справа № 361/8546/24
провадження № 2-н/361/1511/24
УХВАЛА

04 вересня 2024 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Дутчак І.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дітей,

в с т а н о в и в :

29 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, у якій просила видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на двох дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину.

У ст. 162 ЦПК України визначено, що заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

За змістом ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. ч. 5, 7 ст. 165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника. Суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

На виконання вимог ч. 7 ст. 165 ЦПК України судом для отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання боржника ОСОБА_2 було зроблено відповідний запит до Єдиного державного демографічного реєстру.

За відомостями, що надійшли до суду із зазначеного Реєстру, вбачається, що боржник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , значиться зареєстрованим з 18 грудня 2001 року за адресою: АДРЕСА_1 , що за територіальною підсудністю належить до Ічнянського районного суд Чернігівської області.

У ч. 1 ст. 28 ЦПК України передбачено, що позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

У своїй заяві про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дітей заявник ОСОБА_1 зазначала, що місцем її фактичного проживання є така адреса: АДРЕСА_2 .

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 червня 2024 року у справі № 554/7669/21 виклала правовий висновок та роз`яснила, що положення ч. 1 ст. 27, ч. 1 ст. 28 ЦПК України імперативно встановлюють, що визначення територіальної юрисдикції (підсудності) здійснюється з урахуванням зареєстрованого місця проживання або перебування фізичної особи сторони у справі, якщо інше не передбачено законом. У цих нормах ЦПК України передбачено використання лише зареєстрованого місця проживання, фактичне місце проживання фізичної особи не має правового значення. Звернення позивача до суду з позовом за місцем його перебування без підтвердження реєстрації, не відповідає вимогами ст. 28 ЦПК України.

Із заяви про видачу судового наказу, копії паспорта заявника ОСОБА_1 та витягу з реєстру територіальної громади № 2024/009549189 від 09 серпня 2024 року видно, що зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання заявника є адреса: АДРЕСА_3 , що за територіальною підсудністю належить до Вижницького районного суду Чернівецької області.

За змістом п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02 червня 2016 року № 1402-VIII ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Виходячи з наведеного вище, враховуючи, що заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дітей, Броварському міськрайонному суду Київської області не підсудна, тому у видачі судового наказу необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 27, 28, 162, 165, 259, 260 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дітей відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Дутчак І. М.