Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2174/22
Номер провадження2/711/274/24
РІШЕННЯ
16 квітня 2024 року м.Черкаси
Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого - судді: Піковського В.Ю.,
при секретарі - Пасічній Н.В.,
представника позивача адвоката Плакущого С.В.,
представника відповідача адвоката Глущенка О.С.,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Друга Черкаська державна нотаріальна контора Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) ЦМУ МЮ (м. Київ), тертя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Левицька Елеонора Антонівна про визнання недійсною заяву про прийняття спадщини, -
Позивач ОСОБА_1 , в особі свого представника адвоката Плакущого С.В., звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить визнати заяву ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка проживала у АДРЕСА_1 , про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , недійсною.
Третя особа - 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Друга Черкаська державна нотаріальна контора Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) ЦМУ МЮ (м. Київ), тертя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Левицька Елеонора Антонівна.
Позовні вимоги мотивує тим, що 13.06.2002 Черкаським міським відділом реєстрації актів громадянського стану було зареєстровано шлюб ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які після одруження отримали прізвища: чоловік ОСОБА_6 , дружина ОСОБА_6 . Свідоцтво про одруження серії НОМЕР_2 від 13.06.2002.
Зазначає, що 18.09.2018 Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області зареєстровано розірвання шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 Свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від 18.09.2018.
Представник вказує, вважаючи своє розлучення фіктивним ОСОБА_1 та ОСОБА_4 продовжували спільно проживати за адресою: АДРЕСА_2 .
16.04.2021 чоловік позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 , який проживав разом з нею, але був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , передчасно помер. Свідоцтво про смерть ОСОБА_4 серії НОМЕР_4 видане 22.04.2021 Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ЦМУЮ (м. Київ) та складено відповідний актовий запис № 1371.
Зважаючи на те, що сім`я ОСОБА_6 вважали своє розлучення фіктивним, то після передчасної смерті свого чоловіка, ОСОБА_4 , його дружина, позивач ОСОБА_1 24.04.2021 звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовною заявою про визнання розірвання шлюбу між нею та ОСОБА_4 фіктивним. На час звернення з позовом до суду цивільна справа №711/3329/21 про визнання розірвання шлюбу фіктивним знаходиться в провадженні суду.
Відповідно до свідоцтва на право власності на житло від 08.09.1997 виданого Придніпровським райвиконкомом м. Черкаси та ним посвідчено, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 .
Відповідно до витягу № 105544930 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, номер запису про право власності: 23633947 від 29.11.2017 за ОСОБА_4 зареєстроване право власності на об`єкт нерухомого майна, квартиру за адресою: АДРЕСА_1 з розміром частки 2/3.
Відповідно до витягу № 19781353 про реєстрацію права власності на нерухоме майно частка в розмірі 1/3 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_7 , яка є внучкою ОСОБА_3 .
Додає, що мати ОСОБА_4 була ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження ОСОБА_4 : ІШД № 201222 від 29.09.1959 за актовим записом № 144), РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_5 виданий 16 квітня 2022 року Придніпровським РВ у м. Черкаси УМВС України в Черкаській області була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 .
Звертає увагу суду на те, що за свого життя покійний ОСОБА_4 , як спадкодавець, заповіту не складав. Мати ОСОБА_4 ОСОБА_8 була його спадкоємцем за законом. У травні-серпні 2021 року (точна дата не відома) ОСОБА_3 особисто заяви про прийняття спадщини до Другої Черкаської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) не подавала. В цей час. за допомогою відповідача ( ОСОБА_2 ), ОСОБА_3 звернулась до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Центрального міжрегіонального управління МЮ України (м. Київ) Левицької Е.А. для складання заяви про прийняття спадщини. Цього ж дня, за допомогою зазначеного приватного нотаріуса, заява про прийняття спадщини ОСОБА_3 була складена та приватним нотаріусом Левицькою Е.А. засобами поштового зв`язку була направлена до Другої Черкаської державної нотаріальної контори, та була включена до Єдиного реєстру заповітів, та спадкових прав. Враховуючи фізичний, психічний стан ОСОБА_3 та наявність судових спорів ОСОБА_3 станом на 26.01.2022 свідоцтво про право на спадщину спадкодавця ОСОБА_4 не отримала, спадщину за законом від спадкодавця ОСОБА_4 не приймала. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 померла (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_6 ).
