Справа №705/1641/24
Провадження №2/701/217/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2024 року суддя Маньківського районного суду Черкаської області Маренюка В.Л., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України, представник позивача: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

В С Т А Н О В И В :

У провадження судді Маньківського районного суду Черкаської області Маренюка В.Л., надійшли матеріали цивільної справи за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України, представник позивача: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

У вказаній справі суддя Маренюк В.Л., з метою уникнення будь-яких сумнівів щодо об`єктивності та неупередженості головуючого у справі до відкриття провадження по даній справі, вважає за необхідне заявити самовідвід виходячи з наступного.

Згідно постанови Маньківського районного суду Черкаської області від 24.12.2020р. по справі №701/1235/20 було задоволено заяву судді Маренюка В.Л., про самовідвід по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, з мотивів зазначених в постанові. Однією з підстав звернення Моторного (транспортного) страхового бюро України, представник позивача: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу є саме постанова в справі про адміністративне правопорушення №701/1235/20 якою ОСОБА_2 визнано винним за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає самовідводу, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Статтею 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

За приписами ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом. При цьому наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за якими у сторін не виникало б будь-яких сумнівів у безсторонності судді та всього складу суду при розгляді справи.

Відповідно до п. 12 Висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи Про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів від 01.01.2001 року незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: "Ніхто не може бути суддею у власній справі". Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

У п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» №8 від 13.06.2007 року наголошується, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому сенсі навіть вигляд має певну важливість іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

ЄСПЛ зазначає у рішеннях у справах «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Отже, з метою забезпечення неупередженого та об`єктивного розгляду судом вказаної справи, необхідно задовольнити заяву судді Маренюка В.Л., про самовідвід.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву про самовідвід судді Маренюка Віктора Леонідовича у цивільній справі №705/1641/24 за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України, представник позивача: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задоволити.

Відвести суддю Маньківського районного суду Черкаської області Маренюка Віктора Леонідовича від розгляду цивільної справи №705/1641/24, провадження №2/701/217/24.

Цивільну справу №705/1641/24, провадження №2/701/217/24 передати до канцелярії Маньківського районного суду Черкаської області для повторного розподілу між суддями в порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.Л. Маренюк