в разі їх відсутності - за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства;

2) обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, визначається та розподіляється між споживачами пропорційно до площі (об`єму) квартири (іншого приміщення) за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства;

3) загальний обсяг теплової енергії (крім обсягу теплової енергії, витраченого на приготування гарячої води, забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також приміщень, де встановлені вузли розподільного обліку теплової енергії/прилади - розподілювачі теплової енергії) розподіляється між споживачами, приміщення/опалювальні прилади яких не оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії/приладами - розподілювачами теплової енергії, пропорційно до опалюваної площі (об`єму) таких споживачів.

Споживачам, приміщення яких оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії/приладами - розподілювачами теплової енергії/вузлами розподільного обліку витрати теплоносія (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), обсяг спожитої теплової енергії визначається за їхніми показаннями відповідно до методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, але не менше мінімальної частки середнього питомого споживання теплової енергії серед інших споживачів у будівлі відповідно до пункту 5 частини другої цієї статті;

Положеннями ст. 12 цього Закону визначено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

Істотними умовами договору про надання житлово-комунальної послуги є: 1) перелік послуг; 2) вимоги до якості послуг; 3) права і обов`язки сторін; 4) відповідальність сторін за порушення договору; 5) ціна послуги; 6) порядок оплати послуги; 7) порядок і умови внесення змін до договору, в тому числі щодо ціни послуги; 8) строк дії договору, порядок і умови продовження його дії та розірвання.

Порядок та особливості укладання, зміни і припинення договорів про надання житлово-комунальних послуг визначаються статтями 13-15 цього Закону.

Частиною 1 ст.15 Закону визначено, що Договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (зміни до нього) від імені всіх співвласників багатоквартирного будинку укладається з визначеним відповідно до законодавства управителем співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками.

Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (чинні на момент виникнення спірних правовідносин, втратили чинність 01 травня 2022 року) було визначено, що послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (п.8).

У квартирі (будинку садибного типу) роботи з установлення засобів обліку води і теплової енергії (далі - квартирні засоби обліку) проводяться спеціалізованою організацією, виконавцем, виробником чи постачальником за рахунок коштів споживача. Квартирні засоби обліку беруться виконавцем на абонентський облік (п.9).

У разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. У разі нездійснення таких заходів споживач не сплачує за опалення місць загального користування будинку.

У разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії у багатоквартирному будинку, де окремі або всі квартири обладнані квартирними засобами обліку теплової енергії, споживачі, які не мають таких засобів обліку та які не передали виконавцю показання квартирних засобів обліку теплової енергії, оплачують таку послугу за показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири, не враховуючи витрати теплової енергії виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат тепла за показаннями усіх квартирних засобів обліку (п.12).

Показання будинкових засобів обліку знімаються представником виконавця один раз на місяць у присутності постачальника та представника споживачів. Показання квартирних засобів обліку знімаються споживачем щомісяця (п.14).

Правила надання послуги з постачання теплової енергії, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830.

У п. 13 цих Правил визначено, що надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах. Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

З пропозицією про укладення договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги») може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.

Щодо порядку проведення нарахувань за опалення місць загального користування співвласниками багатоквартирних будинків при наданні послуг з централізованого опалення за індивідуальними договорами про надання послуг протягом опалювального періоду, то відповідно до вимог пункту 24 цього Порядку обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання або відокремлені (відключені) від системи (мережі) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2018 року № 315 «Про затвердження Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг». Пунктом 9 цієї Методики визначено, що у разі, якщо окреме приміщення будівлі/будинку, яке є самостійним об`єктом нерухомого майна, має окремий інженерний ввід зовнішньої інженерної мережі або окреме відгалуження перед вузлом комерційного обліку та не оснащене вузлом обліку комунальної послуги, то при наданні цьому приміщенню послуги з постачання теплової енергії, обсяг спожитої цим приміщенням теплової енергії визначається як різниця між фактичним обсягом спожитої у будівлі/будинку теплової енергії у розрахунковому періоді (розраховується відповідно до формули 11 цієї Методики) та показаннями вузла комерційного обліку теплової енергії у будівлі/будинку. Визначений таким чином обсяг споживання теплової енергії не враховується до показань вузла комерційного обліку та не приймає участь в загальному розподілі комунальної послуги у будівлі/будинку. Якщо у будівлі/будинку є декілька зазначених приміщень, то така різниця розподіляється на ці приміщення пропорційно до їх загальних/опалювальних площ/об`ємів;

Таким чином, загальний обсяг теплової енергії використаної співвласниками багатоквартирного будинку для надання послуг з централізованого опалення (в тому числі і опалення місць загального користування) розподіляється між співвласниками будинку пропорційно до опалювальних площ їх приміщень (квартир).

