Провадження № 2/537/705/2024
Справа № 537/1388/24
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.04.2024 Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області у складі головуючого судді Дядечка І.І., за участі секретаря судового засідання Бобровської К.Д., представника позивача ОСОБА_1 адвоката Захарова О.С., представника відповідача Головного управління Національної поліції в Полтавській області - Білька В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці Полтавської області в режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом фізичної особи ОСОБА_1 до юридичної особи Головного управління Національної поліції в Полтавській області про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди,

установив :

Позивач ОСОБА_1 , діючий через свого представника адвоката Захарова О.С., звернулась до суду через підсистему «Електронний суд» з позовом, згідно вимог якого просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з Головного управління Національної поліції в Полтавській області на її користь 12 928 грн 41 коп. та судові витрати, а саме: витрати на правничу допомогу в розмірі 12 000 грн та судовий збір в розмірі 968 грн 96 коп.

В обґрунтування позову зазначено, що 13.11.2021 року о 13 год 20 хв. в м. Кременчук по проспекту Свободи, буд. 8-А водій ОСОБА_2 , керуючи службовим транспортним засобом СКС PGO-42ПП, номерний знак НОМЕР_1 , в порушення вимог пункту 13.1 Правил дорожнього руху, не дотримався безпечної інстанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем SCODA Octavia A5, державний номерний знак НОМЕР_2 , що рухався попереду та зупинився, під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Крюківського районного суду м. Кременчука від 22.02.2022 по справі №537/5922/21 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. При цьому провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Автомобіль SCODA Octavia A5, державний номерний знак НОМЕР_2 , належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 . Власником автомобіля CKCPGO-4ПП, номерний знак НОМЕР_1 , є Головне управління Національної поліції в Полтавській області. Відповідно до Висновку експерта №69-21 від 29.11.2021 року вартість відновлювального ремонту автомобіля Scoda Octavia A5, реєстраційний номер НОМЕР_2 , дорівнює 39 751, 44 грн. При цьому ОСОБА_1 виконала ремонт автомобіля дешевше, а саме за 33 500 грн, що підтверджується Актом виконаних робіт №52319 від 16.12.2021 року про надання послуг з технічного обслуговування і ремонту та розрахунковою квитанцією від 16.12.2021 року. 10.08.2022 року на адресу ОСОБА_1 надійшло страхове відшкодування від ПрАТ "УПСК" за автомобіль державний номер НОМЕР_2 в розмірі 20 571, 59 грн. Отже, розмір недоотриманого відшкодування за завдання майнової шкоди складає 12 928, 41 грн. ОСОБА_1 звернулась з позовною заявою до ПрАТ "УПСК" про відшкодування матеріальної шкоди та до ГУНП в Полтавській області про відшкодування моральної шкоди. Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 01.06.2023, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 10.01.2024, позовні вимоги задоволені частково. Стягнуто з ГУНП в Полтавській області 1000 грн моральної шкоди, а в стягненні матеріальної шкоди з ПрАТ "УПСК" відмовлено. При цьому зазначено, що оскільки ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки «СКС PGO-42ПП», державний номерний знак НОМЕР_1 , на підставі трудових (службових) відносин з ГУНП в Полтавській області, відтак вказаний транспортний засіб не вибув із володіння його безпосереднього володільця - ГУНП в Полтавській області та знаходився у сфері його фактичного господарського впливу, а тому належним відповідачем є ГУНП в Полтавській області, з якого і слід було б стягнути на користь позивача різницю між вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу та отриманим страховим відшкодуванням у розмірі 12928,41 грн. Водночас, позивач таких вимог до ГУНП в Полтавській області не заявляє, а стягнення таких з ПАТ «УПСК» не підлягає, оскільки останні не є належним відповідачем. Тож у задоволення даної вимоги суд відмовляє. За викладених обставин позивач змушена була звернутися до суду з даним позовом.

27.03.2024 ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в спрощеному позовному провадження та призначено судове засідання.

