РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

18 листопада 2024 року

м. Рівне

Справа № 569/10746/18

Провадження № 22-ц/4815/1280/24

Рівненський апеляційний суд в складі суддів:

головуючого: Гордійчук С.О,

суддів: Боймиструка С.В.,

Ковальчук Н.М.

перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 18 вересня 2024 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, визнання права власності на майно та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 18 вересня 2024 року в задоволенні клопотання представника відповідача-позивача ОСОБА_1 адвоката Яреми Світлани Василівни про призначення повторної комплексної судової експертизи - відмовлено.

Не погодившись з ухвалою про відмову в призначенні повторної комплексної судової експертизи, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 352 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.

Статтею 353 ЦПК України передбачено перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 ЦПК України, окремо від рішення суду не допускається.

У вказаному переліку ухвал суду першої інстанції, визначеному статтею 353 ЦПК України, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду, ухвала про відмову в призначенні повторної експертизи не зазначена.

Відповідно до ч. 2 ст. 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Згідно п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (рішення ЄСПЛ у справі «Воловік проти України» від 06 грудня 2007 року).

Таким чином, право на суд, складовим якого є право доступу до правосуддя, в аспекті апеляційного оскарження ухвали місцевого суду, може бути обмежено на національному рівні з легітимною метою та із забезпеченням пропорційності при застосуванні відповідних правових засобів, передбачених процесуальним законом. Наведене не має наслідком порушення права на доступ до правосуддя.

Правові висновки щодо порядку оскарження окремо від рішення суду ухвал суду першої інстанції висловлено Великою Палатою Верховного Суду в ухвалах від 13 червня 2018 року у справі № 522/14750/16-ц (провадження № 14-205цс18), від 13 червня 2018 року у справі № 761/6099/15-ц (провадження № 14-184цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 623/3792/15-ц (провадження № 14-259цс18), у постанові від 13 березня 2019 року у справі № 522/18296/14-ц (провадження № 14-62цс19).

Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що встановлення у процесуальному законі переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду стосовно суті спору,та відтермінування реалізації права на апеляційне оскарження з питань, які не перешкоджають подальшому провадженню у справі, до подання апеляційної скарги на рішення суду щодо суті спору є розумним обмеженням, що має на меті забезпечити розгляд справи впродовж розумного строку та запобігти зловживанням процесуальними правами, які можуть призводити до невиправданих зволікань під час такого розгляду. Така мета є легітимною.

Обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не передбачених у частині першій статті 353 ЦПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом. Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу суду, що за законом не може бути окремо оскаржена в апеляційному порядку, учасник справи може спрогнозувати юридичні наслідки такого оскарження.

Право на апеляційне оскарження учасники справи та заінтересовані особи можуть реалізувати у порядку, визначеному процесуальним законом, не зловживаючи їхнім процесуальними правами у спосіб подання апеляційної скарги на ухвалу, що не може бути оскаржена до ухвалення рішення по суті спору й окремо від такого рішення.

На підставі викладеного, враховуючи, що ухвала суду першої інстанції про залишення без задоволення заяви про призначення експертизи по справі окремо від рішення суду оскарженню не підлягає, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 353, 357 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 18 вересня 2024 року повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: Гордійчук С. О.

Судді: Боймиструк С.В.

Ковальчук Н.М.