Провадження № 2/643/4870/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

19.11.2024 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Броницької М.В.,

за участю секретаря судових засідань Каплій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

У Московський районний суд м. Харкова надійшов позов Акціонерного товариство «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 85 215,66 грн та судові витрати у розмірі 3 028,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає про те, що 20.08.2019 ОСОБА_1 приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» (скорочена назва АТ «А-БАНК») з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Акціонерному товаристві «АКЦЕНТ-БАНК» відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу було надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Банк свої зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі, встановивши відповідачу відповідний кредитний ліміт. Але відповідач свої зобов`язання належним чином перед Акціонерним товариством «АКЦЕНТ-БАНК» не виконав, у зв`язку з чим станом на 10.09.2024 року утворилася заборгованість в розмірі 85 215,66 грн, яка складається з наступного: 72 611,86 грн заборгованість за кредитом; 12 603,80 грн заборгованість за відсотками.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 24.09.2024 відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

У судові засідання, призначені на 21.10.2024 та 19.11.2024, представник позивача не з`явився, у заяві по суті спору просив розглядати справу за відсутності представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач у судові засідання, призначені на 21.10.2024 та 19.11.2024, не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, на підтвердження чого в матеріалах справи наявні поштові конверти з відміткою про відсутність адресату за адресою, зазначеною в позовній заяві, що свідчить про належне його повідомлення. Відповідач не використала наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача. Своїм правом на подачу відзиву на позов відповідач не скористалася.

Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 04.11.1950, що набрала чинності для України 11.09.1997, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача.

Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.

Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлявся про місце і час судового засідання, суд розглядає справу за відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оцінивши кожен наявний у матеріалах справи доказ на предмет його належності, допустимості, достовірності, а усі докази в сукупності та взаємозв`язку - на предмет їх достатності, суд встановив відповідні обставини, які вказують на характер кредитних правовідносин між сторонами, врегламентованих відповідними цивільно-правовими нормами, які підлягають застосуванню.

Судом встановлено, що відповідно до Анкети-Заяви відповідача по справі № б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в «А-БАНК» від 20.08.2020 (а.с. 8) відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами (надалі-Умов) (а.с. 22-29) складають між нею і банком договір про надання банківських послуг, з умовами якого відповідач погодилася.

Крім того, підписання даного договору є згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.п. 2.1.1.2.3. Умов.

Відповідач належним чином не дотримувалася умов Кредитного договору, внаслідок чого, відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунку за контрагентом ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 (а.с. 5-7), станом на 10.09.2024 у відповідача перед Банком виникла заборгованість за кредитом в розмірі 85 215,66 грн, яка складається з наступного: 72 611,86 грн заборгованість за кредитом; 12 603,80 грн заборгованість за відсотками.

Факт видачі кредиту та розмір заборгованості підтверджується банківською випискою по картці відповідача за період 21.08.2019-01.09.2024 (а.с. 10-18).

Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління НБУ від 04.07.2018 № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за відповідний день операцій.

Банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій, а відтак є належними доказами на підтвердження факту наявності заборгованості позичальника перед кредитодавцем. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц, зазначивши, що виписка з позичкового рахунку є підтвердженням видачі кредиту.

Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 1062 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення Цивільного кодексу України, що стосуються позики, якщо інше не встановлено цим параграфом розділу про кредит і не випливає із суті самого кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідачем не спростовано факту отримання ним коштів від позивача, не спростовано факту неналежного виконання своїх зобов`язань за Кредитним договором, а також факт наявності заявленої у позові заборгованості.

Верховний Суд у постанові від 25.01.2023 у справі № 209/3103/21 вказав, що при вирішенні цивільних справ судами враховується стандарт доказування «більшої вірогідності», стороною відповідача не спростовано розмір заборгованості, завлений стороною позивача, тому висновки суду про недоведеність вимог у частині розміру заборгованості є необґрунтованими.

На підставі наведеного вище, виходячи з «балансу ймовірностей» як стандарту доказування, котрий ЄСПЛ у рішенні «J.K. AND OTHERS v. SWEDEN» (заява № 59166/12) 23.08.2016 визнає притаманним саме цивільним справам, відповідно до якого доведення факту вважається виконаним, якщо на підставі поданих доказів можна зробити висновок, що факт швидше мав місце, ніж не мав, суд доходить до висновку про те, що шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» між банком та відповідачем 20.08.2019 укладено кредитний договір, позивач умови кредитного договору виконав належним чином, надавши відповідачеві кредит, який в подальшому було неодноразово змінено, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Зі своєї сторони, відповідач належним чином свої зобов`язання не виконувала, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснила, внаслідок чого у відповідача перед позивачем станом на 10.09.2024 склалась заборгованість у розмірі 85 215,66 грн.

Таким чином, оскільки відповідач зі свого боку не виконала умови договору, в результаті чого утворилася заборгованість, кожен аргумент позивача знаходить своє підтвердження наявними в матеріалах справи належними та допустимими доказами, спрямовані на відновлення позивачем своїх порушених прав та законних інтересів позовні вимоги є обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3 028,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 78, 81, 89, 141, 223, 258, 263-265, 280, 282, 354-355 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 20.08.2019 у розмірі 85 215 (вісімдесят п`ять тисяч двісті п`ятнадцять) гривень 66 копійок, з яких: 72 611,86 грн заборгованість за кредитом; 12 603,80 грн заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» сплачений за подання позову судовий в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: Акціонерне товариство «Акцент-Банк», , м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11.

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Суддя М.В. Броницька