Справа № 524/2874/24
Провадження № 2-ві/524/7/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року Автозаводський районний суд міста Кременчука в складі: головуючого - судді Нестеренка С.Г., за участі секретаря судового засідання Бельченко Н.Л., розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого - судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Предоляк О.С. у справі № 524/2874/24 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Науково-виробнича інноваційна фірма «ВІЛП», ТОВ «МЖК Житлобуд» про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду під головуванням судді Предоляк О.С. перебуває цивільна справа №524/2874/24 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Науково-виробнича інноваційна фірма «ВІЛП», ТОВ «МЖК Житлобуд» про визнання права власності.

22 квітня 2024 року позивач ОСОБА_1 подав заяву про відвід судді Предоляк О.С., оскільки, на його думку, є обставини, що викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності судді. Просив заву про відвід судді задовольнити.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 22 квітня 2024 передано справу №524/2874/24 із заявою про відвід головуючого - судді у відповідності до ч.3 ст.40 ЦПК України для вирішення питання про відвід.

За результатами реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду, зазначену справу передано 23.04.2024 р. на розгляд судді Нестеренку С.Г. для вирішення питання про відвід.

Згідно ч. 11 ст. 40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Згідно п.5 ч.1ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суд, вивчивши матеріали заяви, встановив наступне.

У своїй заяві про відвід судді - головуючого Предоляк О.С. позивач ОСОБА_1 обґрунтовує відвід судді Предоляк О.С. тим, що в провадженні судді раніше перебували справи за позовом відповідача та в задоволенні позовних вимог було відмовлено.

Так постановою Верховного Суду від 30.11.2023 року у справі № 524/8967/21 рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 02 лютого 2022 року (ухвалене під головуванням судді Предоляк О.С.) та постанову Полтавського апеляційного суду від 21.07.2022 року скасовано. При цьому у Постанові Верховного Суду від 30.11.2023 року зазначено, що суди неправильно встановили характер спірних правовідносин, внаслідок чого зробили помилкові висновки, оскаржувані судові рішення ухвалені без додержання норм матеріального та процесуального права. Тому позивач вважає, що ухвалене головуючим суддею у даній справі рішення не буде об`єктивним, законним та обґрунтованим, що викликає у нього недовіру до такого суду.

Із дослідженої заяви про відвід не вбачається, що суддя Предоляк О.С. прямо чи опосередковано заінтересована в результаті розгляду справи.

Однак суд вважає, що заява про відвід судді повинна бути задоволена з наступних підстав.

У контексті ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

У національному законодавстві відсутні будь-які роз`яснення щодо визначення критеріїв чи обставин, які би могли враховуватися судом при надані оцінки фактам щодо неупередженості, а саме які складові елементи повинні містити обставини, щоб можна було прийти до висновку в неупередженості суду.

У розумінні ст.3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Статтею 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (ратифікована Україною 17 липня 1997 року) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

З огляду на основні засади і практику Європейського суду з прав людини, неупередженість (безсторонність) суду, відповідно до п.1 ст.6 вказаної вище Конвенції, повинна визначатися за критеріями суб`єктивними, при яких беруться до уваги особисті переконання і поведінка судді та об`єктивними, які визначаються, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо об`єктивної неупередженості, Європейський суд з прав людини у справі «Фей проти Австрії» вказав, що така полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити , чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007р. та від 24.02.1993р. по справі «Фей проти Австрії» судом вказано, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення.

Згідно п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень відносно сторін у судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, а саме: вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає - або може сприйматися як таке, що впливає - на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони в будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін по конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко і Мартенко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Окрім того, відповідно до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи у тому випадку коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини в рішеннях у справах «Микаллеф проти Мальти», «Мезнарич проти Хорватії», в демократичному суспільстві суди повинні вселяти довіру. Тому, кожний суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу. Правила, що регулюють відвід суддів, є спробою забезпечення неупередженості судді шляхом усунення будь-яких сумнівів у учасників цивільного процесу. Ці правила направлені на усунення будь-яких ознак необ`єктивності судді та слугують зміцненню довіри, яку суди повинні асимілювати в демократичному суспільстві.

Одним із елементів довіри суспільства, в тому числі і учасників процесу до суду, є довіра складу суду вирішувати спір, що унеможливить в подальшому сумніватись у судді.

Отже право сторін на справедливий суд закріплене в нормах міжнародного права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд. До того ж суд враховує ті обставини, які позивач вказує щодо скасування ВС рішення ухваленого у вказаній вище справі під головуванням судді Предоляк О.С., внаслідок чого, навіть у пересічного громадянина, можуть виникнути сумніви щодо неупередженості судді.

Звідси незадоволення заяви про відвід може сприйматися стороною як порушення її прав, а тому заяву про відвід слід задовольнити, відвід прийняти та справу передати до канцелярії суду для визначення іншого судді у порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Керуючись ст. 36,40, 258 - 261 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Предоляк Олени Сергіївни у цивільній справі № 524/2874/24 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Науково-виробнича інноваційна фірма «ВІЛП», ТОВ «МЖК Житлобуд» про визнання права власності - задовольнити.

Прийняти відвід, який заявлено позивачем ОСОБА_1 , головуючому - судді Предоляк О.С. у цивільній справі № 524/2874/24 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Науково-виробнича інноваційна фірма «ВІЛП», ТОВ «МЖК Житлобуд» про визнання права власності.

Цивільну справу № 524/2874/24 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Науково-виробнича інноваційна фірма «ВІЛП», ТОВ «МЖК Житлобуд» про визнання права власності передати до канцелярії суду для вирішення питання про її розгляд іншим суддею, визначеному у порядку, встановленому ст.33 ЦПК України.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя: