ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 309/4552/14-ц

провадження № 61-7933св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М. (суддя-доповідач),

Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - Селянське (фермерське) господарство «ТОК»,

відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Хуст - Земля Карпат», управління Держгеокадастру в Закарпатській області, Хустська районна державна адміністрація, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: ОСОБА_7 (правонаступниками якого є ОСОБА_7

і ОСОБА_8 ), ОСОБА_9 , ОСОБА_10 (правонаступником якої є ОСОБА_11 ), ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 (правонаступниками якого є ОСОБА_15 і ОСОБА_16 ),

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу представника ОСОБА_13

і ОСОБА_15 - ОСОБА_17 на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 09 жовтня 2018 року

у складі судді Довжанин М. М. та постанову Закарпатського апеляційного суду від 12 квітня 2023 року у складі колегії суддів: Кожух О. А., Фазикош Г. В., Кондора Р. Ю.,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2014 року Селянське (фермерське) господарство «ТОК» (далі -

СФГ «ТОК») звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хуст - Земля Карпат» (далі - ТОВ «Хуст - Земля Карпат»), управління Держгеокадастру в Закарпатській області, Хустської районної державної адміністрації, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання недійсним розпоряджень, державних актів та усунення перешкод у користуванні земельними ділянками.

Позовна заява мотивована тим, що 01 квітня 2000 року СФГ «ТОК» уклало договори про оренду земельних часток (паїв) з громадянами - власниками сертифікатів на право на земельну частку (пай) ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_13 , ОСОБА_23 і ОСОБА_24 .

Хустська РДА видала розпорядження від 22 лютого 2010 року № 77 та від

14 вересня 2010 року № 472, на підставі яких TOB «Хуст - Земля Карпат» розроблено новий проєкт землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) на території Ізянської сільської ради за межами населеного пункту с. Іза.

TOB «Хуст - Земля Карпат» при розробленні цього проєкту землеустрою зобов`язане було враховувати місцеположення, межі, площі земельних ділянок, на які вже були видані державні акти на право приватної власності на землю, оскільки земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

Хустська РДА, видаючи розпорядження від 15 вересня 2010 року № 478 «Про затвердження проєкту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) на території Ізянської сільської ради за межами населеного пункту с. Іза та протоколу загальних зборів власників земельних часток (паїв), виданих АТО «Нарцис», порушила вимоги чинного законодавства тим, що затвердження проєкту землеустрою та протоколу загальних зборів власників земельних часток (паїв) не належить до повноважень РДА.

Хустська РДА не мала законних підстав приймати розпорядження про передання у власність земельних ділянок відповідачам ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , не вилучивши їх у попередніх власників ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_13 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24

СФГ «ТОК» просило визнати недійсними розпорядження голови Хустської РДА від 15 вересня 2010 року № 478 Про затвердження проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) на території Ізянської сільської ради за межами населеного пункту с. Іза та протокол загальних зборів власників земельних часток (паїв), виданих АТО «Нарцис»; від

02 грудня 2010 року № 631 про передачу у власність земельних ділянок

ОСОБА_1 ; від 16 січня 2012 року № 28 про передачу у власність земельних ділянок ОСОБА_2 ; від 16 січня 2012 року № 29 про передачу у власність земельних ділянок ОСОБА_3 ; від 19 січня 2012 року № 47 про передачу

у власність земельних ділянок ОСОБА_4 ; визнати недійсними державні акти на право приватної власності на землю, видані громадянам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 серії ЯК № 638701, ОСОБА_3 серії ЯК № 645339, ОСОБА_4 серії ЗК № 638735, а також свідоцтва про право власності на земельні ділянки, видані ОСОБА_5 і ОСОБА_6 ; усунути перешкоди

у користуванні земельними ділянками для сільськогосподарського використання шляхом надання можливості СФГ «ТОК» поновити договори оренди земельних ділянок з первісними орендодавцями.

У квітні 2015 року треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 звернулись до суду з позовом до Хустської районної державної адміністрації, управління Держгеокадастру в Закарпатській області, ТОВ «Хуст - Земля Карпат», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про скасування протоколів, визнання недійсними

і скасування розпоряджень, скасування державних актів.

Позов з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог мотивований тим, що згідно із сертифікатом на земельну частку (пай) серії ЗК № 003638, виданим АТО «Нарцис» на підставі рішення Хустської РДА від 19 березня

1997 року № 106, ОСОБА_7 належить право на земельну частку (пай) на землі, яка перебуває в колективній власності АТО «Нарцис»; згідно із сертифікатом на земельну частку (пай) серії ЗК № 008196, виданим АТО «Нарцис» на підставі рішення Хустської РДА від 19 березня 1997 року № 106, ОСОБА_9 належить право на земельну частку (пай) на землі, яка перебуває у колективній власності АТО «Нарцис»; згідно із сертифікатом на земельну частку (пай) серії РН № 170646, виданим АТО «Нарцис» на підставі рішення Хустьскої РДА від 19 березня 1997 року № 106, ОСОБА_10 належить право на земельну частку (пай) на землі, яка перебуває у колективній власності АТО «Нарцис»; згідно із сертифікатом на земельну частку (пай) серії ЗК № 008482, виданим АТО «Нарцис» на підставі рішення Хустської РДА від 19 березня

1997 року № 106, ОСОБА_12 належить право на земельну частку (пай) на землі, яка перебуває у колективній власності АТО «Нарцис».

06 квітня 2010 року відбулись загальні збори власників сертифікатів на земельну частку (пай), якими затверджено проєкт землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) на території Ізянської сільської ради за межами населеного пункту с. Іза, цей протокол загальних зборів затверджено розпорядженням Хустської РДА від 15 вересня 2010 року № 478.

Розроблення проєкту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) повинно було проводитись на підставі розпорядження Хустської РДА. Однак на час виконання робіт з розробки зазначеного проєкту ТОВ «Хуст - Земля Карпат» не мало правових підстав для проведення таких робіт, оскільки в розпорядженні Хустської РДА від 22 лютого 2010 року № 77 було зазначено про розробку проєкту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) членів СТОВ «Колос», а не АТО «Нарцис» (тобто допущено описку в назві сільськогосподарського підприємства).

Крім того, розпорядження від 22 лютого 2010 року № 77, від 14 вересня

2010 року № 472 не містять посилання на наявність заяв власників земельних часток (паїв) про виділення земельного паю єдиним масивом. Відсутні такі заяви і в проєкті землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Зазначали, що розроблення проєкту для окремих осіб та на частину земель Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» не передбачено і не допускається.

З договору від 31 березня 2010 року № 692, укладеного між ОСОБА_25 і ТОВ «Хуст - Земля Карпат» про надання послуг з виготовлення технічної документації на земельну ділянку відомо, що проєкт землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) розроблявся для окремої

особи - ОСОБА_25 .

Жодного оголошення про розподіл пайових земель на території Ізянської сільської ради розміщено не було.

Протокол загальних зборів власників сертифікатів на земельну частку (пай) не відповідає нормам чинного законодавства.

Вказували, що голова Хустської РДА, приймаючи розпорядження від 16 січня 2012 року № 28 «Про затвердження технічної документації з землеустрою, що посвідчують право на земельні ділянки та передачу безоплатно у власність земельних ділянок - часток (паїв) ОСОБА_2 » не мав правових підстав для визначення конкретних земельних ділянок:

АДРЕСА_1 .

Приймаючи розпорядження від 16 січня 2012 року № 29 «Про затвердження технічної документації з землеустрою, що посвідчує право на земельні ділянки, та передаючу безоплатно у власність земельних ділянок - часток (паїв) ОСОБА_3 », розпорядження від 16 січня 2012 року № 47 «Про затвердження технічної документації з землеустрою, що посвідчує право на земельні ділянки, та передачу безоплатно у власність земельних ділянок - часток (паїв) ОСОБА_4 » голова Хустської РДА також визначив конкретні земельні ділянки - № 1, 2, 3, 4 у відповідних урочищах.