Обов`язок щодо оплати власниками квартир та споживачами житлово-комунальних послуг, крім вищенаведених положень законодавства, закріплений також у ст. 162 ЖК Української РСР.

Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг саме по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13, від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, та у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц, від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16, від 02 листопада 2020 року у справі № 753/7790/16-ц, 28 липня 2021 року у справі № 554/7740/17.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

За ч.1 ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (допустимість доказів).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 79 ЦПК України).

Згідно із ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України).

З наведених обставин справи вбачається, що 29 липня 2020 року між позивачем та ТОВ «Альянс Новобуд» був укладений попередній договір купівлі-продажу, за умовами якого позивач зобов`язався придбати квартиру АДРЕСА_9 . Сторонами цього договору були виконані взяті на себе зобов`язання, а саме Договір купівлі-продажу квартири був укладений між ними 31 грудня 2021 року.

Предметом даного спору є, перш за все, стягнення заборгованості за комунальні послуги з опалення та утримання будинку та прибудинкової території, у період до набуття позивачем права власності на квартиру. Суд першої інстанції задовольнив вимогу позивача, визнав протиправними дії відповідача щодо нарахування сум комунальних платежів за послуги з центрального опалення квартири, з утримання будинків та житлового комплексу, послуг консьєржа за період з 31 липня 2020 року по 31 грудня 2021 року, мотивуючи тим, що позивач у вказаний термін не був власником квартири і в умовах договору про відшкодування витрат на утримання нерухомості не було передбачено вказаних послуг

Однак, колегія суддів апеляційного суду не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що 31 липня 2020 року між відповідачем ТОВ «Житло Уют Сервіс» (Сторона-1), ТОВ «Аьянс Новобуд» (Сторона-2) та позивачем (Сторона-3) був укладений договір про відшкодування витрат на утримання нерухомості (квартири) № 264/249-б/239-оз.

За умовами цього договору, сторони зокрема, визначили, що термін «послуги» - передбачають експлуатаційні та комунальні послуги, в т.ч. послуги з забезпечення нормативної температури повітря в квартирі.

У п. 2.1 договору дійсно, як на то звернув увагу суд першої інстанції вказано, що послуги надаються за ціною та за переліком, що викладені в додатку № 1 та № 3 до цього договору. У Додатку № 1 до договору визначено перелік робіт, що включаються у послугу утримання будинку. Вартість послуг консьєржа визначена у Додатку № 2. А у Додатку № 3 визначений порядок розміщення кондиціонерів, а не варіть послуг.

Також слід звернути увагу на те, що у самому тексті Договору, сторонами обумовлено порядок надання послуги з опалення, порядок визначення обсягу теплової енергії та визначена вартість цієї послуги.

Так, у п.1.3. вказаного договору визначено, що позивач погоджується, що оскільки він не є власником квартири та ним не укладені відповідні договори щодо отримання комунальних послуг, у т.ч. щодо забезпечення квартири опаленням квартири тощо, то він погоджується, що вартість компенсації, зокрема за опалення, що підлягають сплаті на користь відповідача можуть бути розраховані відповідачем за тарифами, що встановлені для відповідної категорії підприємств.

У п. 2.6 сторонами обумовлений тариф (вартість), зокрема, на послугу з забезпечення нормативної температури повітря в квартирі - централізоване опалення в розмірі 1606,59 грн за 1 Гкал, при цьому у п.2.8. визначена оплаювальна площа квартири - 53,3 кв.м.

У п. 2.9. договору позивач прийняв на себе зобов`язання сплачувати відповідачу щомісяця вартість послуг, що пов`язані із споживанням теплової енергії для опалення площ загального користування, на умовах та у розмірі, що розраховані у відповідності до вимог Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2018 року № 315 «Про затвердження Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг».

