Справа № 136/1207/24
Провадження № 22-ц/801/1746/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кривенко Д. Т.
Доповідач:Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 вересня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Стадника І.М. (судді-доповідача),

суддів: Войтка Ю.Б., Міхасішина І.В.,

з участю секретаря судового засідання Кахно О.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2

апеляційну скаргу представника заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», адвоката Кравчук Ольги Валеріївни

на окрему ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 24 червня 2024 року, постановлену під головуванням судді Кривенка Д.Т.

у справі №136/1207/24

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Вінницької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» (заявник)

про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу з ОСОБА_1 ,

встановив:

Короткий зміст позовних вимог та історія справи

В червні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Вінницької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» звернулося до районного суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу з ОСОБА_1 в розмірі 1 339,44 грн.

Зазначена заява підписана представником ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Вінницької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» за довіреністю - адвокатом Ольгою Кравчук, на підтвердження повноважень якої додано договір про надання правничої допомоги № 2013-00243-23 від 29.12.2023, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Рішення суду першої інстанції

24 червня 2024 року Липовецьким районним судом постановлено окрему ухвалу, якою доведено до відома керівника Вінницької обласної прокуратури про факти, наведені у ній адвокатом Кравчук О.В. не надано документів на підтвердження повноважень представника, а тому суд дійшов висновку, що вона не мала повноважень підписувати та подавати до суду від імені ТОВ «Газорозподільчі мережі України» заяву про видачу судового наказу про стягнення заборгованості.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з окремою ухвалою представник позивача адвокат Кравчук О.В. подала апеляційну скаргу, в якій посилаючи на порушення судом першої інстанції норм процесуального права просить її скасувати.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що внаслідок неналежного дослідження обставин справи, суд поставив під сумнів представництво інтересів юридичної особи адвокатом Кравчук О.

Звертає увагу, що Об`єднана Палата Верховного Суду 12 жовтня 2018 року прийняла постанову в справі № 908/1101/17, у якій відступила від висновків Верховного Суду України, сформульованих у постанові від 24 квітня 2018 року в справі № 914/2414/17, про те, що у довіреності, на підставі якої адвокат здійснює представництво інтересів особи у суді, має бути обов`язково зазначено, що представник є адвокатом.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов, проте його відсутність не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції частина 3 статті 360 ЦПК України.

Провадження у справі в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 24 липня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі, а ухвалою від 03 вересня 2024 року закінчено підготовчі дії та призначено справу до розгляду.

Учасники справи, повідомлені в установленому законом порядку про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, до суду не з`явилися, що відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Заява представника позивача про відкладення розгляду справи до задоволення не підлягає, так як строк апеляційного розгляду даної категорії справ є обмеженим, а представник не просить про його продовження.

Мотиви, з яких суд першої інстанції дійшов висновку, і закон, яким він керувався

Постановляючи окрему ухвалу суд першої інстанції виходив із того, що адвокатом Кравчук О.В. не надано суду документів на підтвердження повноважень представника ТОВ «Газорозподільні мережі України», а тому суд дійшов висновку, що вона не мала повноважень підписувати та подавати до суду від імені ТОВ «Газорозподільні мережі України» заяву про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу.

До такого висновку суд прийшов вважаючи, що доданий до заяви про видачу судового наказу договір про надання правничої допомоги свідчить лише про те, що виконавець, тобто вона як адвокат, зобов`язується надавати замовнику, тобто ТОВ «Газорозподільні мережі України» ґрунтовні консультації правового характеру та забезпечувати представництво інтересів замовника на підставі оформленої клієнтом довіреності. Тобто визначені у вказаному договорі види діяльності ОСОБА_2 , як адвоката, суттєво обмежені та не свідчать про надання повноважень представництва ТОВ «Газорозподільні мережі України» в суді.

Окремою ухвалою суд першої інстанції повідомив про факти наведені в ній керівника Вінницької обласної прокуратури.

Позиція апеляційного суду

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала вказаним вимогам не відповідає, а колегія суддів з висновками суду першої інстанції не погоджується з огляду на таке.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини 3 статті 58 ЦПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Аналіз наведених правових норм свідчить, що юридичні особи, суб`єкти владних повноважень беруть участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

При цьому у порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких визначені законодавством чи установчими документами.

Згідно з статтею 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правничої допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги.

Частиною 3 цієї статті встановлено, що повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій (частина 4).

Отже спеціальний закон визначає загальний перелік документів, що можуть посвідчувати повноваження адвоката, проте відносить питання належного підтвердження повноважень адвоката як представника в цивільному судочинстві до сфери регулювання процесуальним законом.

Відповідно до частини 1 статті 60, частин 4, 8 статті 62 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу».

У разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Отже у випадку, якщо адвокат діє не за дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги (п. 3), він за змістом частини 4 статті 62 ЦПК України має на підтвердження своїх повноважень подати один із таких документів: довіреність або ордер.

Як встановлено апеляційним судом, подана 21 червня 2024 року заява про видачу судового наказу підписана представником за довіреністю адвокатом Кравчук О.В.

На підтвердження повноважень представника до позовної заяви долучено копію договору про надання правничої допомоги від 29 грудня 2023 року № 2013-00243-23, який укладений між адвокатом Кравчук О.В. та ТОВ «Газорозподільні мережі України»; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Кравчук О.В.; довіреність від 29 грудня 2023 року, укладену між ОСОБА_2 та ТОВ «Газорозподільні мережі України» на представництво адвокатом Кравчук О.В. інтересів Товариства в судах. Довіреність видана без права передоручення і є чинною до 31 грудня 2024 року, що відповідає вимогам п. 1 ч. 4 статті 62 ЦПК України.

У постанові ОП КГС у складі ВС від 12.10.18 по справі №908/1101/17, зазначено, що Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ГПК України, ЦК України не передбачають, що у довіреності, виданій на ім`я фізичної особи, обов`язково зазначається про те, що такий представник є адвокатом. Важливо, щоби особа, яка здійснює представництво за довіреністю, мала статус адвоката й отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. Довіреність визначає лише повноваження адвоката, межі наданих представникові прав і перелік дій, які він може вчиняти для виконання доручення.

Зазначене дає підстави вважати, що статус особи, як адвоката може підтверджуватись свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю або посвідченням адвоката України.

Більш того, процесуальним законом чи Законом «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не лише не заборонена, а й окремо передбачена довіреність, як один із документів, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги.

Отже ТОВ «Газорозподільні мережі України» і його представником надані належні і допустимі докази повноважень їх представника, адвоката Кравчук О.В.

За вказаних підстав, апеляційний суд дійшов висновку про скасування окремої ухвали від 24 червня 2024 року, яка ґрунтується на відсутності в адвоката Кравчук О. В. повноважень на представництво інтересів ТОВ «Газорозподільні мережі України», оскілки така позиція суду першої інстанції суперечить вимогам процесуального права.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене вище, керуючись статтями 367, 368, 376, 382, 384 ЦПК України, Суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» - адвоката Кравчук Ольги Валеріївни задовольнити.

Скасувати окрему ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 24 червня 2024 року в справі № 136/1207/24 за заявою ТОВ «Газорозподільчі мережі України» в особі Вінницької філії про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу з ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий: І.М. Стадник
Судді: Ю.Б. Войтко І.В.Міхасішин