Розпорядження голови Хустської РДА № 28, 29, 47 суперечать нормам чинного законодавства щодо порядку виділення, розподілу земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) і тому підлягають скасуванню.

Унаслідок прийняття розпорядження від 15 вересня 2010 року № 478 про погодження проєкту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) на території Ізянської сільської ради за межами населеного пункту с. Іза відбулось порушення прав власників земельних ділянок та накладання земельних ділянок відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на земельні ділянки третіх осіб ( ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 ,

ОСОБА_13 ), оскільки в такому проєкті не враховано місце розташування, конфігурацію, площі земельних ділянок, право на які посвідчено державними актами, а пунктом 7 розпорядження голови Хустської РДА № 478, на їх переконання, без належних правових підстав дозволено змінювати конфігурацію, площу, місце розташування вже одержаних у власність земельних ділянок.

ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 просили скасувати протокол загальних зборів власників земельних часток (паїв) від 06 квітня 2010 року; визнати недійсними і скасувати розпорядження голови Хустської РДА від 22 лютого 2010 року № 77, від 14 вересня 2010 року № 472, від 15 вересня 2010 року № 478, від 05 січня 2012 року № 28, від

05 січня 2012 року № 29, від 05 січня 2012 року № 47; скасувати державні акти на право приватної власності на землю, видані ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ; скасувати розпорядження голови Хустської РДА щодо надання дозволу та затвердження проєкту відведення земельної ділянки громадянину

ОСОБА_1 ; скасувати виданий державний акт на право власності на земельну ділянку ОСОБА_1 ; скасувати розпорядження голови Хустської РДА щодо відчуження земельної ділянки площею 57,691 га, кадастровий номер :02:003:0003, із земель колективної власності АТО «Нарцис» та державний акт на право власності на цю земельну ділянку (без конкретизації номерів і дат розпоряджень, номерів і дат видачі державних актів).

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 09 жовтня

2018 року в задоволенні позовних вимог СФГ «ТОК» і позовних вимог третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що СФГ «ТОК» не є власником спірних земельних ділянок, строк оренди таких земельних ділянок не продовжувався і закінчився 31 грудня 2004 року; СФГ «ТОК» не довело наявність свого порушеного відповідачами права чи інтересу; треті особи із самостійними вимогами не надали належних доказів, що земельні ділянки відповідачів накладаються на їхні земельні ділянки; позовна вимога третіх осіб ( ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 ) про скасування протоколу загальних зборів власників земельних часток (паїв) від 06 квітня 2010 року задоволенню не підлягає, оскільки визначені ними відповідачі (ТОВ «Хуст - Земля Карпат», управління Держгеокадастру

в Закарпатській області, Хустська РДА, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 ) є неналежними відповідачами за такою позовною вимогою. Також треті особи із самостійними вимогами пропустили строк позовної давності за такою вимогою, оскільки їм було відомо про здійснення заходів щодо затвердження проєкту землеустрою з організації території земельних часток (паїв), про що свідчить публікація від 06 березня 2010 року у ЗМІ (Хустській районній газеті «Вісник Хустщини»).

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 12 квітня 2023 року апеляційні скарги СФГ «ТОК», ОСОБА_13 , ОСОБА_14 (правонаступниками якого є ОСОБА_15 І ОСОБА_16 ), ОСОБА_10 (правонаступником якої

є ОСОБА_11 ) - задоволено частково.

Мотивувальну частину рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 09 жовтня 2018 року змінено в частині обґрунтування підстав для відмови у задоволенні позову та викладено її в редакції постанови апеляційного суду.

Резолютивну частину рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 09 жовтня 2018 року залишено без змін.

Змінюючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив із того, що оскільки позовні вимоги позивача і третіх осіб є необґрунтованими, тому

в задоволенні позову слід було відмовити саме за необґрунтованістю та недоведеністю позовних вимог.

В іншій частині апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

24 травня 2023 року представник ОСОБА_13 , ОСОБА_15 - адвокат

Дубровська О. М. подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Хустського районного суду Закарпатської області від

09 жовтня 2018 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від

12 квітня 2023 року і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Касаційна скарга мотивована тим, що висновок судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність порушеного права пайовиків АТО «Нарцис» при розробленні проєкту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) є неправильним, оскільки голова Хустської РДА вийшов за межі своїх повноважень, тому що затвердив протокол загальних зборів власників сертифікатів на земельну частку (пай), виданих АТО «Нарцис». Суди не взяли до уваги порушення законодавства щодо порядку організації робіт та методики розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв). Зазначає, що пайовики не давали своєї згоди на вилучення з пайових земель 35,5 га в урочищі Лоза та переведення цих земель у землі запасу сільської ради.

Аргументи інших учасників справи

25 серпня 2023 року ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області подало до Верховного Суду відзив, у якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Закарпатського апеляційного суду від 12 квітня

2023 року - без змін.

Відзив мотивований тим, що треті особи, не маючи у власності земельних ділянок з визначеними межами в натурі та чіткими контурами, не можуть ставити питання щодо порушення їх права власності на спірні земельні ділянки, які виділені відповідачам, та стверджувати про накладання земельних ділянок відповідачів на їх земельні ділянки. Треті особи не надали доказів на підтвердження того, що земельні ділянки відповідачів накладаються на їх земельні ділянки.

Рух касаційної скарги та матеріалів справи

Ухвалою Верховного Суду від 27 липня 2023 року представнику ОСОБА_13

і ОСОБА_15 - ОСОБА_17 поновлено строк на касаційне оскарження рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 09 жовтня

2018 року та постанови Закарпатського апеляційного суду від 12 квітня

2023 року. Відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали із Хустського районного суду Закарпатської області.

06 вересня 2023 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 09 січня 2024 року справу призначено до судового розгляду.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті,

є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України встановлено, що, переглядаючи

у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки касаційна скарга подана представником ОСОБА_13 і ОСОБА_15 - ОСОБА_17 , рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 09 жовтня 2018 року та постанова Закарпатського апеляційного суду від

12 квітня 2023 року переглядаються в касаційному порядку лише в частині позовних вимог ОСОБА_13 , ОСОБА_15 про визнання недійсним розпоряджень, державних актів та усунення перешкод у користуванні земельними ділянками.

В іншій частині рішення Хустського районного суду Закарпатської області від

09 жовтня 2018 року та постанова Закарпатського апеляційного суду від

12 квітня 2023 року в касаційному порядку відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України не переглядаються, оскільки доказів наявності

у ОСОБА_17 повноважень на представництво інтересів інших учасників справи немає.

Перевіривши доводи касаційної скарги, урахувавши аргументи, наведені

у відзиві на касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Фактичні обставини справи

Суди встановили, що на підставі рішення Хустської РДА від 19 березня

1997 року № 106 деяким особам були видані сертифікати на право на земельну частку (пай) на землі, яка перебуває у колективній власності АТО «Нарцис», розміром по 0,87 га кожному, а саме: ОСОБА_18 сертифікат серії НОМЕР_1 ; ОСОБА_19 сертифікат серії ЗК № 008228; ОСОБА_20 сертифікат серії ЗК № 0094570; ОСОБА_21 сертифікат серії ЗК № 003753;

ОСОБА_22 сертифікат серії ЗК № 003800; ОСОБА_13 сертифікат серії

ЗК № 003867; ОСОБА_23 сертифікат серії ЗК № 008135; ОСОБА_24 сертифікат серії ЗК № 003860; ОСОБА_7 сертифікат серії ЗК № 003638;

ОСОБА_9 сертифікат серії ЗК № 008196; ОСОБА_10 сертифікат

серії РН № 170646; ОСОБА_12 сертифікат серії ЗК № 008482.

06 березня 2000 року між СФГ «ТОК» і власником сертифіката на право на земельну частку (пай) ЗК № 008228 ОСОБА_19 було укладено договір оренди земельної частки (паю) розміром 0,87 га строком до 31 грудня 2004 року.

