Провадження №2/359/812/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

за участю секретаря судового засідання Шандар М.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Бориспільської міської ради про визнання права спільної часткової власності на земельну частку (пай),

встановив:

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову.

1.1. В листопаді 2023 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду з вказаним позовом та посилаються на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , якій належала земельна частка (пай) розміром 2,4 умовних кадастрових гектарів у землі, що перебувала у колективній власності КСП «Глибоке». За час свого життя, а саме 2 вересня 2008 року, ОСОБА_4 склала заповіт, яким все своє майно вона заповіла ОСОБА_2 . Не зважаючи на зміст заповіту, ОСОБА_5 мав право на обов`язкову частку, розмір якої становив 1/2 частку в спадщині. У зв`язку з тим, що спадкоємці у встановленому порядку прийняли спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 , кожен з них набув право власності на 1/2 частку в земельній частці (паю) розміром 2,4 умовних кадастрових гектарів у землі, що перебувала у колективній власності КСП «Глибоке». 12 січня 2019 року ОСОБА_5 також помер. До складу його спадщини ввійшла 1/2 частка у вказаній земельній частці (паю). За час свого життя, а саме 20 жовтня 2009 року, ОСОБА_5 склав заповіт, яким все своє майно він заповів ОСОБА_6 . Вона у встановленому порядку прийняла спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_5 , та набула право власності на 1/2 частку в земельній частці (паю) розміром 2,4 умовних кадастрових гектарів у землі, що перебувала у колективній власності КСП «Глибоке». У зв`язку з тим, що оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) був втрачений, позивачам було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину. Тому ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять суд визнати за кожним позивачем право власності на 1/2 частку в земельній частці (паю) розміром 2,4 умовних кадастрових гектарів у землі, що перебувала у колективній власності КСП «Глибоке».

1.2. У судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_1 підтримує позов та наполягає на його задоволенні.

1.3. Представник відповідача ОСОБА_7 не з`явився у судове засідання та надіслав заяву про розгляд цивільної справи в його відсутності.

2. Інформація про рух цивільної справи.

2.1. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 листопада 2023 року (а.с.16) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Борцю Є.О.

2.2. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 21 листопада 2023 року (а.с.17-18) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

2.3. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 18 січня 2024 року (а.с.22-23) було закрито підготовче провадження і призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

3.1. 1 лютого 1965 року ОСОБА_8 уклала з ОСОБА_5 шлюб, зареєстрований у виконавчому комітеті Глибоцької сільської ради Бориспільського району, про що в Книзі реєстрації шлюбів був складений відповідний актовий запис за №3. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_8 було присвоєно прізвище « ОСОБА_9 ». Це підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 27 січня 2009 року (а.с.40).

3.2. 31 грудня 1996 року ОСОБА_4 був виданий сертифікат на земельну частку (пай) серії КВ №0146441 (а.с.8), зі змісту якого вбачається, що вона набула право на земельну частку (пай) розміром 2,4 умовних кадастрових гектарів у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Глибоке».

3.3. 2 вересня 2007 року ОСОБА_4 склала заповіт (а.с.6), яким все своє майно вона заповіла ОСОБА_2 .

3.4. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 22 грудня 2008 року (а.с.4).

3.5. 20 жовтня 2009 року ОСОБА_5 також склав заповіт (а.с.52), яким все своє майно він заповів ОСОБА_6 .

3.6. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 15 січня 2019 року (а.с.6а).

3.7. Спірні правовідносини регулюються главою 29 «Захист права власності» розділу І «Право власності» книги третьої «Право власності та інші речові права», а також главою 84 «Загальні положення про спадкування», главою 85 «Спадкування за заповітом» та главою 87 «Здійснення права на спадкування» книги шостої «Спадкове право» ЦК України.

4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору.

