465/9155/23
2/465/1156/24
У Х В А Л А

підготовчого судового засідання

19.04.2024 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Мартинишин М.О.

за участю секретаря Кондрашин В.Р.

представника позивача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м.Львові цивільну справу за позовом Франківської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення коштів

в с т а н о в и в:

13.11.2023 року представник позивача звернувся до Франківського районного суду м. Львова з позовом до відповідача про стягнення коштів.

11.01.2024 року ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова Мартинишин М.О. відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

15.04.2024 року відповідачка подала до суду зустрічний позов до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби м. Львова ЗМУ МЮ(м.Львів) Жорноклея Олега Андрійовича, начальника юридичного відділу Франківської районної адміністрації м.Львова Качабульського Ігоря Володимировича, ФОП ОСОБА_4 про відшкодування завданої шкоди, в якому просила прийняти до розгляду зустрічний позов про відшкодування завданих збитків та об`єднати в одне провадження за первісним позовом про стягнення коштів. Ухвалити рішення, яким зустрічний позов задоволити повністю. Стягнути солідарно з відповідачів Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби м. Львова ЗМУ МЮ(м.Львів) Жорноклея Олега Андрійовича, начальника юридичного відділу Франківської районної адміністрації м.Львова Качабульського Ігоря Володимировича, ФОП ОСОБА_4 на користь позивача завдану матеріальну шкоду на суму 676 258 грн. та завдану моральну шкоду на суму 314 672 грн. У задоволенні первинного позову про стягнення з ОСОБА_2 кошти у розмірі 314 672 грн. на користь Львівської міської територіальної градами відмовити за безпідставності позовних вимог.

19.04.2024 року відповідачка подала до суду уточнену зустрічну позовну заяву до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби м. Львова ЗМУ МЮ(м.Львів) Жорноклея Олега Андрійовича, начальника юридичного відділу Франківської районної адміністрації м.Львова Качабульського Ігоря Володимировича, ФОП ОСОБА_4 про відшкодування завданої шкоди, в якому просила прийняти до розгляду зустрічний позов про відшкодування завданих збитків та об`єднати в одне провадження за первісним позовом про стягнення коштів. Ухвалити рішення, яким зустрічний позов задоволити повністю. Стягнути солідарно з відповідачів Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби м. Львова ЗМУ МЮ(м.Львів) Жорноклея Олега Андрійовича, начальника юридичного відділу Франківської районної адміністрації м.Львова Качабульського Ігоря Володимировича, ФОП ОСОБА_4 на користь позивача завдану матеріальну шкоду на суму 1 031 255 грн. та завдану моральну шкоду на суму 314 672 грн., а всього шкоду на загальну суму 1 345 927 грн. У задоволенні первинного позову про стягнення з ОСОБА_2 кошти у розмірі 1 345 927 грн. на користь Львівської міської територіальної градами відмовити за безпідставності позовних вимог.

У підготовчому судовому засіданні відповідачка та її представник просили прийняти зустрічний позов та уточнений зустрічний позові у справі та розглядати такі із первісним позовом.

Представник позивача у судовому зсіданні заперечив щодо прийняття зустрічного позову та уточненого зустрічного позову з первісним позовом. Просить повернути такі відповідачці.

Заслухавши думку представників сторін, вивчивши матеріалів справи, ознайомившись із наданим зустрічним позовом уточненим зустрічним позовом та доданими до них матеріалами, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 189 ЦПК України, завданням підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Коло питань, які вирішуються на підготовчому засіданні визначено положеннями ст. 197 ЦПК України.

Відповідно до змісту норм ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у підготовчому засіданні суд, зокрема, у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви; вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше.

Виходячи з приписів статей 55, 129 Конституції України, застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

Тобто, реалізація конституційного права, зокрема, на судовий захист ставиться у залежність від положень процесуального закону, у цьому випадку норм ЦПК України.

Таким чином, право на пред`явлення зустрічної позовної заяви не є абсолютним, подаючи зустрічну позовну заяву заявник повинен дотримуватись вимог ЦПК України щодо її подання.

Відповідно до частин 1, 2 та 4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч.1 ст.49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст.49 ЦПК України відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (ст.120 ЦПК України).

Згідно з ч.1 та 2 ст.193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Відповідно до ч.7 ст.178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст.123 ЦПК України).

Так, ухвалою суду від 11.01.2024 року відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження для подання відзиву на позовну заяву.

Разом з цим, наслідки порушення стороною вищевказаних процесуальних вимог визначені ч.3 ст.194 ЦПК України.

Копію зазначеної ухвали та матеріали позовної заяви з додатками надіслано відповідачу на адресу: АДРЕСА_1 , та оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення із штриховим ідентифікатором №503 ухвалу суду від 11.01.2024 року одночасно з копією позовної заяви та копіями доданих до неї документів відповідачка отримало 29.03.2024 року.

Відтак, з 29.03.2024 року в відповідача розпочався строк для подачі відзиву та зустрічної позовної заяви, про що йому було роз`яснено в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Оскільки зустрічна позовна заява подана до суду 15.04.2024 року та уточнений зустрічний позв 19.04.2024 року, тобто з пропуском строку, встановленого в ухвалі суду від 11.01.2024 року та передбаченого нормами ст.193 ЦПК України.

Клопотання про продовження строку на подання зустрічного позову відповідачка суду не надавала та у судовому засіданні не заявляла.

Згідно з п.6 ч.1 ст.43 ЦПК України учасники справи мають право виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Перебіг строку, закінчення якого пов`язане з подією, яка повинна неминуче настати, закінчується наступного дня після настання події (ч.4 ст.124 ЦПК України).