01 квітня 2000 року між СФГ «ТОК» і ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_13 ,

ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_24 було укладено договори оренди земельних часток (паю) розміром по 0,87 га строком до 31 грудня 2004 року.

Площі земельних ділянок у вказаних сертифікатах визначені в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж частки в натурі (на місцевості).

Рішенням 16-ї сесії 23-го скликання Ізянської сільської ради народних депутатів від 09 травня 2000 року передано у приватну власність земельні ділянки на території Ізянської сільської ради, на підставі якого

у березні 2001 року зокрема таким громадянам було видано державні акти на право приватної власності на землю, кожному по 0,80 га для ведення особистого підсобного господарства, з яких 0,20 га - рілля, 0,10 га -багаторічні насадження, 0,50 га - кормові угіддя: ОСОБА_24 - серія

НОМЕР_2 , реєстраційний номер 5172; ОСОБА_23 - серія НОМЕР_3 , реєстраційний номер 5171; ОСОБА_13 - серія НОМЕР_4 , реєстраційний номер 5167; ОСОБА_21 - серія НОМЕР_5 , реєстраційний номер 5168;

ОСОБА_22 - серія НОМЕР_6 , реєстраційний номер 5169; ОСОБА_20 - серія НОМЕР_7 , реєстраційний номер 5166; ОСОБА_19 - серія

НОМЕР_8 , реєстраційний номер 5165; ОСОБА_18 - серія НОМЕР_9 , реєстраційний номер 5161.

ОСОБА_14 є спадкоємцем ОСОБА_19 (якій було видано державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 014879) і ОСОБА_20 (якій було видано державний акт на право приватної власності на землю серії

ІІ-ЗК № 014878).

ОСОБА_13 має державний акт на право приватної власності на землю серії серія ІІ-ЗК № 014875, а також є спадкоємцем ОСОБА_21 (якому було видано державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 014876) та ОСОБА_22 (власниці земельних ділянок на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 014877).

Отже, державні акти на право приватної власності на землю були видані на земельні ділянки, загальна площа яких була меншою, ніж були передані

в оренду СФГ «ТОК», (0,80 га згідно з державними актами та 0,87 га згідно із сертифікатами); площі земельних ділянок у сертифікатах визначені в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж частки в натурі (на місцевості),

тоді як у власність були передані земельні ділянки, які мають різне цільове призначення (рілля, багаторічні насадження та кормові угіддя) та розташування.

ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 отримали сертифікати на земельну частку (пай), в матеріалах справи немає доказів видачі цим особам державних актів на землю.

ОСОБА_14 і ОСОБА_13 є власниками земель на підставі державних актів.

Розпорядженням голови Хустської РДА від 22 лютого 2010 року № 77 надано дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) для виділення в натурі членам СТОВ «Колос» за межами населеного пункту с. Іза.

Розпорядженням голови Хустської РДА від 14 вересня 2010 року № 472 внесено зміни до розпорядження голови Хустської РДА від 22 лютого

2010 року № 77, а саме пункт 1 викладено в новій редакції, надано дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) на території Ізянської сільської ради за межами населеного пункту с. Іза власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай), виданих АТО «Нарцис».

06 квітня 2010 року відбулися загальні збори власників сертифікатів на право власності на земельну частку (пай), виданих АТО «Нарцис», стосовно затвердження проєкту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) на території Ізянської сільської ради за межами населеного пункту с. Іза та порядку розподілу земельних ділянок колективної власності між власниками земельних часток (паїв).

Рішення зборів зафіксоване протоколом від 06 квітня 2010 року. На зборах також вирішено вилучити із пайового фонду земельну ділянку загальною площею 35,5 га в урочищі Лоза і передати її до земель запасу Ізянської сільської ради.

Розпорядженням голови Хустської РДА від 15 вересня 2010 року № 478 затверджено проєкт землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) на території Ізянської сільської ради за межами населеного пункту с. Іза загальною площею 902,7471 га, а землі, які неможливо розподілити між власниками сертифікатів на земельну частку (пай), площею 35,5 га в урочищі Лоза вилучено з пайового фонду і переведено в землі запасу.

