Справа № 350/697/24
Номер провадження 2/350/297/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року селище Рожнятів

Суддя Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області Пулик М.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно, -

установив:

Позовна заява поступила в Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області 22 квітня 2024 року.

У своїй позовній заяві позивачка просить визнати за нею право власності на будинковолодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Ознайомившись з даною позовною заявою, вважаю, що остання підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Так, в обґрунтування своїх вимог про визнання права власності на спадкове майно позивачка посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дядько ОСОБА_3 , який ні сім`ї ні дітей не мав та до дня смерті проживав в будинку своїх батьків та батьків її матері. Після його смерті відкрилася спадщина на будинковолодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 , вона є єдиним спадкоємцем за правом представлення згідно статті 1266 ЦК України, має право на ту частку спадщини, яка належала б її матері, якби вона була жива на день смерті її брата, а її дядька ОСОБА_4 .

Для оформлення спадщини вона звернулася в нотаріальну контору, однак їй відмовлено в оформленні спадщини, мотивуючи тим, що відсутній документ права власності на будинковолодіння, яке належало дядькові. При таких обставинах, вона не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, змушена звернутися в суд за захистом своїх законних прав та інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п. 4 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивачка в позовній заяві вказує, що нотаріусом відмовлено в оформленні спадщини, мотивуючи тим, що відсутній документ права власності на будинковолодіння.

Як убачається із листа завідувача Першої Рожнятівської державної нотаріальної контори №141/01-16 від 1506.2022 видати ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті дядька ОСОБА_3 на домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 не можна тому що: пропущено шестимісячний строк прийняття спадщини; відсутній документ власності на спадкове майно. Необхідно звернутися в суд.

За таких обставин, способом захисту прав позивача в даному випадку, відповідно до вимог чинного законодавства, яким має відповідати позов, є звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, з огляду на те, що у заведенні спадкової справи їй відмовлено з підстав пропуску такого строку.

Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296 - 1299 ЦК. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини.

Суб`єктивне право спадкування має характер права, обмеженого в часі, воно існує протягом строків, передбачених для прийняття спадщини, які за своєю правовою природою є строками здійснення права. Пропущення такого строку означає, що суб`єктивне спадкове право не було здійснене у встановлені строки. Якщо спадкоємець не реалізує це право протягом вказаних строків, то право припиняється, але вказаний строк підлягає поновленню в судовому порядку. У цьому випадку захист суб`єктивного права на прийняття спадщини здійснюється в судовому порядку шляхом визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Крім того, у якості відповідача позивачем залучено до участі у справі ОСОБА_2 , яка є її дочкою, матеріально-правовий зв`язок якої з позивачем по справі з приводу визнання за останньою права власності на спадщину відсутній.

Відповідно до частини першої статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі з розгляду справ позовного провадження є позивач і відповідач.

Позивачем у позові про визнання права власності в порядку спадкування за законом може бути суб`єкт, який вважає себе спадкоємцем за законом або за заповітом, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку із втратою правовстановлюючих документів на майно, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, наявністю щодо цього права сумнівів з боку третіх осіб тощо.

Відповідачем у такому позові є спадкоємець, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, або така особа, що має до майна власний інтерес.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (пункт 41 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18). Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача.

Отже, позивачу слід визначитись із змістом позовних вимог: способом захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який вона просить суд визначити у рішенні та складом учасників процесу, надавши до суду нову редакцію позовної заяви.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і надає позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасник цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо), залишення позову без руху не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Враховуючи зазначене, залишення позовної заяви без руху жодним чином не перешкоджає позивачу у доступі до правосуддя після усунення недоліків.

Приймаючи до уваги вищенаведене, приходжу до висновку, що дану позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачці, що в разі невиконання вимог ухвали суду, заява, відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України буде вважатися неподаною і повернута їй.

Керуючись ст. ст.175, 185 ЦПК України, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно залишити без руху.

Надати позивачці строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачці, що у разі не усунення недоліків позовної заяви, позов буде вважатися неподаним та повернутий їй.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: