ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/227/24 Номер провадження 22-ц/814/1822/24Головуючий у 1-й інстанції Ткачук Ю.А. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:головуючого судді: Чумак О.В.

суддів: Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.

за участю секретаря Галушко А.О.

розглянувши у відкритому удовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Шматько Тетяни Миколаївни

на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 29 січня 2024 року, постановлену суддею Ткачук Ю.А.,

по справі за заявою представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Шматько Тетяни Миколаївни про забезпечення позову.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2024 року представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Шматько Тетяна Миколаївна звернулась до Ленінського районного суду м. Полтави з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить суд стягнути з останнього на користь ОСОБА_1 компенсацію 1/2 частини вартості автомобіля «Mitsubishi Pajero Wagon» загальний легковий універсал В, 2008 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 та визнати за ОСОБА_2 право власності на зазначений автомобіль.

Одночасно з поданням позову представник позивача подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль «Mitsubishi Pajero Wagon» загальний легковий універсал В, 2008 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_2 та заборонити ОСОБА_2 або будь яким третім особам, що діють від його імені та/або в його інтересах укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

Заява обґрунтована тим, що предметом позову є зазначений автомобіль, який зареєстрований та перебуває у повному володінні та користуванні ОСОБА_2 , і на даний час у позивача існують обґрунтовані підстави вважати, що відповідач може реалізувати вказане майно до вирішення судом справи, що унеможливить в подальшому виконання судового рішення.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 29 січня 2024 року в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_3 , в інтересах позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення вартості частки автомобіля відмовлено.

Із вказаною ухвалою не погодилася представник позивача ОСОБА_1 адвокат Шматько Т.М. та подала на неї апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та задовольнити заяву про забезпечення позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що оскаржуваною ухвалою порушується право позивача на справедливий та неупереджений розгляд, судове рішення постановлено при неповному з`ясуванні судом всіх обставин, невідповідності висновків суду обставинам справи та з порушенням норм процесуального права.

Вказує, що з 29.04.2006 року ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який розірваний 14.03.2019 року в органах РАЦС.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 22.02.2022 року по справі № 553/1867/19, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 15.06.2022 року, позов ОСОБА_2 та зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано спільним майном подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 рухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В порядку розподілу спільного майна подружжя визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право власності за кожним на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 120,5 кв. м, на 1/2 частину автомобіля марки "Mercedec-benz", 1998 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на 1/2 частину автомобіля марки "Mitsubishi Pajero Wagon", 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 22.02.2022 року по справі № 553/1867/19 набрало законної сили 15.06.2022 року.

Відповідно до вказаного рішення суду за ОСОБА_1 визнано право власності на 1/2 частини транспортного засобу "Mitsubishi Pajero Wagon", 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Станом на момент подачі позовної заяви місце знаходження автомобіля марки "Mitsubishi Pajero Wagon", 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , невідоме; у позивача відсутня безперешкодна можливість користуватися цим транспортним засобом, що порушує її законне право власності.

Спірний автомобіль знаходиться у постійному користуванні відповідача - ОСОБА_2 , який не вживає жодних заходів, спрямованих на вирішення порядку користування автомобілем або відшкодування позивачу вартості належної їй частки автомобіля, що стало підставою для звернення до суду.

З вказаного вбачається, що дії ОСОБА_2 були спрямовані на позбавлення позивача її законного права на володіння та користування спільним сумісним майном, а також на отримання коштів компенсанції вартості належної їй частки, що спростовує висновок суду першої інстанції про недоведеність намірів відповідача вчиняти дії, направлених на відчуження автомобіля, який належить йому та позивачу на праві власності в рівних частках.

Окрім цього, оскільки автомобіль марки "Mitsubishi Pajero Wagon", 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 зареєстрований та перебуває у повному володінні та користуванні ОСОБА_2 , на даний час у позивача існують обґрунтовані підстави вважати, що відповідач може відчужити вказане майно до вирішення судом справи, що унеможливить в подальшому виконання судового рішення.

Предметом позову є компенсація вартості 1/2 частки автомобіля "Mitsubishi Pajero Wagon", 2008 року випуску, загальний легковий, універсал В, номер шасі (кузову, рами) НОМЕР_3 , колір чорний, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Враховуючи предмет позовних вимог та те, що на даний час право власності на вказане майно зареєстровано за відповідачем, який, як власник вправі його в будь-який момент продати, подарувати чи іншим чином відчужити, що в подальшому може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог, представник позивача вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову.