Аналізуючи зазначені норми права, можна дійти висновку про те, що реалізація процесуальних прав та обов`язків учасників справи перебуває у тісному зв`язку зі стадіями судового провадження і пов`язана з перебігом процесуальних строків.

Процесуальний строк, виступає одним з ключових елементів цивільно-процесуальної форми, і в цілому направлений на забезпечення оперативного, динамічного й просторового перебігу провадження цивільного процесу у визначених ЦПК України часових рамках.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.07.2022 року в справі №237/3566/17 вказано, що: «право на пред`явлення зустрічної позовної заяви не є абсолютним; подаючи зустрічну позовну заяву, заявник повинен дотримуватись вимог ЦПК України щодо її подання. Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи (стаття 194 ЦПК України). Отже, зустрічна позовна заява, подана до суду поза межами строку для подання відзиву, підлягає поверненню судом заявнику».

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21.10.2010 року).

Враховуючи те, що відповідачка з порушенням строків встановлених ухвалою суду про відкриття провадження у справі, яку відповідачка отримала 29.03.2024 року подала зазначені зустрічні позови, клопотання про продовження строку на подання зустрічної позовної заяви та уточненої зустрічної позовної заяви заявник суду не надав і у судовому засіданні не заявляв, суд вважає, що зустрічну позовну заяву та уточнену зустрічну позовну заяву необхідно повернути відповідачці ОСОБА_2 .

Крім того, у відповідності до вимог ст.193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Зазначена стаття встановлює окремі умови прийняття до розгляду зустрічного позову, тобто вона вказує на один із способів захисту відповідача проти пред`явленого до нього позову.

За своєю сутністю зустрічний позов є матеріально-правовою вимогою відповідача до позивача, яка заявляється для сумісного розгляду з первісним позовом з метою захисту прав відповідача, оскільки задоволення його вимог виключає задоволення вимог позивача.

Умовами пред`явлення зустрічного позову є: взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним, що виявляється у тому, що вони виникають з одних правовідносин; доцільність сумісного розгляду основного і зустрічного позовів, оскільки це дозволяє більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити фактичні взаємовідносини сторін, виключити ухвалення взаємосуперечливих чи взаємовиключних судових рішень.

Отже, зустрічний позов є матеріально-правовою вимогою відповідача до позивача, яка заявляється для сумісного розгляду з первісним позовом з метою захисту прав відповідача, оскільки задоволення його вимог унеможливлює задоволення вимог позивача. Зустрічний позов має бути пред`явлений лише до первісного позивача (або одного зі співпозивачів). Умовою пред`явлення зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним; взаємопов`язаність позовів виявляється у тому, що вони виникають з одних правовідносин.

Подібні за змістом правові висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 року у справі №200/22329/14-ц.

Відтак, взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятись у наступному: обидва позови взаємно пов`язані, і їх спільний розгляд сприятиме оперативному та правильному вирішенню спору, взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах; вимоги за зустрічним та первісним позовами можуть зараховуватись; задоволення зустрічного позову виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову.

Подання такого зустрічного позову має на меті не лише довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом, а й захисти права відповідача в обраний ним спосіб. У таких випадках задоволення зустрічного позову тягне за собою відмову у первісному позові повністю або частково.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.12.2023 року в справі №638/6226/21.

З огляду із зустрічного позову та уточненого зустрічного позову, відповідачка просить стягнути солідарно з відповідачів Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби м. Львова ЗМУ МЮ(м.Львів) Жорноклея Олега Андрійовича, начальника юридичного відділу Франківської районної адміністрації м.Львова Качабульського Ігоря Володимировича, ФОП ОСОБА_4 на користь позивача завдану матеріальну шкоду та завдану моральну шкоду з підстав неналежного виконання рішення зазначеними особами, які не врахували завдання її матеріальних збитків у більшому розмірі та в результаті діями таких осіб її завдано моральну шкоду.

Таким чином, вимоги зустрічного позову та уточненого зустрічного позову не є однорідними з первісними вимогами, тому задоволення зустрічного позову та уточненого зустрічного позову не може виключити повністю або частково задоволення первісного позову й, відповідно, відсутні встановлені процесуальним законом підстави для спільного розгляду вказаних позовів.

Водночас суд вважає, що спільний розгляд зустрічної позовної заяви та уточненої зустрічної позовної заяви не є доцільним, умови прийняття судом зустрічного позову та уточненого зустрічного позову відсутні, а також це лише сприятиме затягуванню часу, суд прийшов до переконання про відмову у прийнятті зустрічного позову до спільного розгляду разом з первісним позовом.

Беручи до уваги те, що вирішення питання про прийняття в провадження такого зустрічного позову та уточненого зустрічного позову є правом суду, суд приходить до висновку про необхідність відмови відповідачу у прийнятті зустрічної позовної заяви та уточненої позовної заяви, однак, це не позбавляє останньої права звернутись до суду із зазначеним позовом в загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 193, 194, 197, 222, 259-261,353 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити ОСОБА_2 у прийнятті зустрічного позову та уточненого зустрічного позову ОСОБА_2 до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби м. Львова ЗМУ МЮ(м.Львів) Жорноклея Олега Андрійовича, начальника юридичного відділу Франківської районної адміністрації м.Львова, ФОП ОСОБА_4 про відшкодування завданої шкоди.

Зустрічний позов та уточнений зустрічний позов та додані матеріали повернути відповідачці ОСОБА_2 .

Роз`яснити позивачу за зустрічним позовом право звернутися з вказаним позовом у загальному порядку.

Копію зустрічної позовної заяви та уточненого зустрічного позову долучити до матеріалів справи.

Ухвала окремо від рішення оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 24.04.2024 року.

Суддя Мартинишин М.О.