Крім цього, представник позивача зазначає, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Починаючи з 2018 року страждала на психічну хворобу та потребувала стаціонарного лікування в умовах спеціалізованих лікувальних закладів. При житті спадкодавця, її сина ОСОБА_4 , саме він піклувався про життя та здоров`я його матері ОСОБА_3 . Так, він особисто, разом із своєю дружиною (позивачем) допомагав ОСОБА_3 проходити стаціонарне лікування в КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня» ЧОР. Так, ОСОБА_3 за допомогою свого сина ОСОБА_4 знаходилась на лікуванні в зазначеному лікувальному закладі в наступні періоди: з 16.07.2018 по 17.09.2018; з 15.05.2019 по 12.08.2019; з 28.08.2019 по 12.11.2019; з 16.06.202 по 17.12.2020; з 28.04.2021 по 29.04.2021. З 2018 року у ОСОБА_3 було стійке хронічне психічне захворювання. Підтвердженням цього являються епікризи (виписні) з медичної карти стаціонарного хворого « 2234, № 1571, № 2802, № 535, № 1004 відділення № 10 ОСОБА_3 . Після раптової передчасної смерті ОСОБА_4 , допомагати надавати стаціонарну медичну допомогу продовжила позивач ОСОБА_1 . Так, вона допомогла ОСОБА_3 стаціонарно лікуватись в КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня» ЧОР з 28.04.2021.
Однак, проходити стаціонарне лікування ОСОБА_3 завадила її внучка (відповідач) ОСОБА_2 . Саме вона, ОСОБА_2 , вже наступного дня після госпіталізації ОСОБА_3 29.04.2021 наполягла на виписці з відділення лікарні, всупереч рекомендаціям лікарів, що підтверджено епікризом виписним з медичної карти стаціонарного хворого № 1004 відділення № 10 ОСОБА_3 , розділ «психічний стан у відділенні».
Вважає, що зазначені дії відповідача були направлені на використання безпорадного стану ОСОБА_3 при боротьбі за спадкові права. При виписці ОСОБА_3 із лікарні були надані лікарські рекомендації, а саме: продовжити лікування, згідно наданим порадам. Відповідно до епікризу з медичної карти стаціонарного хворого № 1004 відділення № 10 ОСОБА_9 при її виписці 29.04.2021 о 12 год. 50 хв. медичний діагноз був наступним: « ОСОБА_10 при інших уточнених хворобах, класифікованих в інших рубриках Виражена сенільна деменція, депресивно-маячний синдром з емоційною неврівноваженістю, повною втратою самообслуговування та соціального функціонування». Крім цього, в цьому ж епікризі у розділі скарги: психічний стан при поступленні зазначено: «пересувається з допомогою, в кабінет введена під руки. Непосидяча. В контакті малопродуктивна. Дезорієнтована в місці і часі. Пам`ять різко знижена на всьому протязі», у розділі результат лікування: без змін».
Також додає, що 09.07.2021 Придніпровським районним судом м. Черкаси у справі №711/3858/21, відкрито провадження за заявою ОСОБА_11 (баби по лінії матері внучки ОСОБА_3 ОСОБА_2 (відповідач) про визнання ОСОБА_3 недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна. У зазначеній справі 28.07.2021 за клопотанням заявника було призначено судово-психіатричну експертизу. Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи № 353 від 24.09.2021 ОСОБА_3 страждає на психічний розлад виражену геніальну деменцію з грубими емоційно-вольовими, інтелектуально-мнестичними розладами, афективно-маячними включеннями, в зв`язку з чим не здатна розуміти значення своїх дій та керувати ними.
По справі було встановлено, що у заявника ОСОБА_12 відсутні права на звернення до суду із заявою про визнання ОСОБА_3 недієздатною, встановлення опіки та призначення їй опікуна, та відсутні підстави для задоволення судом такої заяви. У зв`язку з цим, 20.10.2021 в задоволенні заяви ОСОБА_12 судом було відмовлено. Рішення по справі №711/3858/21 вступило в законну силу.