У п.2.10 визначено, що у разі відсутності в квартирі лічильників або ненадання показників лічильників у встановлені договором терміни, вважається таким, що Сторона-3 (позивач) здійснює без облікове споживання та кількість спожитої теплової енергії в розрахунковому періоді визначається: від загального споживання теплової енергії будинку, визначеної за будинковим приладом обліку, віднімаються обсяги споживання теплової енергії, визначені по квартирних приладах обліку споживачів, залишок обліку спожитої теплової енергії розподіляється між споживачами без лічильників - пропорційно до опалювальної площі квартири

В статті 3 «Порядок оплати» у п.3.1. визначено, що щомісячна вартість послуг за цим договором формується зі сплати за спожиті комунальні послуги, зокрема, опалення - розраховується на підставі цін (тарифів) зазначених відповідачем.

У статті 5 «Обов`язки сторін» Сторона-3 (позивач) зобов`язався, зокрема: забезпечувати цілісність засобів обліку комунальних послуг та не втручатись в їх роботу (п.5.2.3.); оплачувати послуги та компенсувати витрати у строки, встановлені цим договором, та пені, штрафи згідно з договором, а також платежі за окремими угодами у разі їх укладення між сторонами (п.5.2.5.).

З наведених обставин справи також вбачається, що позивач в заяві від 05 жовтня 2020 року просив надати йому дозвіл на встановлення квартирного вузла обліку теплової енергії на опалення у його квартирі, проте дані про встановлення такого лічильника, про взяття його на облік в порядку визначеному законом та про щомісячне передавання його показників позивачем в матеріалах справи відсутні. А тому нарахування відповідачем плати за послуги з опалення в порядку визначеному для безоблікового споживання відповідає умовам укладеного між сторонами договору та вимогам чинного законодавства.

Що стосується послуги за утримання будинку та прибудинкової території, то як вже вказано вище, обсяг та вартість цієї послуги визначена у Додатку № 1 до Договору, який також підписаний усіма його сторонами.

Вартість послуг консьєржа визначена у Додатку № 2, а у Додатку № 3 визначений порядок розміщення кондиціонерів, а не варіть послуг. Таким чином, відсутність посилання у п. 2.1 Договору на Додаток №2 не свідчить про відсутність узгодження сторін щодо цієї послуги так, як вказаний Додаток до Договору підписаний усіма його сторонами.

Таким чином, хоча позивач дійсно ще не був власником квартири, проте умови укладеного ним договору від 31 липня 2020 року передбачають відшкодування витрат на утримання будинку на оплату послуг опалення, як кватири так і місць загального користування.

Договір укладений сторонами є обов`язковим до його виконання. А тому правових підстав для звільнення позивача від взятих на себе договірних зобов`язань не вбачається.

Відповідно до п. 6.1. Договору від 31 липня 2020 року даний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до моменту оформлення позивачем права власності на квартиру та підписання всіх необхідних договорів з експлуатуючою організацією - ТОВ «Житло Уют Сервіс» щодо обслуговування будинку та квартири.

А отже виходячи з даних умов, Договір мав діяти до настання двох умов: набуття позивачем права власності на квартиру та підписання всіх необхідних договорів щодо обслуговування будинку та квартири між сторонами.

Позивачем набуто право власності на квартиру 31 грудня 2021 року. Проте само по собі набуття позивачем права власності на квартиру не свідчить про припинення цього Договору від 31 липня 2020 року.

З листування між сторонами у справі вбачається, що між ними 15 серпня 2022 року був укладений Договір щодо надання житлово- комунальних послуг, проте матеріали справи не містять копії цього договору.

Таким чином, виходячи з умов п.6.2. Договору від 31 липня 2020 року він мав діяти до 15 серпня 2022 року.

Позивач у зверненнях до відповідача неодноразово заявляв вимогу про розірвання Договору від 31 липня 2020 року, але вперше така вимога була висловлена ним в заяві від 28 січня 2021 року. А отже в період з 31 липня 2020 року до 28 січня 2021 року умови договору були чинними і підлягали до виконання сторонами.

