КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Кулікова С.В.
№ 22-ц/824/7178/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 758/8334/18

17 квітня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кулікової С.В.

суддів - Музичко С.Г.

- Болотова Є.В.

при секретарі - Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Подільського районного суду міста Києва від 22 вересня 2022 року, ухваленого під головуванням судді Ковбасюк О.О., у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

У червні 2018 року позивач ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в якому просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором №043/715815-KR від 02.09.2008 у розмірі 18 492,06 доларів США, а саме: за кредитом - 12 301,09 доларів США, по відсотках - 6 190,97 доларів США, а також витрати по сплаті судового збору.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 02.09.2008 року між ОСОБА_1 та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (назву якого 14.06.2010 було приведено у відповідності із Законом України «Про акціонерні товариства на Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк») був укладений кредитний договір №043/715815-KR, за умовами якого банк надав ОСОБА_1 кредит в загальному розмірі 22 418,00 доларів США зі сплатою 11,90 процентів річних, з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 01.09.2015 року.

Відповідно до умов договору ОСОБА_1 зобов`язався повертати кредит, виплачувати проценти за користування ним, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, передбачених договором та графіком погашення кредиту. Однак в порушення умов кредитного договору відповідач ОСОБА_1 протягом тривалого часу не здійснював погашення щомісячних платежів та процентів за користування кредитом у встановлені терміни, у зв`язку з чим станом на 24.05.2018 року у нього виникла прострочена заборгованість по поверненню кредиту на загальну суму 18 492,06 доларів США, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 12 301,09 доларів США та заборгованості за відсотками у розмірі 6 190,97 доларів США.

Для забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов`язань за вказаним кредитним договором 02.09.2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №043/715820-РО, за яким остання зобов`язалася відповідати за виконання ОСОБА_1 усіх його зобов`язань перед кредитором.

Враховуючи наведене, керуючись нормами статей 525, 526, 543, 554, 1049, 1054 ЦК України, позивач просив суд позов задовольнити.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 25 вересня 2020 року замінено ПАТ «Укрсоцбанк» на його правонаступника - АТ «Альфа-Банк».

Заочним рішенням Подільського районного суду міста Києва від 22 вересня 2022 року позов АТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто солідарно зі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором №043/715815-KR від 02.09.2008 року у загальному розмірі 18 492 долари США 06 центів, у тому числі: 12 301 доларів США 09 центів заборгованості за кредитом, 6 190 доларів США 97 центів заборгованості за відсотками.

Стягнуто зі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «Альфа-Банк» судовий збір у розмірі по 3 650,34 грн. з кожного.

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Любивця П.В. про закриття провадження у справі відмовлено.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 06 листопада 2023 року у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 , поданої його представником ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення - відмовлено.

Не погоджуючись з рішення суду, представник ОСОБА_1 адвокат Танащук М.В. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати заочне рішення та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначав, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про розгляд справи, що є підставою для скасування рішення суду.

Вказував, що надані позивачем докази є недопустимими, оскільки вони не засвідчені належним чином. Крім того, Банк не надав суду жодних доказів на підтвердження обставини щодо надання кредитних коштів ОСОБА_1 , а тому такі твердження позивача грунтуються на припущеннях.

Посилався на те, що Банк безпідставно нараховував відсотки після закінчення строку кредитування, тобто після 01 вересня 2015 року.

Також посилався на те, що зміни до кредитного договору було внесено без згоди поручителя, а тому порука є припиненою. Крім того, Банк звернувся до поручителя з пропуском шестимісячного строку, а тому порука є припиненою.

Зауважував, що про порушення права Банк був обізнаний з 10.07.2014 року й протягом трьох років не був позбавлений можливості звернутися до суду із позовом, проте пред'явив вимоги лише 19.06.2018 року, ОСОБА_1 вважає за можливе застосувати наслідки пропуску строку позовної давності та відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Танащук М.В. підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник АТ «Сенс Банк» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений, про причини неявки суду не повідомив, тому колегія суддів вважала можливим провести розгляд справи у його відсутності.

При цьому, подав клопотання про повернення без розгляду апеляційної скарги, пославшись на те, що апеляційна скарга не сформована в системі «Електронний суд», а тому вона не відповідає вимогам ст.ст. 14, 43, 183, 185, 356 ЦПК України.

Вирішуючи дане клопотання, колегія суддів, заслухавши думку представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Танащука М.В., дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання про повернення апеляційної скарги без розгляду, оскільки нормативно-правовими актами станом на січень 2024 року не заборонено подавати апеляційні скарги у паперовій формі.

