Справа № 489/7322/23
Провадження № 2/489/366/24
РІШЕННЯ

Іменем України

24 квітня 2024 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Костюченко Г.С.

із секретарем судового засідання Савковою К.А.,

без участі сторін,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Миколаївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, третя особа: Перша Миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області,

встановив:

13.11.2023 ОСОБА_1 через свого представника адвоката Душаченко І.С. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відповідно до якого просить визнати за ним право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 з усіма прилеглими будівлями і спорудами, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві.

Свої вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_4 . За життя їй належали 62/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 - на підставі рішення Ленінського районного суду від 23.05.2007 року. Після смерті матері позивач ОСОБА_1 у встановлені законом порядку та строк звернувся до Першої Миколаївської державної нотаріальної контори, де була заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер у спадковому реєстрі 71035956. 07.11.2023 позивач звернувся до держаного нотаріуса Ткаченко Ю.Г. з приводу оформлення спадкових прав після смерті матері, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 62/100 часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 йому було відмовлено, у зв`язку з тим, що частка у майні не відповідає частці, що підтверджується правовстановлюючим документом, а саме: Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради №962 від 27.03.2009 року співвласникам, які є відповідачами по справі, які володіли 46/100 у праві спільної часткової власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 було надано окрему адресу, а саме АДРЕСА_2 . Відповідачами 23.04.2010 року було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, одну цілу частку, яка перетворилась в результаті поділу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 , номер запису про право власності 23123 в книзі 146, реєстраційний номер майна 30272781.

Оскільки позивач не має можливості укласти нотаріальний договір про поділ майна, що є у спільній частковій власності, тому що один зі співвласників, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вже виділили свою частку та зареєстрували прво власності за іншою адресою, а саме АДРЕСА_3 . Інших співвласників більше немає, тому частка, яка залишилась перетворюється на одну цілу, зареєструвати право власності на нову частку не має можливості, оскільки власник майна померлий.

Посилаючись на викладені обставини, позивач ОСОБА_1 звернувся із даним позовом до суду.

Відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14.11.2023, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено її розгляд у підготовчому судовому засіданні; витребувано у Першої Миколаївської Державної нотаріальної контори Миколаївської області копію спадкової справи № 299/2023, заведеної після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

28.12.2023 від Першої Миколаївської Державної нотаріальної контори Миколаївської області надійшла витребувана спадкова справа.

Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва 05.03.2024 підготовче провадження у справі закрито, призначено її до розгляду по суті.

Представник позивача та позивач у удове засідання не з`явились, надійшла заява від представника позивача, про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують.

Представник відповідача Миколаївської міської ради в судове засідання не з`явився, від нього 20.02.2024 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату та час судового розгляду належним чином, причину неявки суду не повідомили.

Третя особа Перша Миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області в судове засідання не з`явилась, повідомлена судом про розгляд справи належним чином, 28.12.2023 від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Вислухавши пояснення представника позивача дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 23.05.2007, ОСОБА_4 на праві власності належить 62/100 частина житлового будинку по АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді належної їй на праві власності частки буд. АДРЕСА_1 .

У встановленому законом порядку ОСОБА_1 звернувся до Першої Миколаївської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 .

З матеріалів технічної інвентаризації від 01.09.2023 року вбачається, що житловий будинок по АДРЕСА_1 належав співвласникам ОСОБА_4 62/100 часток у праві спільної часткової власності на підставі рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 23.05.2007 року, зареєстрованого в КП ММБТІ 14.07.2008 р., реєстраційний номер 6867, ОСОБА_2 19/100 (стара частка 23/100). Згідно рішення виконкому Миколаївської міської ради від 27.03.2009 року №962 співвласникам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з частко 46/100 у праві спільної часткової власності була надана нова адреса, а саме АДРЕСА_2 та видано свідоцтво про право власності від 23.04.2010 року.

Згідно відомостей з Реєстру речових прав на нерухоме майно буд. АДРЕСА_2 , який складається з житлового будинку літ А, господарських будівель та споруд, належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 23.04.2010.

Згідно Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Першої Миколаївської Державної нотаріальної контори Миколаївської області Ткаченко Ю.Г. від 07.11.2023, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки: частка у майні , яка залишилась після смерті ОСОБА_4 не відповідає частці, що підтверджується правовстановлюючими документами.

Зі змісту спадкової справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 вбачається, що будь-які інші особи, окрім ОСОБА_1 , спадщину не прийняли, оскільки інших спадкоємців немає.

Згідно положень ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Норми статей 317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно зі статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплюються і у національному законодавстві України. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно Цивільного кодексу України підставами виникнення права власності є різні правопороджуючі юридичні факти, або правовідносини, зокрема, також і в порядку спадкування після смерті громадянина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину

Згідно роз`яснень, що містяться у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті матері, прийняв спадщину у встановлений законом строк, але не може реалізувати своє право на оформлення спадщини в позасудовому порядку через розбіжності в правовстановчих документах, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Оскільки позивач не просить відшкодувати йому судові витрати, тому з урахуванням диспозитивності цивільного судочинства, суд вважає за можливе не здійснювати розподіл судового збору.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 200, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Миколаївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, третя особа: Перша Миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 з усіма прилеглими будівлями і спорудами, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Миколаївська міська рада, , місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20;

відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

третя особа: Перша Миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області, , адреса: м. Миколаїв, вул. Шевченка,42, м.Миколаїв.

Повний текст рішення складено 24.04.2024.

Суддя Г.С.Костюченко