11.04.2024 на електронну адресу суду від представника відповідача Головного управління Національної поліції в Полтавській області - Білька В.В. надійшов відзив на позовну заяву, згідно вимог якого останній просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначено, що 13.11.2021 о 13 год. 20 хв. в м. Кременчук по проспекту Свободи, буд. 8А, водій ОСОБА_2 , керуючи службовим транспортним засобом СКС PRO-42ПП, номерний знак НОМЕР_1 , не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Scoda Octavia A5, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22.02.2022 у справі № 537/5922/21 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Цивільно-правова відповідальність ГУНП в Полтавській області, як власника автомобіля СКС PRO-42ПП, номерний знак НОМЕР_1 , застрахована в ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія». Представник відповідача зазначає, що на момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність ГУНП в Полтавській області, як власника автомобіля СКС PRO-42ПП, номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована в ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія». Так, відповідно до вказаного Полісу страхова сума за шкоду, заподіяну майну становить сто тридцять тисяч гривень. Відповідно до Висновку експерта № 69-21 від 29.11.2021 вартість відновлювального ремонту автомобіля Scoda Octavia A5, д.н.з. НОМЕР_4 , становить 39751,44 грн. Враховуючи положення ст. 1187, 1194 ЦК України та ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», представник відповідача вважає, що в даному випадку саме страхова компанія повинна нести матеріальну відповідальність в повному обсязі, оскільки шкода, завдана внаслідок ДТП не перевищує суму, на яку було укладено Поліс. Таким чином, обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, є недоведеними, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Захаров О.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, що зазначені в позові.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Полтавській області - Білько В.В. в судовому засіданні в задовленні позову просив відмовити з підстав викладених у раніше направленому відзиві на позовну заяву.

Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частинами 1, 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 13.11.2021 року о 13 год. 20 хв. в м. Кременчук по проспекту Свободи, буд. 8-А, водій ОСОБА_2 , оперуповноважений ВКП Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області, керуючи службовим транспортним засобом "СКС PGO-42ПП", державний номерний знак НОМЕР_1 , не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем "Scoda Oktavia А5", державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Власником автомобіля "Scoda Oktavia А5", державний номерний знак НОМЕР_2 , є ОСОБА_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Постановою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22.02.2022 у справі № 537/5922/21 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена ця постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частина 2 ст. 1166 ЦК України встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, тобто особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Правила ч. 2 ст. 1187 ЦК України вказують на дві ознаки володільця джерела підвищеної небезпеки - юридичну і матеріальну. Так, за юридичною ознакою володільцем визнається тільки та особа, яка володіє певним правом по відношенню до джерела підвищеної небезпеки. Таким правом може бути право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо. Згідно з матеріальною ознакою володільцем визнається той власник або інший титульний володілець джерела підвищеної небезпеки, який одночасно фактично його використовує, зберігає або утримує.

Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 426/16825/16-ц (провадження № 14-497цс18) зроблено висновок про те, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Відповідно до частини першої статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець.

Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Разом із тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

В судовому засіданні встановлено, що транспортний засіб "СКС PGO-42ПП", державний номерний знак НОМЕР_1 , належить ГУ НП в Полтавській області. На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність ГУ НП в Полтавській області, як власника автомобіля "СКС РЯО-42ПП", державний номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована в ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" (поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АТ 0813186). Відповідно до вказаного Полісу страхова сума за шкоду, заподіяну майну становить сто тридцять тисяч гривень.

Водій транспортного засобу "СКС PGO-42ПП", державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_2 є службовою особою ГУ НП в Полтавській області, так як займає посаду оперуповноваженого ВКП Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області.

15.11.2021 року ПрАТ "УПСК" було отримано від ОСОБА_3 , повідомлення про страховий випадок та 01.02.2022 року - заяву від ОСОБА_1 про виплату страхового відшкодування.

25.11.2021 року, представником ПрАТ «УПСК» здійснено огляд пошкодженого транспортного «Scoda Oktavia А5», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , та складено Акт огляду транспортного засобу. При даному огляді автомобіля був присутній ОСОБА_4 . Як вбачається з акту заперечень щодо ступеню та кількості зафіксованих пошкоджень не вказав, при цьому його підпис на акті огляду відсутній.

Відповідно до звіту № 13-D/10/22 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 13.12.2021, проведеного на замовлення ПрАТ "УПСК", вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (з врахуванням ПДВ), складає 23 093,11 грн., а вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (без врахуванням ПДВ) - 20 571,59 грн.

Згідно Ремонтної калькуляції № 0813186_А від 13.12.2021 р. вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу з ПДВ без урахування фізичного зносу складає 35 588,83 грн., в тому числі: вартість ремонтних робіт (Ср) - 7 964,0 грн., вартість матеріалів (Cм) - 6 563,45 грн., вартість складових, що підлягають заміні (Cс) - 21 061,38 грн.

Відповідно до розрахунку коефіцієнта фізичного зносу КТЗ значення коефіцієнта фізичного зносу (Ез) складових транспортного засобу "ScodaOktavia А5", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 = 0,5933.

Таким чином, вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу складає Сврз = 7964,0 грн. + 6563,45 грн. + 21 061,38 грн. грн. х (1 - 0,5933) = 23 093,11 грн. (в тому числі 2 521,52 грн. ПДВ).

ПрАТ "УПСК", здійснило розрахунок розміру страхового відшкодування за шкоду, пов`язану з пошкодженням транспортного засобу, (з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу та за вирахуванням суми ПДВ) на підставі страхового акту № 036/037/017286/21/1 виплатило позивачу страхове відшкодування розмірі 20 571,59 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 26070 від 10.08.2022 року.

Для встановлення вартості матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля «Skoda Octavia А5», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , за заявою ОСОБА_3 експертом було проведено авто товарознавче дослідження. Відповідно до висновку експерта №69-21 від 29.11.2021 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Skoda Octavia А5», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , дорівнює 39 751, 44 грн. При цьому, у висновку експерта №69-21 коефіцієнт фізичного зносу теж складає Ез=0,5933.

Згідно акту виконаних робіт №52319 від 16.12.2021 року СТО «Автоленд» про надання послуг з технічного обслуговування і ремонту, та розрахункової квитанції від 16.12.2021 року, ремонт автомобіля «Scoda Oktavia А5», був виконаний за 33 500 грн. Даний акт не містить інформації чи є надавач послуг з ремонту автомобіля платником ПДВ.

Відповідно до статті 1 ЗУ «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Відповідно до статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників неземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею ст. 1194 ЦК України, передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У постанові Верховного Суду від 09 липня 2021 року (справа №522/14085/19) викладений правовий висновок, згідно якого відшкодування шкоди особою, яка завдала шкоду, можливе лише за умови, що згідно з Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

В подальшому ОСОБА_1 звернулась до Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області із позовними вимогами до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», Головного управління Національної поліції в Полтавській області, за участі третьої особи ОСОБА_2 , про відшкодування майнової шкоди завданої внаслідок ДТП та стягнення моральної шкоди.

01.06.2023 рішенням Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області (справа № 537/2741/22) позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», Головного управління Національної поліції в Полтавській області, за участі третьої особи ОСОБА_2 , про відшкодування майнової шкоди завданої внаслідок ДТП та стягнення моральної шкоди задовольно частково. Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Полтавській області на користь ОСОБА_1 - 1000,00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди завданої в наслідок ДТП та 4600 грн в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. В задоволенні іншої частини вимог позовної заяви відмовлено.

В мотивувальній частині рішення, зазначено, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки «СКС PGO-42ПП», державний номерний знак НОМЕР_1 , на підставі трудових (службових) відносин з ГУНП в Полтавській області, відтак вказаний транспортний засіб не вибув із володіння його безпосереднього володільця ГУ НП в Полтавській області та знаходився у сфері його фактичного господарського впливу, а тому належним відповідачем є ГУ НП в Полтавській області, з якого і слід було б стягнути на користь позивача різницю між вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу та отриманим страховим відшкодуванням у розмірі 12928,41 грн.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 10.01.2024 рішення Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області від - 01.06.2024 залишено без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, залишилась невідшкодованою матеріальна шкода, яка була заподіяна позивачу під час ДТП, що мала місце 13.11.2021 року в розмірі 12 928 грн 41 коп.

Судом встановлено, що на момент здійснення страхової виплати страховик керувався ЗУ «Про страхування», який втратив чинність 01.01.2024.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 Постанови від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

За змістом частини першої статті 28, статті 29 Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Таким чином, обов`язком страховика є відшкодування витрат потерпілого, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, у межах страхового відшкодування.

Згідно до пункту 34.1, 34.2, 34.3 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком залучаються їх працівники. Страховиком та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти.

Згідно до пункту 35.1, 35.3 статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: найменування страховика, якому подається заява ; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; підпис заявника та дата подання заяви. Особа, якій подається заява про страхове відшкодування, зобов`язана надавати консультаційну допомогу заявнику під час складення заяви і на вимогу заявника зобов`язана ознайомити його з відповідними нормативно-правовими актами, порядком обчислення страхового відшкодування (регламентної виплати) та документами, на підставі яких оцінено розмір заподіяної шкоди.