Заслухавши доповідь судді Кулікової С.В., пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 02.09.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (назву якого 14.06.2010 було приведено у відповідності із Законом України «Про акціонерні товариства на Публічне акціонерне товариство «АЛЬФА-БАНК») та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №043/715815-KR, відповідно до якого банк на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання надав позичальнику кредит в розмірі 22 418,00 доларів США із сплатою процентів 11,90 процентів річних, з кінцевим терміном повернення основної заборговансоті до 01 вересня 2015 року.

Згідно з п. 1.2 договору кредит надавався відповідачу ОСОБА_1 для оплати придбаного автомобіля марки: Nissan, модель: Tiida, 2008 року випуску, бежевого кольору, д.н.з.: НОМЕР_1 , № кузова: НОМЕР_2 , згідно з договором купівлі-продажу №1834 від 26.08.2008, укладеним з Автоцентр Голосіївський (УкрАвто).

Відповідно до умов договору ОСОБА_1 зобов`язався повертати кредит, виплачувати проценти за користування ним, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, передбачених договором та графіком погашення кредиту.

Зокрема, згідно з п.3.3.9. договору відповідач зобов`язався своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п.1.1. цього договору.

Крім того, у відповідності до п.3.3.7. договору відповідач зобов`язався сплачувати проценти за використання кредиту в порядку, визначеному п.п. 2.4., 2.5. цього договору, якими передбачено, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється в валюті кредиту в останній робочий день поточного місяця (без урахування останнього робочого та послідуючих неробочих днів місяця) та в кінцевий термін повернення заборгованості, визначений кредитним договором, а також визначено черговість погашення заборгованості за договором.

Згідно з п.3.3.8. договору позичальник зобов`язався протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення кредитора згідно з п.3.2.3. цього договору про невиконання вимог п.3.2.3.1.-3.2.3.6. цього договору, повернути в повному обсязі кредит та нараховані проценти з можливою неустойкою.

Згідно з п.4.2. договору у разі порушення позичальником вимог п.п.3.3.2.-3.3.17. цього договору позичальник зобов`язався сплатити позивачу штраф у розмірі 10% від суми фактичної заборгованості за кредитом та нарахованими процентами, за кожний випадок.

У пунктах 1.3.-1.4. договору сторони також узгодили, що в якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої заставою вимоги, сторони укладають договір застави транспортного засобу, визначеного в п.1.2. цього договору, заставною вартістю 108 592,00 грн., що за офіційним курсом гривні до долара США, встановленим НБУ на день укладення цього договору (484,7 грн. = 100 доларів США), становить 22 403,96 доларів США, який також забезпечує виконання зобов`язань позичальника за додатковим договором.

В якості додаткового забезпечення виконання зобов`язань за цим договором його сторонами укладається також договір поруки з ОСОБА_2

Позичальник гарантує, що на момент підписання цього договору не існує подій, що створюють загрозу належному виконанню цього договору (судові справи, майнові вимоги третіх осіб тощо), про які він не повідомив кредитора.

Також, 02.09.2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №043/715820-РО, за яким остання зобов`язалася перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником ОСОБА_1 зобов`язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу), у розмірі, в строки та в порядку, передбачених договором кредиту №043/715815-KR від 02.09.2008.

Крім того, в подальшому між кредитором та позичальником укладалися додаткові договори, якими було внесено зміни до кредитного договору, а саме: договір про внесення змін №1 від 19.06.2009; додаткова угода від 19.02.2010; договір про внесення змін від 26.02.2013.

Останнім договором, зокрема, було внесено зміни щодо строку кредитного договору, відповідно до якого кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом визначено 25.02.2016 (включно).

Банк виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу ОСОБА_1 передбачені кредитним договором грошові кошти на придбання визначеного у договорі транспортного засобу у розмірі 22 418,00 доларів США, що підтверджується заявою на видачу готівки №ав/0189633 від 02.09.2008.

Своїх зобов`язань за кредитним договором відповідач ОСОБА_1 не виконав.

Наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості за кредитним договором №043/715815-KR від 02.09.2008 підтверджується, що станом на 24.05.2018 позичальником ОСОБА_1 допущено заборгованість перед банком у загальному розмірі 18 492,06 доларів США, із яких: 12 301,09 доларів США - заборгованість за кредитом; 6 190,97 доларів США - заборгованість за відсотками.

