г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/4203/24
Номер провадження 4-с/213/8/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2024 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді - Мазуренка В.В.

за участю секретаря судового засідання - Ємельянцевої Т.С.

за відсутності учасників справи

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», боржник ОСОБА_1 ; заінтересована особа: Саксаганський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), на рішення державного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Представник АТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд із вказаною скаргою та просить скасувати постанову державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про закінчення виконавчого провадження №50739578 від 25.07.2023 та зобов`язати державного виконавця або іншу уповноважену особу вказаного відділу ДВС поновити вказане виконавче провадження.

В обґрунтування скарги зазначає, що на рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.01.2016 задоволено позовну заяву АТ КБ «Приватбанк» та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 12131,19 доларів США, що еквівалентно 256210,73 грн. судом видано виконавчий лист на підставі якого металургійним відділом ДВС у місті Кривому Розі відкрито виконавче провадження №№50739578.

25 липня 2023 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із сплатою боргу у повному обсязі. З таким твердженням державного виконавця стягувач не погоджується. Вказує, що оскільки валютою кредитного договору є долар США тому судом і стягнута заборгованість станом на 03.08.2015 у загальному розмірі 12131,19 доларів США, а також відображений її гривневий еквівалент у гривні за офіційним курсом НБУ станом на день ухвалення рішення. Внаслідок виконання судового рішення банк отримав лише 8410,32 доларів США, тому не можливо вважати судове рішення виконаним у повному обсязі.

Також вказує, що оскаржувана постанова не була надіслана стягувачу та про її існування стало відомо 02.10.2024 під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження онлайн на сайті Мін`юсту. Вважає, що строк на подання скарги стягувачем не пропущено.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату та час розгляду скарги повідомлені своєчасно, про причини неявки не повідомили. Своїх пояснень щодо скарги не надали.

Відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання

всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 жовтня 2024 року матеріали скарги було передано на розгляд судді Мазуренку В.В.

Ухвалою суду від 22.10.2024 витребувано від Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) належним чином завірену копію виконавчого провадження №50739578.

14.11.2024 до суду надійшли витребувані документи.

Дослідивши скаргу, копії матеріалів виконавчого провадження, судом встановлено таке.

11 січня 2016 року Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області розглянуто цивільну справу №213/3777/15-ц та 16 лютого 2016 року видано виконавчий лист у вказаній справі про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" заборгованості за кредитним договором № KRKRGK00150605 від 30.11.2006 року у сумі 12131,19 доларів США, що за курсом НБУ станом на 03.08.2015 року становить 256210,73 грн.

Постановою старшого державного виконавця Дзержинського (в подальшому перейменовано на Металургійний) відділу ДВС м. Кривий Ріг ГТЮУ у Дніпропетровській області від 07.04.2016 відкрито виконавче провадження №50739578 з примусового виконання вказаного виконавчого листа. В постанові зазначено, що за виконавчим листом сума до стягнення становить 256210,73 грн.

Під час здійснення виконавчого провадження було встановлено місце роботи боржника в ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та здійснювалось утримання боргу з його заробітку.

Судом встановлено здійснення боржником погашення заборгованості, що підтверджується відповідними розпорядженнями про перерахування коштів та роздруківкою із операцій по рахунку боржника.

Державним виконавцем направлено вимогу за місцем роботи ОСОБА_1 про припинення утримання з останнього у зв`язку із повною сплатою боргу, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

Як видно із листа ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» від 02.08.2023 з працівника ОСОБА_1 утримана заборгованість в сумі 138177,19 грн та перерахована платіжним дорученням на користь ПАТ КБ «Приватбанк». Виконавчий лист №213/3777 від 11.01.2016 повертають у зв`язку із розпорядженням Саксаганського ВДВС. Заборгованість 118033,54 грн не погашена.

Постановою старшого державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 25.07.2023 року на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» було закінчено виконавче провадження з виконання виконавчого листа №213/3777 про стягнення боргу в сумі 256210,73 грн, оскільки залишок боргу, виконавчого збору та витрати виконавчого провадження сплачені боржником у повному обсязі.

Доказів про отримання стягувачем копії постанови про закінчення виконавчого провадження від 25.07.2023 матеріали виконавчого провадження не містять. Наявний в матеріалах виконавчого провадження супровідний лист не підтверджує факту надсилання.

02.10.2024 стягувачем отримана інформація про виконавче провадження, з якої видно відомості про проведення виконавчих дій, стан виконавчого провадження завершено. Також із вказаної інформації видно, що на виконання наказу Міністерства юстиції України від 10.03.2023 Металургійний відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі реорганізовано шляхом приєднання до Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), який є його правонаступником.

Повно і всебічно вивчивши матеріали справи, суд доходить такого висновку.

В силу ст.ст.15, 16 ЦК України, ст.ст.4, 5 ЦПК України кожен може звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав та свобод у спосіб, передбачений законом.

Відповідно до положень ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скаржник АТ КБ «Приватбанк» не погоджується із постановою про закінчення виконавчого провадження, вважають, що вона винесена завчасно, оскільки заборгованість, що визначена за рішенням суду у іноземній валюті, не була стягнута з боржника у повному обсязі.

Згідно ізст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Відповідно до вимог ст. 192 ЦК України гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

За змістом ст. 524 ЦК України грошовим визнається зобов`язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Загальні положення виконання грошового зобов`язання визначено у ст. 533 ЦК України, зокрема: грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 533 ЦК України, використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Особливості звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень при обчисленні боргу в іноземній валюті визначені у ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, відповідно до ч.ч. 3, 5 вказаної статті у разі обчислення суми боргу в іноземній валюті виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті державний виконавець стягує такі кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті виконавець за правилами, встановленими ч. 1 і ч. 2 цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби. Витрати у зв`язку з валютообмінними фінансовими операціями та інші витрати, пов`язані з перерахуванням коштів, покладаються на боржника.

Згідно із ч. 4ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі №320/5115/17 (провадження № 14-133цс20) зазначено, що: «особливості звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень при обчисленні боргу в іноземній валюті визначені у статті 49 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження». Відповідно до частини третьої вказаної статті у разі обчислення суми боргу в іноземній валюті виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує такі кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця.

Як зазначено у висновках викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц (провадження № 14-134цс18) у разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквіваленту такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана в резолютивній частині судового рішення саму в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні. Перерахування стягувачеві суми у національній валюті України чи іншій валюті, аніж валюта, зазначена у резолютивній частині судового рішення, не вважається належним виконанням судового рішення.

Із матеріалів справи видно, що ухвалюючи рішення у справі 11 січня 2016 року, Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» суму боргу в іноземній валюті з її відображенням в еквіваленті у гривні за офіційним курсом НБУ станом на день ухвалення. Тобто, визначаючи характер грошового зобов`язання, судом було визначено стягнення з боржника суми саме в іноземній валюті 12131,19 доларів США, що на момент ухвалення рішення суду становило визначений за офіційним курсом НБУ еквівалент у національній валюті України 256210,73 грн. Зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, внесло двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який має бути виконаний примусово за участю державного виконавця.

Підставою закінчення виконавчого провадження відповідно до положень п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», є факт виконання рішення суду у повному обсязі та у спосіб, зазначений у відповідному виконавчому документі.

Перед прийняттям постанови про закінчення виконавчого провадження державний виконавець зобов`язаний встановити факт виконання відповідного рішення боржником, зокрема, шляхом отримання від боржника доказів його виконання.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі №914/3703/15, від 16 січня 2021 року у справі № 910/4071/17.

Приймаючи оскаржувану постанову про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виходив з того, що рішення виконано згідно виконавчого документу №213/3777 шляхом стягнення з боржника боргу в сумі 256210,73 грн.

Проте, враховуючи викладене вище, в даному випадку стягувачу має бути перерахована саме сума в іноземній валюті, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні, станом на день ухвалення рішення.

Таким чином, сплата боргу у розмірі гривневого еквіваленту, визначеного станом на 03.08.2015, не може вважатись належним виконанням.

Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Встановлено, що пояснень по суті скарги та доказів на спростування викладених в скарзі обставин державним виконавцем, або іншою посадовою особою Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до суду подано не було.

Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що державний виконавець приймаючи постанову про закінчення виконавчого провадження діяв помилково, оскільки не в повній мірі перевірив факт повного фактичного виконання рішення суду, у тому числі й з урахуванням того факту, що борг боржником перераховано не в іноземній валюті і не по курсу на час його виконання, а у еквіваленті до гривні, що не відповідає курсу національної валюти до долара США, як зобов`язання, на час його фактичного виконання.

Згідно з вимогами ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За таких обставин вимоги заявника підлягають задоволенню як такі, що ґрунтуються на законі, підтверджені встановленими обставинами та перевірені наданими доказами.

Також суд вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до ст. 453 ЦПК України, Саксаганський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), зобов`язаний повідомити суд і заявника про виконання даної ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.192, 524, 533 ЦК України, ст. ст.18, 39, 49 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст.12, 13, 18, 76-82, 89, 223, 247, 258-261, 352, 354, 431, 447-451 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», боржник ОСОБА_1 ; заінтересована особа: Саксаганський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), на рішення державного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити.

Скасувати постанову державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 25 липня 2023 року про закінчення виконавчого провадження №50739578.

Зобов`язати державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) поновити виконавче провадження №50739578.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Дата складення повного тексту ухвали суду 15 листопада 2024 року.

Суддя В.В. Мазуренко