Зазначає, що відчуження зазначеного майна значно утруднить виконання рішення у справі у випадку задоволення позовних вимог, оскільки внаслідок зміни власника автомобіля позивачу необхідно буде звертатися до нового власника з позовом та, як наслідок, витратити певний час, прикласти значних зусиль та понести чималі матеріальні витрати тощо, аби повернути належне їй майно.

Наголошує, що закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч. 1 ст. 149 ЦПК України.

Значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення. Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Посилається на роз`яснення у Постанові Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 № 5-рп/2011 у справі № 1- 6/2011, ст. 124 Конституції України, положення ст.ст. 2, 18, 153, ч. 3 ст. 149 ЦПК України, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року № ETS № 005 та практику Європейського суду з прав людини як джерело права; пункт 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 2.11.2004 року №15-рп/2004 у справі №1-33/2004; п. 9 рішення КСУ від 30.01.2003 року №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003.

Приймаючи до уваги предмет спору, апелянт вважає вимоги позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження автомобіля марки "Mitsubishi Pajero Wagon", 2008 року випуску, загальний легковий, універсал В, номер шасі (кузову, рами) НОМЕР_3 , колір чорний, реєстраційний номер НОМЕР_1 , співмірними із заявленими позовними вимогами.

На думку скаржника, ухвала суду першої інстанції не містить юридичної оцінки будь-яких фактичних обставин справи та доводів позивача, не є вмотивованою та обґрунтованою, судом першої інстанції не надано жодної оцінки кожному аргументу позивача та детальну відповідь на нього.

Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи не надходив.

У судове засідання з`явилась адвокат Листопад Н.А., яка представляє відповідача ОСОБА_2 .

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Шматько Т.М. до суду не з`явилися, про день, час і місце розгляду справи повідомлені, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали; від адвоката Шматько Т.М. надійшла заява про розгляд справи без її участі.

Неявка осіб, належних чином повідомлених про день, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, що відповідає ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення адвоката Листопад Н.А., перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 374 ч. 1 п. 1 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

При постановленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції виходив із того, що предметом поданого позову є не автомобіль, а грошова компенсація вартості частини автомобіля.

Заява не містить належного обґрунтування того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у справі.

Також місцевий суд послався на те, що представником позивача не доведено намірів відповідача вчиняти дії, направлені на відчуження автомобіля, який належить йому та позивачу на праві власності в рівних частках.

Колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з вимогами ст.151 ЦПК України забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову обов`язково зазначаються: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування, чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і як саме, вид забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності, тобто вказівка на спосіб забезпечення позову, який на думку заявника, є найбільш адекватним, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

У п. 4 Постанови Пленуму ВСУ України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст. 150 ЦПК України).

Відповідно ч. 8 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання.

Відповідно до ч. 7 ст.153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Враховуючи те, що предметом позовних вимог ОСОБА_1 у цій справі є грошова компенсація вартості частини автомобіля «Mitsubishi Pajero Wagon», 2008 року випуску, загальний легковий, універсал В, номер шасі (кузову, рами) НОМЕР_3 , колір чорний, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у справі не надано; представником позивача не доведено намірів відповідача вчиняти дії, направлені на відчуження автомобіля, який належить йому та позивачу на праві власності в рівних частках по 1/2 відповідно до рішення суду від 22.02.2022, яке набрало чинності,а заява ґрунтується тільки на припущеннях заявника та не підтверджена належними доказами, -місцевий суд дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні заяви представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Шматько Тетяни Миколаївни про забезпечення позову. При цьому колегія суддів апеляційного суду наголошує, що відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Полтави у справі № 553/992/23, яке є чинним, за ОСОБА_1 визнано право власності на 1/2 частини транспортного засобу "Mitsubishi Pajero Wagon", 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Тому в разі надання даного рішення суду в органи МРЕВ відповідач не зможе здійснити відчуження автомобіля без згоди його співвласника, а саме ОСОБА_1 . Отже підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказаний автомобіль відсутні.

Доводи апеляційної скарги представника позивачки ОСОБА_3 , які зводяться до незгоди з постановленою місцевим судом ухвалою, переважно дублюють обґрунтування заяви про забезпечення позову, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову з наведених вище підстав.

Ухвала суду першої інстанції відповідає нормам матеріального і процесуального права. Підстав для її скасування з наведених в апеляційній скарзі мотивів не вбачається.

За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Шматько Тетяни Миколаївни залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 29 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 30.04.2024.

Головуюча суддя О.В.Чумак

Судді Ю.В.Дряниця

Л.І.Пилипчук