13.08.2021 до Придніпровського районного суду м. Черкаси звернулась із заявою внучка ОСОБА_3 ОСОБА_2 , про визнання ОСОБА_3 недієздатною, встановлення їй опіки та призначення опікуна. 16.08.2021 Придніпровським районним судом м. Черкаси у справі №711/5136/21, відкрито провадження у справі. Станом на дату смерті ОСОБА_3 (26.01.2022) остаточне рішення по справі не було прийняте.
Також вказує, що у справі №711/4240/21, яка перебуває в провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси, суддя Кондрацька Н.М., 09.02.2022 адвокат Глущенко О.С., який діє в інтересах ОСОБА_2 (відповідач), надіслав до суду заяву в якій він вказує, що позивач ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 померла, а тому просить провадження у справі зупинити до залучення у справі правонаступника ОСОБА_2 . Провадження у справі зупинено.
З метою отримання інформації щодо обставин прийняття спадщини, чи відмови від неї ОСОБА_3 , 22.03.2022, представником позивача адвокатом Плакущим С.В. були підготовлені адвокатські запити до Другої Черкаської державної нотаріальної контори МЮ України ЦМУ МЮ (м. Київ) та до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу МЮ України ЦМУ МЮ України (м. Київ) Левицької Е.А. 24.03.2022 було відмовлено в отриманні відповіді на підставі ст.8 ЗУ «Про нотаріат».
Представник позивача, адвокат Плакущий С.В. звертає увагу на те, що ОСОБА_3 через свій фізичний стан та хворобу, особисто заяву про прийняття спадщини до Другої Черкаської державної нотаріальної контори МЮ України ЦМУ МЮ (м. Київ) подати не могла та не подавала. ОСОБА_3 не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідач ОСОБА_2 достеменно знала, що її баба, ОСОБА_3 має серйозні відхилення у психічному, фізичному та розумовому стані. Відповідач усвідомлювала те, що самостійно ОСОБА_3 , через проблеми зі здоров`ям, не зможе письмову заяву про прийняття спадщини подати особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. З огляду на це, ОСОБА_2 , допомогла в травні - серпні 2021 (точна дата не відома), ОСОБА_3 звернутись до приватного нотаріуса Левицької Е.А. для складання ОСОБА_3 заяви про прийняття спадщини, нотаріального засвідчення справжності підпису на оскаржуваному правочині, та наступного направлення цієї заяви засобами поштового зв`язку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.
Додає, що під час посвідчення справжності підпису у спірному правочині (заява про прийняття спадщини) приватним нотаріусом Левицькою Е.А. у повній мірі не було виконано приписи п.1 глави 4 та глави 6 Порядку. А саме, не було встановлено дієздатність особи ( ОСОБА_3 ), яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії. Окрім іншого не викликало сумнів у приватного нотаріуса і те, чому саме особа ( ОСОБА_3 ) будучи малозабезпеченою пенсіонеркою, звернулась до неї за платною нотаріальною послугою, коли у цьому ж місті можливо подати зазначену заяву безкоштовно.
Вказує, що під час посвідчення справжності підпису ОСОБА_3 . приватним нотаріусом не було дотримано вимог ч.2 ст.3 ст.203 ЦК України - особа яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до вимог ст.103 ЦПК України нездатність ОСОБА_3 усвідомлювати значення своїх дій та (або) не можливість керувати ними під час складання заяви про прийняття спадщини може бути встановлено посмертно судово-психіатричною експертизою.
Представник вважає, що позивач є спадкоємцем за законом права на спадкування від померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 та є заінтересованою особою. Вимоги заінтересованої особи при зверненні з позовом до суду спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення спірного правочину.
Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, що предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав. Зазначена правова позиція підтверджена Постановами Верховного Суду України у справах від 18.04.2018 № 439/212/14-ц; 18.07.2018 № 750/2728/16-ц; 04.07.2018 № 462/4611/13-ц.
Додає, що згідно з вимогами ст.219 ЦК України у разі недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним. Заява ОСОБА_3 про прийняття спадщини є одностороннім правочином, так як є письмовим виразом дії особи спрямованої на набуття цивільних прав та обов`язків. Враховуючи психічний стан та фізичний стан здоров`я ОСОБА_3 у травні - серпні 2021 року під час вчинення нотаріального посвідчення спірного правочину, такий правочин може бути визнаний недійсним.