Пунктом 2 цього розпорядження затверджено протокол загальних зборів власників сертифікатів на право на земельну частку (пай), виданих

АТО «Нарцис».

Пунктом 3 цього розпорядження затверджено відомість вирахування площ умовного гектара 0,87 у фізичний, що становить 0,80 га.

У пункті 5 вказаного розпорядження зазначено, що особам, які отримали державні акти на право приватної власності на землю взамін сертифікатів на право на земельну частку (пай), надати дозвіл на укладення технічної документації щодо видачі державних актів на право приватної власності на земельну ділянку в рахунок земельної частки (паю) нового зразка відповідно до затвердженого проєкту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) на території Ізянської сільської ради за межами населеного пункту с. Іза.

У пункті 7 вказаного розпорядження вказано, що всі питання щодо невідповідності при будь-яких діях у місці розташування земельних ділянок

в рахунок земельних часток (паїв), їх площі, довжини, сторін та їх конфігурацій, які виявляться у майбутньому у розпорядженнях голови Хустської РДА, державних актах та іншій документації із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв), виданих та розроблених без проєкту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) на території Ізянської сільської ради за межами населеного пункту с. Іза, слід приводити

у відповідність із цим проєктом.

Розпорядженням голови Хустської РДА від 02 грудня 2010 року № 631 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства в рахунок сертифіката на право на земельну частку (пай) в урочищі Хутар, в урочищі За Кузлихою, в урочищі Біля Оленів, в урочищі Карповтлаш, за межами населеного пункту с. Іза» -

ОСОБА_1 безоплатно передано у приватну власність земельні ділянки площею 0,2000 га ріллі в урочищі Хутар; 0,2400 га сінокосів в урочищі

За Кузлихою; 0,3200 га сінокосів в урочищі «Біля Оленів»; 0,0400 га садів

в урочищі Карповтлаш, для ведення особистого селянського господарства

в рахунок сертифіката на право на земельну частку (пай) за межами населеного пункту с. Іза.

Розпорядженням голови Хустської РДА від 16 січня 2012 року № 28 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки та передачу безоплатно у власність земельних ділянок - часток (пай) для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту с. Іза» ОСОБА_2 передано безоплатно у приватну власність земельні ділянки загальною площею 0,8 га: з них 0,20 га ріллі - земельна ділянка № НОМЕР_10 в урочищі Хутар; 0,24 га сінокосів - земельна ділянка № НОМЕР_11 в урочищі За Кузлихою; 0,32 га пасовищ - земельна ділянка № НОМЕР_12 в урочищі Дуброва; 0,04 га садів - земельна ділянка № НОМЕР_13 в урочищі Карповтлаш, для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту с. Іза. На кожну із цих ділянок

у подальшому ОСОБА_2 отримала державний акт на право власності на земельну ділянку.

Розпорядженням голови Хустської РДА від 16 січня 2012 року № 29 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки та передачу безоплатно у власність земельних ділянок часток (пай) для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту с. Іза» ОСОБА_3 надано безоплатно у приватну власність земельні ділянки частки (пай) загальною площею 0,8 га, з них: 0,20 га ріллі - земельна ділянка

№ НОМЕР_10 в урочищі Хутар; 0,24 га сінокосів - земельна ділянка № НОМЕР_11 в урочищі

За Кузлихою; 0,32 га пасовищ - земельна ділянка № НОМЕР_12 в урочищі Дуброва;

0,04 га сади - земельна ділянка № НОМЕР_13 в урочищі Карповтлаш, для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту с. Іза

в рахунок сертифіката на право на земельну частку (пай), що виданий АТО «Нарцис».

