Справа № 182/251/24
Провадження № 2/0182/1292/2024
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24.04.2024 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Рунчевої О.В.,

розглянув у м. Нікополі в порядку спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

Заяви по суті справи:

ОСОБА_1 16.01.2024 року звернулась до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

Свої вимоги мотивує тим, що 15.11.2016 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Від даного шлюбу у них народилася дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Шлюб між сторонами розірвано 01.03.2021 року. Дитина залишилась проживати з позивачем.

Відповідач з 02.12.2023 року припинив свою участь щодо утримання спільної з позивачем дитини. ОСОБА_1 , певний час, намагалася самостійно забезпечити духовний і моральний розвиток доньки, оплачуючи позашкільні заняття з малювання та англійської мови, проте, наразі не має фінансової можливості це робити. Крім того, через небезпечну ситуацію, пов`язану зі збройною агресією російської федерації, вона з донькою вимушено покинули своє житло в місті Нікополі, яке постраждало під час ворожих обстрілів, і переїхали до міста Новомосковська Дніпропетровської області. У Новомосковську позивач не має власного житла, тому, для забезпечення належних умов проживання, навчання та розвитку спільної з відповідачем дитини вона винаймає житло. Через вимушений переїзд задля забезпечення безпеки дитини, вона втратила роботу в м. Нікополі, а в Новомосковську роботу поки не знайшла. Єдиним джерелом існування для них з донькою є виплати від держави для внутрішньо переміщених осіб у розмірі трьох тисяч гривень на місяць на дитину та двох тисяч гривень на місяць на позивача. Оскільки допомоги для ВПО на покриття оплати житла, комунальних послуг, харчування, гігієнічних та інших поточних потреб не вистачає, їм, за можливості, іноді допомагає непрацездатна мама позивачки.

Додатково позивач наголошує, що відповідач має ще одну дитину від іншої жінки, утім, їй не відомо, чи він бере участь в її утриманні та чи сплачує аліменти на ту дитину.

Враховуючи вищевикладене, позивачка просить суд стягнути із відповідача аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку відповідача, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття доньки.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 14.02.2024 року відкрито провадження по справі, постановлено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження та роз`яснено відповідачеві його право подати відзив на позов (а.с.14-15).

Відповідач про розгляд справи у суді був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення (а.с. 26).

14.03.2024 року на адресу суду від нього надійшов відзив на позов, згідно якого вважає позовні вимоги необґрунтованими з наступних підстав.

Відповідач дійсно перебував у шлюбі з позивачкою та є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вважає, що ствердження позивачки про те, що він не надає матеріальної допомоги своїй дитини в добровільному порядку, не відповідають дійсності. Відповідач зазначає, що після розірвання шлюбу не припинив спілкуватись з дитиною, навіть попри те, що мати активно налаштовує доньку проти нього. Відповідач зазначає, що систематично бере участь в матеріальному забезпеченні доньки, надавав кошти, як дитині, так і безпосередньо колишній дружині, забезпечував їх продуктами харчування, оплачував її потреби.

Крім того, ОСОБА_2 додає, що він є платником аліментів по відношенню до іншої своєї дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тому вважає, що вимога позивачки про стягнення з нього аліментів в розмірі 1/3 частини від його доходів є необґрунтовано великою. Окрім того, стверджує, що позивачка не надала суду відомостей про наявність у власності нерухомого майна та докази щодо надання їй допомоги непрацездатною матір`ю.

Враховуючи викладене, просить частково задовольнити вимоги позивача та призначити сплату аліментів в розмірі 1/6 частини від його доходів.

18.03.2024 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, згідно якої позивач зазначає, що запропонований відповідачем розмір аліментів на їх спільну дитину в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, є обґрунтованими, оскільки він вже сплачує аліменти на утримання сина від іншого шлюбу. Щодо стверджень відповідача про ненадання нею доказів про його матеріальне становище та спроможність сплачувати аліменти, то ОСОБА_1 додатково зазначає, що відповідач є здоровим і працездатним, проходить службу в Національній поліції в Нікопольському районному управлінні поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, де отримує грошове забезпечення, а також додаткові виплати на період дії правового режиму воєнного стану. Загальна сума доходу відповідача позивачу невідома, але розмір лише додаткових виплат на період дії правового режиму воєнного стану (без урахування самого грошового забезпечення поліцейського) складає близько тридцяти тисяч гривень на місяць.

ОСОБА_1 не погоджується з проханням відповідача розрахунок аліментів за січень, лютий 2024 року здійснити за раніше виплаченими аліментами, оскільки епізодичні виплати з боку відповідача неможна вважати аліментами, оскільки вони не набули такого статусу на підставі якихось юридичних фактів. Крім того, у січні 2024 року відповідач перекинув позивачу на картку дві тисячі гривень, але це була сума, яку вона повинна була сплатити як післяплату за замовлений відповідачем подарунок для їх доньки на новорічні свята, який від його імені надійшов «Новою поштою». В лютому 2024 року від відповідача надходила сума в розмірі вісім тисяч гривень. Це сталося вже після того, як він отримав копію позовної заяви та після відкриття провадження судом. Отже, вказані гроші були реакцією на позов позивача, а не щиросердним бажанням підтримати матеріально свою дитину.

Враховуючи викладене, позивач змінила свої позовні вимоги та просить суд стягнути із відповідача аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку відповідача, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття доньки.

Розгляд справи проводився без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Судом встановлено:

15.11.2016 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.10) . Від даного шлюбу у них народилася дитина донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.10).

Згідно рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.01.2021 року, шлюб між сторонами розірвано (а.с.10). Дитина після розлучення залишилась проживати з матір`ю та перебуває на її утриманні.

Конституція України в статті 48 встановлює право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Основний Закон України покладає на батьків обов`язок утримувати дітей до їх повноліття (частина друга статті 51), у той же час сім`я, дитинство, материнство і батьківство перебувають під охороною держави (частина третя статті 51).

Судовий захист майнових прав дитини передбачає звернення до відповідного судового органу з метою поновлення чи визнання її майнових прав, якщо ці права порушені, не визнаються чи оспорюються.

На підставі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини відповідно до ст. 179 СК України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України.

Статтею 183 СК визначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Виплата аліментів на дитину є виключним правом дитини та обов`язком батьків до її повноліття, затвердженим законодавством України.

Згідно ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значенння.

У своєму відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що з нього вже стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Враховуючи той факт, що позивач погодилась із запереченнями відповідача в частині розміру стягнення аліментів та змінила свої позовні вимоги, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення аліментів в заявленому розмірі.

Згідно ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти стягуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому заперечення відповідача в цій частині не можуть бути прийняти судом до уваги. Відповідач має право звернутись до Державної виконавчої служби для перерахунку заборгованості по аліментам, надавши відповідні докази про їх сплату.

Розподіл судових витрат.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн. на користь держави.

Керуючись ст.ст. 182, 183, 191, 199, 200 СК України, ст.ст. 10-13,76-81,141,258,263,265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину певного віку, щомісяця, починаючи з 16.01.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ), судовий збір у розмірі 1 211,20 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. на користь держави.

На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його повного складення.

Суддя: О. В. Рунчева