11.06.2018 на адресу позичальника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 . ПАТ «Укрсоцбанк» було направлено вимоги про усунення порушень за вих. №103-043/715815- KR, у яких запропоновано сплатити заборгованість по кредиту, відсотках та пені не пізніше 3 днів з моменту отримання цієї вимоги.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_1 належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором №043/715815-KR від 02.09.2008 не виконав, відповідач ОСОБА_2 на підставі укладеного з позивачем договору поруки несе солідарну відповідальність за невиконання ОСОБА_1 кредитного зобов`язання, кредитором правомірно наданий кредит в іноземній валюті, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для солідарного стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, у загальному розмірі 18 492,06 доларів США, із яких: 12 301,09 доларів США - заборгованість за кредитом; 6 190,97 доларів США - заборгованість за відсотками.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (стаття 509 ЦК України).

Відповідно до статей 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитним договором та пені припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронюваних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідний правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 14-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16, провадження № 14-318цс18.

У апеляційній скарзі заявник посилається на те, що судом першої інстанції не враховано, що банк нараховував проценти поза межами строку кредитування.

Колегія суддів погоджується із вказаними доводами апеляційної скарги.

Встановлено, що кінцевим строком повернення кредиту було 25 лютого 2016 року.

Отже, після спливу вказаного строку банк не мав права нараховувати проценти за кредитним договором.

Разом із тим, з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що банк нараховував проценти після строку кредитування.

З розрахунку заборгованості вбачається, що банк з 26 лютого 2016 року по 23 травня 2017 року нараховував відсотки на прострочену заборгованість у розмірі 3 326,14 доларів США, що є протиправним.

Отже, сума процентів, які підлягають стягненню на користь позивача, підлягає зменшенню та має становити 2 864,83 доларів США (6 190,97 - 3 326,14).

Посилання заявника на те, що банком надано недопустимі докази, відхиляються колегією суддів, оскільки наданий банком розрахунок заборгованості завірений належним чином, містить інформацію щодо сплачених позичальником грошових коштів на виконання умов кредитного договору, натомість позичальник в порушення вимог частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України не надав свого розрахунку на противагу розрахунку банку, не спростував наданий банком розрахунок належними та допустимими доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд помилково не застосував строки позовної давності, відхиляються колегією суддів, оскільки з матеріалів справи вбачається, що заявник був обізнаний про ініційований банком позов, отримав копію ухвали про відкриття провадження та позов, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (том 1 а.с. 45), правом на відзив не скористався та про порушення строків позовної давності до ухвалення заочного рішення не заявляв, та не був позбавлений можливості звернутися до суду із вказаним клопотанням до ухвалення рішення місцевим судом, натомість звернувся із вказаним клопотанням лише під час подання заяви про перегляд заочного рішення, тому суд правомірно не врахував вказане клопотання відповідача. Крім того, відповідно до частини четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Посилання заявника у апеляційній скарзі на пропущення банком строку пред`явлення вимог до поручителя, визначеного статтею 559 ЦК України, відхиляються колегією суддів, оскільки з матеріалів справи вбачається, що поручитель ОСОБА_2 не оскаржувала в апеляційному порядку рішення місцевого суду в частині позовних вимог до поручителя, не уповноважувала ОСОБА_1 діяти в її інтересах, тому відсутні підстави переглядати в указаній частині судове рішення.

Таким чином, з урахуванням того, що суд не врахував неправомірне нарахування банком відсотків після закінчення строку кредитування, судове рішення підлягає зміні в частині заборгованості, яка підлягає стягненню на користь банку.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України визначено, що, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З матеріалів справи вбачається, що банк, звертаючись до суду із вказаним позовом, сплатив судовий збір у розмірі 7 300,67 грн, отже, враховуючи те, що позов задоволено частково та стягнуто на користь позивача 15 165,92 доларів США, що становить 83 % позовних вимог, тому з відповідачів підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у розмірі по 3 030,00 грн. з кожного.

Крім того, оскільки апеляційну скаргу задоволено частково, то з АТ «Сенс Банк» на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору за апеляційну скаргу у розмірі 1 861,67 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України , апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Подільського районного суду міста Києва від 22 вересня 2022 року - змінити, виклавши його резолютивну частину в такій редакції:

Позов Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є акціонерне товариство «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договоромзадовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк», назву змінено на Акціонерне товариство «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором №043/715815-KR від 02.09.2008 року у загальному розмірі 15 165 долари США 92 центів, у тому числі: 12 301 доларів США 09 центів заборгованості за кредитом, 2 864 доларів США 83 центів заборгованості за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк», назву змінено на Акціонерне товариство «Сенс Банк», судовий збір за подання позовної заяви у розмірі по 3 030,00 грн. з кожного.

Стягнути з Акціонерного товариства «Сенс Банк» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1 861,67 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 23 квітня 2024 року.

Головуючий: Судді: