Справа № 212/6774/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: Головуючого - судді Пустовіт О. Г., секретаря судового засідання Голуб О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг, в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який залишив заповіт на ім`я ОСОБА_1 . Заповіт посвідчений ОСОБА_4 , державним нотаріусом П`ятої криворізької державної нотаріальної контори 01 листопада 2021 року, зареєстрованого у реєстрі за № 1053 на все майно померлого. Після смерті ОСОБА_3 , вона, у встановлений законом шестимісячний строк звернулася до державного нотаріуса Другої криворізької державної нотаріальної контори, з заявою про прийняття спадщини, а у подальшому з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак отримала постанову про відмову у вчиненні нотарільної дії з зазначенням що, після шести місяців з дня смерті спадкодавця виникла суперечка між спадкоємцями з приводу їх прав на частки у спадщині, тобто є інший спадкоємець окрім неї, позивача онука померлого, ОСОБА_2 , яка пропустила строк прийняття спадщини. Зазначила, що ОСОБА_2 , не має право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , так, як ОСОБА_3 залишив заповіт на неї, ОСОБА_1 , та крім того, ОСОБА_2 пропустила строк прийняття спадщини.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.07.2024 було відкрито провадження по справі в загальному позовному провадженні та призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.08.2024 прийнято в провадження уточнену позовну заяву, замінено первісного відповідача Друга Криворізька державна нотаріальна контора на належного відповідача ОСОБА_2 .

Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.08.2024 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.09.2024 позовну вимогу про визнання права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 без розгляду

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, до початку судового засідання, надала заяву про розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, до початку судового засідання, надала заяву про розгляду справи без її участі, позовні вимоги ОСОБА_1 визнає.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд враховує, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, розглядає справу за відсутності сторін.

Судом, з огляду на приписи ч. 2ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 , виданим Департаментом адміністративних послуг Криворізької міської ради.

За життя спадкодавець ОСОБА_3 залишив заповіт на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Заповіт посвідчений ОСОБА_4 , державним нотаріусом П`ятої криворізької державної нотаріальної контори 01 листопада 2021 року, зареєстрованого у реєстрі за № 1053 на все майно померлого.

Після смерті ОСОБА_3 , позивач по справі, у встановлений законом шестимісячний строк звернулася до державного нотаріуса Другої криворізької державної нотаріальної контори, з заявою про прийняття спадщини, а у подальшому з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак 29.06.2024 року отримала постанову про відмову у вчиненні нотарільної дії з зазначенням що, після шести місяців з дня смерті спадкодавця виникла суперечка між спадкоємцями з приводу їх прав на частки у спадщині, тобто є інший спадкоємець окрім неї, позивача онука померлого, ОСОБА_2 , яка пропустила строк прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про успадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та наявності інших спадкоємців і спору між ними. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Оформити свідоцтво про право на спадщину за законом в органах нотаріату позивач не має можливості через онуку померлого ОСОБА_2 , яка вважає, що частина майна померлого ОСОБА_3 повина належати їй, так, як воно перебуває у її користуванні тривалий час, а тому вона вимушена звернутися до суду.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За змістом роз`яснень абз. 2 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розглядові лише за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Так, Верховний Суд України 4 квітня 2011 року при розгляді справи № 3-18гс11 ухвалив постанову в якій зробив такий правовий висновок: «Згідно з вимогами статті 392 цього ж Кодексу власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом вищезазначеної норми потреба в цьому заході захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або оспорюється ними».

Те ж саме розтлумачено і в пункті 37 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 р. № 5.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За приписами ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1233 ЦК, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст.ст.1268, 1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно за спадкодавцем, має особисто подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Померлому ОСОБА_3 за життя належало наступне нерухоме майно: квартира АДРЕСА_2 , 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 ( 1/4 частина належала йому особисто, а 1/4 належала його жінці ОСОБА_5 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_4 , після якої він прийняв спадщину, але свідоцтво про право на спадщину юридично не оформив. Крім того, ОСОБА_3 за життя належала 1/4 частина квартири АДРЕСА_3 ( 1/8 частина належала йому особисто, а 1/8 належала його жінці ОСОБА_5 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_4 , після якої він прийняв спадщину, але свідоцтво про право на спадщину також юридично не оформив. Дана обставина підтверджується матеріалами спадкових справ № 652/2023 після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , та № 726//2015 після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

При цьому у положеннях п.3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013р. за №24-753/0/4-13, роз`яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

За таких обставин, та враховуючи визнання позову відповідачем, позовні вимоги ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 16, 321, 392, 1217, 1218, 1223, 1233, 1268, 1269ЦК України, ст.ст. 2, 5, 10-13, 18, 206, 258-259, 263-265 ЦПК, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 53,0 кв.м., житловою 37,4 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_3 , загальною площею 49,26 кв.м., житловою 29,3 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 04 вересня 2024 року.

Суддя: О. Г. Пустовіт