З урахуванням викладеного та на підставі ст.ст.2020, 203, 215, 219, 1216, 1217, 1220, 1226, 1258, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст.4. 12, 76, 81, 102, 103, 175 ЦПК України, представник позивача, просить визнати заяву ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка проживала у АДРЕСА_1 , про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 , недійсною.
В подальшому, представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Плакущий С.В., подав заяву про зміну (уточнення) предмета позову у справі №711/2174/22 (т. № 2 а.с.18-21).
Просить заяву ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка проживала у АДРЕСА_1 , про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 Другою Черкаською державною нотаріальною конторою Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) за порядковим № 648, у спадковій справі № 303/2021 СР № 67600934 визнати недійсною.
Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.05.2022, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Піковський В.Ю. визначений для розгляду судової справи №711/2174/22.
Ухвалою суду від 26.05.2022 прийнято та відкрито провадження по даній справі та призначено її до судового розгляду за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін.
06.10.2022 представником відповідача ОСОБА_2 , адвокатом Глущенком О.С. подано відзив на позовну заяву (у порядку ст.178 ЦПК України). Відповідно до якого, просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 повністю. Стягнути на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 8 000 грн. (т. 1 а.с.99-100).
07.11.2022 представником позивача ОСОБА_1 , адвокатом Плакущим С.В. подано відповідь на відзив у справі №711/2174/22 (в порядку ст.179 ЦПК України). Відповідно до якого просить задовольнити позов в повному обсязі. (т. 1 а.с.118-129).
26.04.2023 ухвалою суду прийнято заяву про зміну (уточнення) предмета позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Друга Черкаська державна нотаріальна контора Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) ЦМУ МЮ (м. Київ), тертя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Левицька Елеонора Антонівна про визнання недійсною заяву про прийняття спадщини.
16.05.2023 представником відповідача ОСОБА_2 , адвокатом Глущенком О.С. подано відзив на заяву про зміну (уточнення) предмету позову (у порядку ст.178 ЦПК України). Відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . Стягнути на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 8 000 грн.
25.05.2023 представником позивача ОСОБА_1 , адвокатом Плакущим С.В. подано відповідь на відзив про зміну (уточнення) предмета позову у справі №711/2174/22 (в порядку ст.179 ЦПК України). (т. 2 а.с.63-68).
29.05.2023 представником відповідача ОСОБА_2 , адвокатом Глущенком О.С. подано заперечення на відповідь на відзив на заяву про зміну (уточнення) предмету позову (у порядку ст.180 ЦПК України). (т. 2 а.с.72-73).
06.11.2023 ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача, адвоката Глущенка О.С. про закриття провадження по цивільній справі.
04.12.2023 ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Глущенка О.С. про визнання дій зловживання процесуальними правами та залишення позову без розгляду (у порядку ст.44 ЦПК України).
29.01.2024 ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Плакущого С.В. про призначення по справі посмертної судово-психіатричної експертизи.
04.04.2024 ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси закрито підготовче провадження по цивільній справі. Цивільну справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.
Представник Другої Черкаської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) ЦМУ МЮ (м. Київ) в судове засідання не з`явився. До початку судового засідання через канцелярію суду надійшла заява про слухання справи без участі представника.
Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Левицька Е.А. в судове засідання не з`явилася, причину неявки не повідомила. Про час, дату та місце судового засідання була повідомлена належним чином.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Плакущий С.В. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, пояснив, що позивач ОСОБА_1 скористалася правом та звернулася до суду із вказаним позовом. Просить заяву ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка проживала у АДРЕСА_1 , про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 Другою Черкаською державною нотаріальною конторою Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) за порядковим № 648, у спадковій справі № 303/2021 СР № 67600934 визнати недійсною на підставі доводів викладених у позовній заяві та заяві про зміну (уточнення) предмета позову, а також доданих доказів.
Представник відповідача ОСОБА_2 , адвокат Глущенко О.С. в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. В першу чергу із підстав того, що позивач не мала права на звернення із вказаним позовом до суду. У матеріалах справи є рішення судів, яким ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні позову про визнання шлюбу фіктивним. Таким чином, вона не є і не буде спадкоємцем. Також, позивач не вірно обрала спосіб захисту своїх прав. Якщо заява і недійсна, то чиї права це порушує. ОСОБА_3 прийняла спадщину після свого сина. Наявні дві підстави про відмову у задоволенні позову, що містяться у відзиві на позов.
