Справа №569/7110/24
05 вересня 2024 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Першко О.О.,
секретар судового засідання Дащук І.І.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 (надалі відповідач), в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами.
Позовну заяву мотивував тим, що протягом останніх років шлюбні відносини між ними погіршились, на даний час спільного життя у них немає, і подальше продовження шлюбних стосунків суперечить його інтересам. Примирення між ними неможливе, шлюб є формальним.
У судове засідання позивач не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце його проведення. 05 вересня 2024 року позивач подав заяву, в якій просив справу слухати без його участі, позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Також вказує, що поважність причин неявки відповідача в судове засідання має значення лише при першій неявці.
Відповідач в судові засідання не з`явилася жодного разу, хоча належним чином повідомлялася про час, дату і місце проведення судових засідань, що підтверджується її розпискою.
Зокрема, перше судове засідання було призначено на 21 травня 2024 року.
21 травня 2024 року відповідач в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про надання строку на примирення.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 21 травня 2024 року заяву відповідача задоволено частково та надано сторонам строк для примирення тривалістю 1 місяць, провадження у справі зупинено.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 24 червня 2024 року провадження у справі поновлено, судове засідання призначено на 25 червня 2024 року.
25 червня 2024 року відповідач в судове засідання не з`явилася, однак 24 червня 2024 року подала заяву про перенесення судового засідання за її станом здоров`я, оскільки вона проходить медичне обстеження.
Розгляд справи було відкладено на 05 вересня 2024 року.
05 вересня 2024 року відповідач в судове засідання не з`явилася, однак 04 вересня 2024 року відповідач подала заяву про перенесення судового засідання за її станом здоров`я.
Суд вважає, що вказана заява відповідача про відкладення судового засідання не підлягає до задоволення.
Частиною 4 ст. 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.
Згідно усталеної практики Верховного Суду, повторною є друга поспіль неявка учасника справи, якщо він обидва рази був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та від нього не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності.
Отже, з аналізу означеної норми процесуального права слід зробити однозначний висновок, що законодавець не ставить у залежність продовження розгляду справи від причин повторної (другої поспіль) неявки у судове засідання сторони відповідача. Тобто, навіть якщо причина повторного неприбуття сторони відповідача у судове засідання є поважною, суд має продовжити розгляд справи, а не відкладати його.
При цьому, Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі №348/1116/16-ц вказав, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.
У даному випадку відповідач 25 червня 2024 року у судове засідання не з`явилася, подавши 24 червня 2024 року через канцелярію суду заяву про перенесення судового засідання за її станом здоров`я. Суд відклав дане судове засідання, призначивши справу на 05 вересня 2024 року. У переддень судового засідання повторно відповідач подала подібного змісту заяву про перенесення судового засідання за її станом здоров`я, не надаючи при цьому жодного доказу вказаних обставин.
Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія проти Іспанії» сформував позицію про те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Також, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.
З огляду на викладене, суд визнає причини неявки відповідача в судове засідання неповажними та, керуючись ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання, не подання нею відзиву і не заперечення позивача проти вирішення справи в заочному порядку, суд проводить розгляд справи в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивача.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого повторно Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 05 квітня 2024 року, серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 06 серпня 1988 року, актовий запис №1205. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_4 ; дружини - ОСОБА_4 .
Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно з частинами третьою та четвертою статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до частини першої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України.
Згідно зі статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків і позивач бажає розлучитися. Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання.
При цьому суд враховує, що позов про розірвання шлюбу подано до суду 12 квітня 2024 року. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 21 травня 2024 року сторонам надано строк для примирення тривалістю 1 місяць. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 24 червня 2024 року поновлено провадження у справі і призначено судове засідання на 25 червня 2024 року. За заявою відповідача вказане судове засідання відкладено на 05 вересня 2024 року. У вказаний період часу відповідач мала можливість вживати заходи до примирення із позивачем, однак останній послідовно наполягає на розірванні шлюбу, заяв про відмову від позову, або залишення позову без розгляду не подавав. Про бажання розірвати шлюб вказав і в заяві від 05 вересня 2024 року, яку подав майже через п`ять місяців після звернення до суду. За таких обставин, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а відмова суду у розірванні шлюбу могла б свідчити про примушування позивача до шлюбу проти його волі. Суд звертає увагу, що примушування одного з подружжя до перебування у шлюбі, який проти цього заперечує, порушуватиме його законні права та інтереси і суперечитиме вимогам закону.
Відповідно до частини другої статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абзацу 2 частини третьої статті 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу слід покласти на відповідача, відтак з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1 211 грн. 20 коп.
Керуючись ст. 24, 105, 112, 114, 115 СК України, ст. 3, 12, 13, 81, 141, 223, 259, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд,
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Розірвати шлюб, зареєстрований Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 06 серпня 1988 року, актовий запис №1205 між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо в Рівненський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено 05 вересня 2024 року.

Суддя О.О. Першко