Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1092/24
Провадження № 2/376/680/2024
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"12" квітня 2024 р. суддя Сквирського районного суду Київської області Батовріна І.Г., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до відділу освіти Сквирської міської ради про визнання незаконню відмову щодо прерахунку заробітної плати,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом.

В обгрунтування заяви зазначає, що вона працює в закладах освіти м. Сквира та має стаж педагогічної роботи 48 років. З 01.09.2023 р. її переведено на посаду асистента вчителя та встановлено 10 тарифікаційний розряд. Згідно Положення про атестацію педагогічних працівників та Наказу від 09.09.2022 р. № 805, за педагогічними працівниками які перейшли з посади на посаду зберігається присвоєна кваліфікаційна категорія та педагогічне звання до проведення чергової атестації. За педагогічними працівниками які переходять на роботу з одного закладу освіти до іншого зберігається присвоєне за результатами останньої кваліфікаційна категорія та педагогічні звання. Після отримання юридичної консультації вона звернулась до відділу освіти із заявою про відновлення своїх порушених прав, проте отримала відмову, що і стало підставою звернення до суду.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.5 ч.3 ст. 175, ч.4,5 ст.177 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

При вирішенні питання про відкриття провадження в справі з`ясовано, що позовна заява не відповідає вимогам п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, а саме в позовній заяві відсутні відомості щодо викладу обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В якості доказу щодо сплати судового збору, позивачем додано квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.7.1 від 19.01.2024 р. на суму 1211,20 грн. де платником зазначено ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про судовий збір», судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно ч. 9 ст. 185 ЦПК України заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду державного бюджету.

Також суд роз`яснює, що автоматизованою систему документообігу суду «Д-3» реалізовано функцію щодо перевірки надходження коштів згідно платіжного документа, який поданий стороною до спеціального фонду Державного бюджету України, шляхом надсилання в автоматичному режимі Державною казначейською службою України на адресу суду відомостей про зарахування таких коштів, та у разі їх надходження, в автоматичному режимі здійснюється поєднання платіжного документу із обліково-статистичною карткою (ОСК) на цивільну справу по якій було сплачено судовий збір.

Отже, платіжний документ, який позивачем надано на підтвердження сплати судового збору, судом не може бути визнаний як доказ про сплату судового збору по даній цивільній справі № 376/1092/23, оскільки відсутні відомості про зарахування коштів до спеціального фонду Державного бюджету України, також платником даного судового збору ( ОСОБА_2 ) не є стороною по справі.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Окрім того, відповідно до п.п. 10, 13 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 р. подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору. Якщо в позовній заяві об`єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов`язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою), наприклад, за вимогами про усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди.

Із змісту пред`явленого позивачем позову вбачається, що позов містить дві вимоги немайнового характеру, отже позивачу необхідно сплатити судовий збір згідно вимог ч. 3 ст.6 Закону України «Про судовий збір».

Частиною першою статті 4 ЦПК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цього правила правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме належних їй прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

У разі порушення (невизнання, оспорювання) суб`єктивного права чи інтересу у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного способу захисту. Право на застосування певного способу захисту порушеного права існує у рамках захисних правовідносин. Тобто спосіб захисту реалізується через суб`єктивне право, яке виникає та існує в рамках захисних правовідносин (зобов`язань).

У прохальній частині позову ОСОБА_1 просить визнати незаконною відмову органу освіти Сквирської міської ради та ухвалити рішення яким зобов`язати орган освіти Сквирської міської ради відновити присвоєний 14 розряд звання «Старший вчитель» та провести відповідні виплати починаючи з 01.09.2023 р.

Проте позивачем не конкретизовано яку саме відмову відділу освіти вона просить визнати незаконною, у позові також не зазначено яке право позивача порушено, що підлягає відновленню в судовому порядку з посиланням на норми матеріального права.

В свою чергу, суд позбавлений можливості самостійно коригувати позовну заяву на власний розсуд, а потім і розгляду її з надуманих (тобто не зазначених позивачем) норм матеріального права.

У зв`язку з вищевикладеним позивачу пропонується уточнити прохальну частину позовної заяви та подати позов у новій редакції із урахуванням виправлених недоліків.

Вказані недоліки позовної заяви унеможливлюють вирішення питання про відкриття провадження по справі та подальший розгляд справи і ухвалення законного та обґрунтованого рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Виходячи з викладеного, приходжу до висновку, що позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст. ст. 175, 185 ЦПК України, суддя,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до відділу освіти Сквирської міської ради про визнання незаконню відмову щодо нарахування заробітної плати - залишити без руху.

Для усунення вказаних недоліків надати позивачеві строк до п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, в іншому випадку позовну заяву буде повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.Г.Батовріна