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини справи.
Пунктом 1 ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.
Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 , являється інвалідом 2 групи відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серія 10 ААБ № 081339 проживає та зареєстрована адресою: АДРЕСА_2 . (т. 1 а.с. 17, 23-25).
13.06.2002 Черкаським міським відділом реєстрації актів громадянського стану зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Після одруження отримали прізвища: чоловік ОСОБА_6 , дружина ОСОБА_6 . Свідоцтво про одруження серії НОМЕР_2 від 13.06.2002 (т. 1 а.с. 28).
В подальшому, 18.09.2018 відповідно до копії свідоцтва серії НОМЕР_3 Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було розірвано. (т. 1 а.с. 29).
16.04.2021, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 помер, про що складено відповідний актовий запис № 1371 Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ЦМУЮ (м. Київ). Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 . (т. 1 а.с. 27).
Встановлено, що ОСОБА_4 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 . ( т. 2 а.с.139-140).
Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина до якої входить 2/3 квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до свідоцтва на право власності на житло від 08.09.1997 виданого Придніпровським райвиконкомом м. Черкаси та ним посвідчено, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 .
Відповідно до витягу № 105544930 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, номер запису про право власності: 23633947 від 29.11.2017 за ОСОБА_4 зареєстроване право власності на об`єкт нерухомого майна, квартиру за адресою: АДРЕСА_1 з розміром частки 2/3.
Відповідно до витягу № 19781353 про реєстрацію права власності на нерухоме майно частка в розмірі 1/3 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_7 , яка є внучкою ОСОБА_3 . (т. 1 а.с. 209-213).
Встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , являється матір`ю ОСОБА_4 (свідоцтво про народження ОСОБА_4 : ІШД № 201222 від 29.09.1959 за актовим записом № 144), РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_5 виданий 16 квітня 2022 року Придніпровським РВ у м. Черкаси УМВС України в Черкаській області була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 . (т. 1 а.с. 26, 218).
В судовому засіданні досліджена копія спадкової справи, яка заведена після смерті ОСОБА_4 (т. 2 а.с. 232-250). Під час дослідження встановлено, що у даній справі є заява про прийняття спадщини, подана ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка складена та засвідчена приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Центрального міжрегіонального управління МЮ України (м. Київ) Левицькою Е.А., заява була направлена засобами поштового зв`язку до Другої Черкаської державної нотаріальної контори, та була включена до Єдиного реєстру заповітів, та спадкових прав. (т. 2 а.с. 232-235). Оригінал заяви ОСОБА_3 був досліджений судом під час судового засідання. Встановлено, що заяви про прийняття спадщини також подали: позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , син померлого ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .
ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 померла, що підтверджується копію свідоцтва про смерть серія НОМЕР_7 актовий запис № 336. (т. 1 а.с. 200).
В судовому засіданні досліджена спадкова справа після ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 . Встановлено, що заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 подали: її онук - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та онука - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (т.1 а.с. 101-204).
Також встановлено, що 19.07.2022 рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси (справа №711/3329/21) відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління МЮ (м. Київ) про визнання розірвання шлюбу фіктивним та анулювання актового запису. (т. 2 а.с. 155-157).
Постановою Черкаського апеляційного суду від 22.09.2022 рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси залишено без змін. (т. 2 а.с. 158-160).
Постановою Верховного суду у складі колегії суддів першої судової палати Конституційного цивільного суду від 30.05.2023, рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.07.2022 та постанову Черкаського апеляційного суду від 22.09.2022 залишено без змін. (т. 2 а.с. 161-165).
Разом з тим, в судовому засіданні досліджено медичну карту амбулаторного хворого на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та копії епікризів медичної карти стаціонарного хворого та копію висновку судово-психіатричної експертизи № 353 від 24.09.2021. (т. 2 а.с 117, 128-136). Відповідно до якого ОСОБА_3 страждає на психічний розлад виражену геніальну деменцію з грубими емоційно-вольовими, інтелектуально-мнестичними розладами, афективно-маячними включеннями, в зв`язку з чим не здатна розуміти значення своїх дій та керувати ними.
Частиною третьою статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно з частиною першою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Відповідно до частини першою статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.