Розпорядженням голови Хустської РДА від 19 січня 2012 року № 47 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки та передачу безоплатно у власність земельних ділянок часток (пай) для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту с. Іза» ОСОБА_4 передано безоплатно у приватну власність земельні ділянки загальною площею 0,8 га, з них: 0,20 га ріллі - земельна ділянка № НОМЕР_10

в урочищі Хутар, 0,24 га сінокосів - земельна ділянка в урочищі За Кузлихою, 0,32 га садів - земельна ділянка № НОМЕР_13 в урочищі Карповтлаш, для ведення особистого селянського господарства в рахунок сертифіката на право на земельну частку (пай). На кожну із цих ділянок ОСОБА_4 отримала державний акт на право власності на земельну ділянку.

Розпорядженням голови Хустської РДА від 08 лютого 2012 року № 102 «Про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, за межами населеного пункту с. Іза» ОСОБА_26 надано дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га у власність для ведення особистого селянського господарства в урочищі Карповтлаш, за межами населеного пункту с. Іза.

Розпорядженням голови Хустської РДА від 27 грудня 2012 року № 776

ОСОБА_26 затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га садів у власність для ведення особистого селянського господарства в урочищі Карповтлаш, за межами населеного пункту с. Іза.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувані судові рішення зазначеним вимогам закону відповідають.

Відповідно до частин другої та третьої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані

з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до частини першої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Статтею 122 ЗК України передбачено, що вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

У такому випадку вимога про визнання рішення незаконним може розглядатися як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею

16 ЦК України та пред`являтися до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред`явлення позовної вимоги про визнання рішення незаконним

є оспорювання цивільного речового права особи, що виникло в результаті та після реалізації рішення суб`єкта владних повноважень (подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня

2018 року у справі № 368/1158/16-ц, провадження № 14-140цс18).

Вимоги про визнання незаконними та скасування відповідних рішень органу місцевого самоврядування щодо земельної ділянки та договору оренди цієї земельної ділянки можуть бути заявлені особою, права якої порушено, за умови доведеності факту порушення прав цієї особи. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі

№ 363/3641/17 (провадження № 61-36341св18).

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи

і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76, 77 ЦПК України).

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору,

з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.

Суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, установивши, що

ОСОБА_13 і ОСОБА_15 не довели належними і допустимим доказами, що виділення відповідачам земельних ділянок в натурі відбулося у порушення їх прав, оскільки не враховано місце розташування, конфігурацію, площі земельних ділянок, право на які посвідчено державними актами, зробив правильний висновок про відсутність підстав для задоволення позову.

Посилання заявника на неврахування судами висновків Верховного Суду

у справі, зазначеній у касаційній скарзі, є безпідставними, оскільки викладені в ній висновки не суперечать висновкам судів, зробленим у цій справі.

Інші доводи касаційної скарги зводяться до незгоди заявника з висновками судів першої й апеляційної інстанцій щодо встановлених обставин справи та необхідності переоцінки доказів. При цьому згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє

в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE,

№ 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Статтею 410 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено

з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення Хустського районного суду Закарпатської області від

09 жовтня 2018 року в незміненій частині та постанову Закарпатського апеляційного суду від 12 квітня 2023 року в частині позовних вимог ОСОБА_13 , ОСОБА_15 до Хустської районної державної адміністрації, управління Держгеокадастру в Закарпатській області, ТОВ «Хуст - Земля Карпат»,

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 про скасування протоколів, визнання недійсними і скасування розпоряджень, скасування державних актів - без змін, оскільки підстав для їх скасування немає.

З огляду на те що Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, розподіл судових витрат, понесених заявником, відповідно до статті 141 ЦПК України не здійснюється.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_13 і ОСОБА_15 - ОСОБА_17 залишити без задоволення.

Рішення Хустського районного суду Закарпатської області від

09 жовтня 2018 року в незміненій частині та постанову Закарпатського апеляційного суду від 12 квітня 2023 року в частині позовних вимог ОСОБА_13 , ОСОБА_15 до Хустської районної державної адміністрації, управління Держгеокадастру в Закарпатській області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Хуст - Земля Карпат», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про скасування протоколів, визнання недійсними

і скасування розпоряджень, скасування державних актів залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді: А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко
В. М. Коротун
М. Ю. Тітов