4.1. Відповідно до ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

4.2. Згідно з ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

4.3. Відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

4.4. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

4.5. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

4.6. Згідно з ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

4.7. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

4.8. Згідно з ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

4.9. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

4.10. Згідно з ч.1 ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

5.1. Зі змісту листа в.о. начальника ГУ Держгеокадастру у м. Києві та Київській області №29-10-0.331-948/2-24 від 2 лютого 2024 року (а.с.29) вбачається, що ОСОБА_4 не отримувала державний акт на право власності на земельну ділянку взамін сертифіката на право на земельну частку (пай) серії КВ №0146441від 31 грудня 1996 року. Зокрема, у відділі №2 ГУ Держгеокадастру у м. Києві та Київській області відсутня документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) ОСОБА_4 меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Ці обставини свідчать про те, що до складу спадщини, відкритої після смерті ОСОБА_4 , ввійшла земельна частка (пай) розміром 2,4 умовних кадастрових гектарів у землі, що перебувала у колективній власності КСП «Глибоке», право на яку підтверджувалось сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії КВ №0146441 від 31 грудня 1996 року.

5.2. Зі змісту заповіту від 2 вересня 2008 року вбачається, що ОСОБА_2 мав право на спадкування після смерті ОСОБА_4 . Однак ОСОБА_5 був непрацездатним вдівцем померлої, якому станом на день відкриття спадщини виповнилось 79 років. Ці обставини свідчать про те, що на підставі ч.1 ст.1241 ЦК України він також мав право на обов`язкову частку у спадщині, що відкрилась після смерті його дружини ОСОБА_4 . У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 був єдиним спадкоємцем першої черги за законом, розмір його обов`язкової частки становив 1/2 частку в спадщині. Зі змісту довідки виконавчого комітету Глибоцької сільської ради №181 від 11 лютого 2009 року (а.с.42) вбачається, що станом на день відкриття спадщини ОСОБА_5 постійно проживав разом з ОСОБА_4 в домоволодінні по АДРЕСА_1 . Крім того, 14 лютого 2009 року він подав до Бориспільської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (а.с.37). 20 січня 2009 року ОСОБА_2 також подав до означеної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (а.с.38). Ці обставини свідчать про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 у встановленому порядку прийняли спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_4 . Кожен спадкоємець набув право власності на 1/2 частку в земельній частці (паю) розміром 2,4 умовних кадастрових гектарів у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Глибоке».

5.3. Таким чином, до складу спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_5 , ввійшла 1/2 частка у вказаній земельній частці (паю). Зі змісту заповіту від 20 жовтня 2009 року вбачається, що ОСОБА_3 мала право на спадкування. 16 лютого 2019 року вона подала до Бориспільської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (а.с.50). Ця обставина свідчить про те, що ОСОБА_3 у встановленому порядку прийняла спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_5 , та набула право власності на 1/2 частку в земельній частці (паю) розміром 2,4 умовних кадастрових гектарів у землі, що перебувала у колективній власності КСП «Глибоке».

5.4. Аналіз обставин, викладених у попередніх абзацах, свідчить про те, що ОСОБА_10 та ОСОБА_3 набули право спільної часткової власності на земельну частку (пай) розміром 2,4 умовних кадастрових гектарів у землі, що перебувала у колективній власності КСП «Глибоке». Кожному позивачу належить по 1/2 частці в цьому майні. Зі змісту оголошення, розміщеного в щотижневій газеті «Вісті. Інформація. Реклама» (а.с.9), вбачається, що оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) серії КВ №0146441 від 31 грудня 1996 року був втрачений. Ця обставина унеможливлює отримання позивачами свідоцтв про право на спадщину, що підтверджується відповідними листами державного нотаріуса Другої бориспільської державної нотаріальної контори №1372/02-14 та №1373/02-14 від 2 листопада 2023 року (а.с.10, 11).

5.5. З огляду на це суд вважає, що з метою забезпечення права на оформлення спадщини за кожним позивачем належить визнати право власності на 1/2 частку в земельній частці (паю) розміром 2,4 умовних кадастрових гектарів у землі, що перебувала у колективній власності КСП «Глибоке», право на яку підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії КВ №0146441 від 31 грудня 1996 року.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ч.6 ст.268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Бориспіль-ської міської ради про визнання права спільної часткової власності на земельну частку (пай) задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку в земельній частці (паю) розміром 2,4 умовних кадастрових гектарів у землі, що перебувала у колективній власності КСП «Глибоке», право на яку підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії КВ №0146441 від 31 грудня 1996 року.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на іншу 1/2 частку в земельній частці (паю) розміром 2,4 умовних кадастрових гектарів у землі, що перебувала у колективній власності КСП «Глибоке», право на яку підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії КВ №0146441 від 31 грудня 1996 року.

Повний текст рішення суду складений 1 квітня 2024 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець