Справа № 214/8298/24
18 листопада 2024 року м. Кривий Ріг
Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Євтушенка О.І.,
секретаря судового засідання Пугача Р.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження, при заочному розгляді, цивільну справу №214/8298/24 за позовною заявою АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Представники: від позивача Шкапенко О.В.
Представник АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» (далі скорочено АТ «А-БАНК») ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою шляхом направлення поштовою кореспонденцією 12 вересня 2024 року (надійшла до суду 23 вересня 2024 року), в якій просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «А-БАНК» заборгованість за кредитним договором №б/н від 08 січня 2022 року станом на 04 вересня 2024 року в загальному розмірі 16 475 грн. 90 коп., яка включає: заборгованість за кредитом 11 568 грн. 77 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 4 907 грн. 13 коп.; стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 3 028 грн.00 коп.
Ухвалою суду від 24 вересня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. У встановлений судом строк жоден із учасників справи не подав клопотання про розгляд справи за їх участю в судовому засіданні. Згідно з клопотанням представника позивача, викладеним у прохальній частині позову (п.п.4,5), просив справу розглянути за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце проведення судового засідання в порядку ст.128 ЦПК України, в судове засідання не з`явилася без повідомлення причин, відзив на позовну заяву не подала.
Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, належне повідомлення відповідача, не подання відзиву у встановлений судом строк, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи.
Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись.
Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 08 січня 2022 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК» №б/н, в якій зазначено, що ця заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.а-bank.ua, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг (далі кредитний договір), що підтверджується підписом відповідача у заяві, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Відповідно до умов укладеного договору АТ «А-БАНК» надало ОСОБА_1 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Цього ж дня ОСОБА_1 електронним цифровим підписом підписала паспорт споживчого кредиту «Кредитна картка «Зелена», який у Законі України "Про споживче кредитування" трактується як інформація, яка надається споживачеві перед укладенням договору про споживчий кредит, в силу позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 23.05.2022 у справі №393/126/20, може свідчити про ознайомлення відповідача з умовами кредитування.
Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №б/н від 08 січня 2022 року станом на 04 вересня 2024 року складає 16 475 грн. 90 коп. та включає: заборгованість за кредитом 11 568 грн. 77 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 4 907 грн. 13 коп.
Між сторонами виник спір щодо неналежного виконання відповідачем кредитних зобов`язань та наявності правових підстав для стягнення заборгованості в судовому порядку. Вирішуючи спір в межах заявлених вимог з дотриманням принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд виходить з наступного.
Згідно з ч.1 та ч.2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ч.1 ст.626, ч.1 ст.628 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно зі ст.639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику, грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору відсотки за користування позиченими коштами поділяються на встановлену законом, розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства, та договірні, розмір та підстави стягнення якої визначаються сторонами в самому договорі.
Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути складові його повної вартості, зокрема, заборгованість за кредитом (тіло) 11 568 грн. 77 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 4 907 грн. 13 коп. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на виписку, паспорт споживчого кредиту, Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в Акцент-Банку та Тарифи по картці «Зелена», які є невід`ємною частиною договору.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони на інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Отже, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.
Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності достатніми. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача.
Аналізом обсягу наданих АТ «А-БАНК» доказів суд дійшов висновку, що позивачем доведений факт отримання відповідачем кредитної картки «Зелена», за якою діють встановлені банком умови кредитування, у тому числі процентна ставка за користування кредитом 40,8% річних, зважаючи на підписання відповідачем паспорту споживчого кредиту із чітко визначеними для позичальниками умовами за кредитною карткою « ОСОБА_3 ». Отже, сторони обумовили у письмовому вигляді сплату відсотків за конкретною ставкою.
Разом з тим, наданий позивачем Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг містить лише виклад умов використання кредитної картки та не підписаний позичальником, а тому правові підстави вважати його складовою частиною договору в даному випадку відсутні.
Судовим розглядом встановлено, що свої зобов`язання перед ОСОБА_1 банк виконав належним чином, надавши позичальникові кредит в узгодженому розмірі. Так, доведеність факту отримання відповідачем кредитної картки із встановленим на ній кредитним лімітом, його зміну в подальшому на запит клієнта, активне користування карткою (зняття готівки, переведення коштів між картками, оплата послуг, погашення кредиту тощо) в сукупності є свідченням наявності між сторонами кредитно-договірних зобов`язань. Сама по собі виписка з банківського рахунку позичальника містить інформацію про рух коштів на балансі кредитної картки відповідача баланс станом на дату укладання кредитного договору, всі операції за кредитною карткою (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після проведеної з коштами операції). Банківська виписка має статус первинного документа, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12 квітня 2012 року №578/5, згідно з яким до первинних документів, які фіксують факт виконання держоперації та служать підставою для записів у регістрах бухобліку і в податкових документах, віднесені касові, банківські документи; повідомлення банків; виписки банків; корінці квитанцій і касових чекових книжок.
Таким чином, позивач, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту, зарахованого на картковий рахунок із видачою картки позичальникові, виконав свої зобов`язання за кредитним договором, тоді як відповідач, користуючись кредитними коштами, належним чином та своєчасно не виконувала свої зобов`язання.
Аналізом розрахунку заборгованості судом встановлено, що ОСОБА_1 здійснювала періодично платежі на погашення кредиту, зокрема: 11 лютого 2022 року 380 грн. 00 коп., 20 липня 2022 року 1500 грн. 00 коп., 28 липня 2022 року 304 грн. 82 коп., 23 серпня 2022 року 400 грн. 00 коп., 14 вересня 2022 року 340 грн. 00 коп., 05 грудня 2022 року 1000 грн. 00 коп., та востаннє 28 березня 2023 року 1 225 грн. 00 коп. Починаючи з квітня 2023 року відповідач припинила здійснення платежів на погашення кредиту. За наданим розрахунком, кредитором нараховано проценти до 04 вересня 2024 року, тобто в межах строку дії кредитного договору строку дії емітованої банком кредитної картки 12/2028.
У постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2020 року у справі №911/19/19 зауважено, що при вирішенні даної категорії справ суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі, якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань.
Беручи до уваги строк кредитування, розмір відсотків, визначений в кредитному договорі, та провівши перевірку наданого позивачем розрахунку, суд доходить висновку, що заборгованість в загальному розмірі 16 475 грн. 90 коп., яка включає: заборгованість за кредитом 11 568 грн. 77 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 4 907 грн. 13 коп. розрахована арифметично вірно у чіткій відповідності з умовами договору та з урахуванням усіх здійснених відповідачем платежів.
Оскільки жодного належного та допустимого доказу, який би стверджував про сплату відповідачем ОСОБА_1 заявленої заборгованості матеріали справи не містять, враховуючи обґрунтованість та доведеність заявленого боргу, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позову у повному обсязі.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно зі ст.141 ЦПК України, суд виходить з ухвалення рішення на користь позивача, а тому понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ «А-БАНК».
Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, ч.2 ст.247, 258-259, 263-265, 280-284, 287, 354, 355 ЦПК України суд, -
Позовні вимоги АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» заборгованість за кредитним договором №б/н від 08 січня 2022 року станом на 04 вересня 2024 року у загальному розмірі 16 475 грн. 90 коп., яка включає: заборгованість за кредитом 11 568 грн. 77 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 4 907 грн. 13 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» 3 028 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його підписання не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно зі ст.285 ЦПК України та поданою протягом 30 днів з дня його підписання. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Відомості про сторін:
Терещенко Валентина Микитівна, ІНФОРМАЦІЯ_1 , інн НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення суду складено та підписано без проголошення 18.11.2024.
Суддя О.І. Євтушенко