Згідно зі статтями 1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Статтями 1217,1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
У статті 1258 ЦК України зазначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України.
Статтями 1261-1265 ЦК передбачено п`ять черг спадкування за законом, які у визначеному законодавством порядку закликаються до спадкування почергово.
Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Встановлено, що після смерті ОСОБА_4 заяву про прийняття спадщини 12.05.2021 за вх. № 688 подав його син - ОСОБА_14 , в якій зазначивши, що єдиним спадкоємцем після смерті його батька, є його баба - ОСОБА_8 , інших спадкоємців в заяві не зазначено.
Після смерті ОСОБА_3 заяву про прийняття спадщини подав онук померлої - ОСОБА_14 та онука померлої - ОСОБА_15 .
Між тим, 19.07.2022 рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси (справа №711/3329/21) відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління МЮ (м. Київ) про визнання розірвання шлюбу фіктивним та анулювання актового запису. (т. 2 а.с. 155-157). Постановою Черкаського апеляційного суду від 22.09.2022 рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси залишено без змін. (т. 2 а.с. 158-160).
Відповідно до ч.1 ст.384 ЦПУ України, постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Постановою Верховного суду у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.05.2023, рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.07.2022 та постанову Черкаського апеляційного суду від 22.09.2022 залишено без змін. (т. 2 а.с. 161-165).
Таким, чином постановою Черкаського апеляційного суду від 22.10.2022 фактично вирішено питання про спадкові права ОСОБА_1 після смерті її колишнього чоловіка - ОСОБА_4 .
Разом з тим, позивач просить визнати недійсною заяву ОСОБА_3 про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4 , за порядковим № 648, у спадковій справі № 303/2021 СР № 67600934, оскільки на момент підписання вказаної заяви, ОСОБА_3 була недієздатною особою.
Однак, відповідно до ч.4 ст.1268 ЦК України, малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.
Положення ч.ч.2-4 ст.1268 ЦК України передбачають право спадкоємців на подання заяви про відмову у прийняття спадщини.
Таким чином, законодавець визначив презумпцію автоматичного прийняття спадщини, спадкоємцями, які мають вади психічного здоров"я (недієздатна особа, або особа цивільна дієздатність якої обмежена) і виключенням є лише випадок, коли такий спадкоємець заявив про відмову від спадщини у порядку, передбаченому ч.ч.2-4 ст.1273 ЦК України. Подібне тлумачення ґрунтується на необхідності додаткового забезпечення належного захисту майнових інтересів спадкоємців, які відносять до вразливих членів суспільства, оскільки в силу особливостей стану свого психічного здоров`я не здатні в повній мірі реалізувати свої права.
Цим враховано, що подальшого дослідження не потребує наявність дієздатності на прийняття спадщини за обставин, що описані у позовній заяві ОСОБА_3 .
Також, проаналізувавши досліджене рішення суду від 19.07.2022, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про розірвання шлюбу між нею та ОСОБА_4 , який помер, фіктивним відмовлено, суд констатує відсутність прав із зверненням до суду із позовом що стосується її спадкових прав. Адже, у такому випадку, ОСОБА_1 не є спадкоємцем будь-якої черги, протилежне не підтверджено у судовому засіданні. Таким чином, відсутні порушення її прав, що потребують судового захисту у відповідності до положень ч.1 ст.4 ЦПК та ч.1 ст.15 ЦК України, що кожна особа має право на захист свого цивільного права, у разі його порушення.
При цьому, що стосується рішень щодо визнання розірвання шлюбу фіктивним, слід застосувати положення ч.5 ст.82 ЦПК України, тобто обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи.
Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.
Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У пункті 26 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" та п.23 рішення ЄСПЛ у справі "Гурепка проти України №2" наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.
Тому суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення.
Наявні досліджені оригінали документів підлягають поверненню володільцям вказаних документів у разі набрання рішення законної сили.
Питання щодо розподілу судових витрат буде вирішено додатково, так як учасники справи вчасно заявили про вказану необхідність, що буде додатковим предметом розгляду та прийняття додаткового рішення з цього питання.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-84, 141, 259, 268 ЦПК України,
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсною заяви про прийняття спадщини відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Головуючий: В. Ю. Піковський

Повний текст рішення складений 26 квітня 2024 року.