Посилання позивача на відсутність у нього у цей період доступу до квартири, так як йому не були передані ключі, спростовуються актом від 31 липня 2020 року, який містить зокрема і підпис позивача, в якому сторони підтвердили обставини передачі позивачу комплекту ключів від квартири АДРЕСА_2 . А невикористання квартири не є підставою для звільнення від сплати комунальних послуг.

Виходячи з положень ст. 651 ЦК України, розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Умовами п.6.2. Договору від 31 липня 2020 року визначено, що договір може бути достроково розірваний відповідачем, при умові письмового попередження сторін цього договору не пізніше ніж за 7 (сім) робочих днів. Спеціальна процедура розірвання договору за ініціативою позивача не визначена, не передбачено і право односторонньої відмови від договору. У зв`язку з цим діють загальні правила щодо розірвання договору, тобто за згодою сторін або на підставі рішення суду. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем не була висловлена згода на розірвання Договору від 31 липня 2020 року. Відсутнє і рішення суду з цього приводу. А отже Договір від 31 липня 2020 року не був розірваний в установленому законом чи договором порядку, відповідно його дія продовжувалась і після відповідного звернення позивача.

Поряд з цим, 13 жовтня 2021 року між відповідачем та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_5 , був укладений договір № 314 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. Даний договір в силу положень ч.1 ст.15 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є обов`язковим для виконання всіма співвласниками.

Також в матеріалах справи міститься копія Публічного договору (договір публічної оферти) з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії (без обслуговування внутрішньо будинкових систем). Заперечень щодо цього договору позивачем з матеріалів справи не вбачається.

А отже нарахування відповідачем позивачу плати за утримання будинку та прибудинкової території, плати за опалення квартири та місць загального користування здійснено на підставі укладених договорів і правих підстав для звільнення позивача від оплати цих послуг не вбачається. При цьому слід зазначити, що ні позовна заява ні інші подані позивачем заяви не містили визначення конкретних сум щодо яких позивач висловлює свою незгоду, позивач вказував виключно на відсутність договірних відносин, і відповідно відсутність підстав для здійснення нарахування відповідачем йому такої плати, що не знайшло свого підтвердження матеріалами справи. Тому суд діючи в межах заявлених позовних вимог не здійснює перевірку нарахованих сум, а здійснює виключно перевірку підстав нарахування такої плати.

Таким чином, з наведеного вбачається, що відповідач здійснював нарахування позивачу за спожиту теплову енергію у відповідності з вимогами законодавства, а тому жодних прав позивача, за захистом яких вона звернулась до суду, не порушив.

За таких обставин, доводи наведені в апеляційній скарзі знайшли своє підтвердження матеріалами справи та спростовують висновки суду першої інстанції.

Вказане не було враховано судом першої інстанції у зв`язку з чим судом допущено порушення норм матеріального та процесуального права, та неповне з`ясування обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи по суті, що в свою чергу дає підстави апеляційному суду для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог.

Частиною 13 ст. 141 ЦПК України визначено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 7 ст.141 ЦПК України якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав.

В даному випадку позивач є споживачем, та ним було подано позов пов`язаний з порушенням його прав, а тому він звільнений від сплати судового збору.

Апеляційна скарга позивача на рішення суду першої інстанції залишена без задоволення. Разом з цим, апеляційна скарга відповідача задоволена повністю, рішення суду першої інстанції скасовано та позовні вимоги залишено без задоволення, а тому з позивача на користь відповідача підлягає компенсації судовий збір за подання апеляційної скарги, однак у даному випадку позивач звільнений від сплати судового збору, а тому виходячи положень ч. 7 ст.141 ЦПК України судові витрати, понесені відповідачем, необхідно компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло Уют Сервіс» - задовольнити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 листопада 2023 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло Уют Сервіс» про визнання незаконними дій щодо нарахування сум комунальних платежів, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди - залишити без задоволення.

Компенсувати Товариству з обмеженою відповідальністю «Житло Уют Сервіс» судовий збір в розмірі 1610,40 грн, сплачений за подання апеляційної скарги за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: М.В. Мережко

Н.В. Поліщук

Повний текст постанови складений 23 квітня 2024 року.