Згідно до пункту 36.1, 36.2, 36.4, 36.7 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому, доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. У разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення. Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків. Страховик здійснює компенсацію витрат страхувальника або особи, відповідальність якої застрахована, за умови, що такі витрати здійснюються за згодою страховика. У компенсації витрат може бути відмовлено повністю або частково, якщо такі витрати здійснені без попереднього погодження із страховиком. Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється шляхом безготівкового розрахунку. Рішення страховика про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування, у судовому порядку.

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі №6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 вересня 2018 року у справі № 523/5890/15-ц (провадження № 61-18781св18) зроблено висновок, що «всі операції з надання послуг із страхування, в тому числі пов`язані компенсацією страховиком збитків, понесених потерпілим при настанні страхового випадку, не є об`єктом оподаткування ПДВ. В зв`язку з чим, за загальним правилом, як при визначенні розміру страхових платежів, так і при визначенні розміру матеріального збитку чи страхової виплати, підлягаючої до відшкодування страхувальнику чи безпосередньо потерпілій особі (пункт 36.4 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), податок на додану вартість не нараховується, окремим рядком не виділяється та страховики не є платниками ПДВ по таких операціях. У разі, якщо страхові суми спрямовуються безпосередньо на придбання у платника податку на додану вартість послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об`єкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту (запчастини та інші витратні матеріали тощо), то розрахунок суми виплат на таке придбання здійснюється з урахуванням сум податку на додану вартість, які включаються до вартості й виділяються окремим рядком у розрахункових документах. Зазначені зобов`язання виникають лише внаслідок фактичного надання послуги з проведення такого ремонту за умови, що виконавець цієї послуги є платником ПДВ. У випадку не проведення фактичного ремонту транспортного засобу, податкові зобов`язання не виникають».

Тож, страховик отримавши від позивача заяву про страхове відшкодування де остання просила здійснити виплату страхового відшкодування безпосередньо на свій рахунок і не надала страховику докази про фактичне здійснення ремонту транспортного засобу у особи, яка є платником ПДВ, правильно здійснило вирахування ПДВ на вартість матеріалів та складових частин з виплати страхового відшкодування.

У постанові від 6 липня 2018 року по справі № 924/675/17 Верховний Суд дійшов висновку, що звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу.

Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту суди, у разі виникнення спору щодо визначення його розміру, виходять з фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Таким чином, оскільки, згідно з висновком експерта від 29.11.2021 №69-21 вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу позивача, завданого внаслідок ДТП, яка сталася з вини ОСОБА_2 складає 39751,44 грн. (фактично понесено витрат 33500 грн) перевищує виплачений розмір страхового відшкодування 20571,59 грн. (без ПДВ), то на користь позивача підлягає стягненню різниця між вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу та отриманим страховим відшкодуванням.

Суд погоджується з доводами позивача, що за даних обставин розмір майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню становить 12928,41 грн. із розрахунку 33500,00 грн. вартості відновлювального ремонту з ПДВ мінус 20571,59 грн. отриманого страхового відшкодування без врахування ПДВ до такого.

Відповідно до правового висновку викладеного в постанові ВСУ України № 6-2808цс15 від 20 січня 2016 року потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Отже, відповідач, як володілець джерела підвищеної небезпеки, має нести цивільно-правову відповідальність по деліктному зобов`язанню й відшкодувати заподіяну шкоду позивачу, згідно викладених вище вимог Закону, в розмірі не охопленому страховим відшкодуванням (ст. 1194 ЦК України).

За таких обставин, суд вважає, що позивачем ОСОБА_1 правомірно заявлено вимогу до відповідача до Головного управління Національної поліції в Полтавській області з приводу відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 12 928 грн 41 коп., що є сумою різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), та яка підлягає стягненню з відповідача.

Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що позов є законним, обґрунтованим і підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 968 грн 96 коп.

Керуючись ст. 22, 1166, 1180, 1187-1188 ЦК України, ст. 141 ЦПК України суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Полтавській області (, місцезнаходження: місто Полтава, вулиця Пушкіна, будинок 83) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , IBAN НОМЕР_6 в АТ «ПУМБ») 12 928 грн 41 коп. (дванадцять тисяч дев`ятсот двадцять вісім грн 41 коп.) майнової шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Полтавській області (код , місцезнаходження: місто Полтава, вулиця Пушкіна, будинок 83) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , IBAN НОМЕР_6 в АТ «ПУМБ») 968 грн 96 коп. (дев`ятсот шістдесят вісім грн 96 коп.) сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 23.04.2024.

Суддя І.І. Дядечко