Провадження №6/523/255/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" березня 2024 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Дяченко В.Г.,

за участю секретаря судового засідання Томілко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі території України,-

ВСТАНОВИВ:

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_1 , в якій остання просила скасувати обмеження її права виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, накладене ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 30.10.2023 року ( справа № 523/11861/23).

Заява обґрунтована тим, що про наявність виконавчого провадження, в межах якого встановлено обмеження у праві виїзду за кордон, заявнику відомо не було: будь-яких повідомлень, викликів та інших даних про виконавче провадження вона не отримувала, вимоги про необхідність надання декларацій та будь-яких інших документів їй також не вручалися та на її адресу не направлялися. Усі виконавчі провадження, які були відкриті відносно неї уже завершенні та з метою виконання виконавчих листів, державними виконавцями було вилучено у неї все майно. А борги перед ПАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» закриті шляхом переговорів 10 років назад.

Заявник зазначила, що не ухилялася і не ухиляється від виконання своїх зобов`язань та не переховувалась і не переховуєтьсяь від стягувача та виконавця, а навпаки постійно знаходиться за адресою свого зареєстрованого місця постійного проживання.

Крім того, вказала, що її онука народилася з важкою хворобою- пороком серця і виїзд за межі України їй необхідний для супроводження дочки та онуки у лікарню у Туречинні для проходження обстеження та реабілітації.

Посилаючись на те, що в ухвалі відсутні посиланнч на будь-які належні та допустимі докази, які б свідчили про її умисне ухиляння від виконання рішення суду, які б давали підстави для обмеження її Конституційних прав та накладення на неї заборони виїзду за межі України, а також на те, що заборона виїзду жодним чином не може вплинути на виконання чи не виконання нею зобов`язань, оскільки це жодним чином не впливає ані на її матеріальний стан, ані на її майно, заявник звернулася до суду з вказаною заявою.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Сухецька С.М. просила задовольнити заяву з підстав викладених у ній.

Представник заінтересованої особи Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) будучи повідомленим про час розгляду справи в судове засідання не прибув, причини неявки не повідомив. .

Вивчивши матеріали справи, вислухавши представника заявника, суд прийшов до наступного.

Так, судом встановлено, що ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 30.10.2023 року тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , закордонний паспорт - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ), без вилучення паспортного документа, до виконання зобов`язань покладених на неї рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 09 квітня 2013 року (виконавчий лист № 523/3447/13-ц) .

Ухвала набрала законної сили 30.10.2023 року.

В силу частини 1 статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ч.1 ст.441 ЦК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні (ч.3 ст.441 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п.18 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

За ч.ч.5, 7 ст.441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

За результатами розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Згідно з ч.8 ст.441 ЦПК України відмова у скасуванні тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України не перешкоджає повторному зверненню з такою самою заявою у разі виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Отже, за змістом ч.ч.5, 8 ст.441 ЦПК України підставою для скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України є виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

За приписами п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Отже, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - це певного виду санкція, яка може застосовуватися у зв`язку з ухиленням особи від виконання зобов`язання, зокрема виконання судового рішення.

У справі «Soeringvs UK» від 07 липня 1989 року Європейський суд з прав людини визначив, що Конвенція як основоположний правовий акт, що підтверджує, забезпечує та надає захист прав людини, визначає, що її гарантії мають бути реальними та дієвими. Також, будь-яке тлумачення гарантованих прав та свобод, повинно відповідати загальним положенням Конвенції, метою якої є забезпечення і сталий розвиток цінностей демократичного суспільства. Тобто, на державі лежить безпосередній обов`язок дотримуватися прав та свобод особи і забезпечувати своєчасне та в повному обсязі виконання судових рішень, що набрали законної сили. Виконання будь-якого рішення суду є обов`язковою стадією процесу правосуддя, і як наслідок, повинна відповідати вимогам ст. 6 Конвенції.

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд. Також у справі «Горнсбі проти Греції» Європейський суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду.

Однак, зміст заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України доводить не зміну обставин, що зумовили суд застосування обмеження у праві виїзду боржника за кордон, а зводиться до незгоди заявника з ухвалою суду від 30.10.2023 року, якою його тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України до моменту виконання нею своїх зобов`язань. При цьому, суд зауважує, що обставини щодо ухилення ОСОБА_1 від виконання рішення суду, які стали підставою для застосування до неї обмеження у вигляді тимчасової заборони у праві виїзду за межі території України, не є предметом дослідження у даній справі, оскільки покладені в основу ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 30.10.2023 року, яка не оскаржувалась заявником.

Зазначена заявником обставина, що борги перед ПАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» закриті шляхом переговорів 10 років назад, не підтверджені жодним доказом.

Наявність у інших осіб на утриманні неповнолітніх осіб не є достатньо вмотивованою підставою для скасування тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Суд відхиляє посилання заявника що заборона виїзду не може вплинути на матеріальний стан заявника та на його майно, так як завданням обмежень встановленими ст. 441 ЦПК України є забезпечення виконання судового рішення, а не вплив на майновий стан боржника.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Заявник не навела нових обставин, що виникли після встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України і обґрунтовують необхідність скасування їй цього тимчасового обмеження..

Згідно з вимогами ч.2 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 р. № 3857-XII (у редакції на момент обмеження виїзду) громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Скасування застосованих судом обмежень може мати місце у разі, якщо відпали підстави для застосування таких заходів, зокрема, досягнення переслідуваної мети гарантування повернення боргу, або виявлено обставини, які спростовували б критерій співмірності цілі втручання застосованим обмежувальним заходам, або інші обставини, які дають підстави для висновку про наявність натепер таких факторів, що порушують справедливий баланс між правами людини та публічним інтересом, хоча при застосуванні таких заходів існувала обґрунтована виправданість втручання в здійснення особою права на свободу пересування .

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон.

На підставі наведеного, керуючись статтею 441 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі території України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом п`ятнадцяти днів. У разі якщо ухвалу було постановлено без повідомлення учасників справи або без участі учасників зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту вказаного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали виготовлено 02.04.2024 року.

Суддя