Справа № 577/5550/24
Провадження № 6/577/109/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" листопада 2024 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Буток Т.А.

при секретарі Кузнєцовій О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Конотоп справу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», заінтересовані особи: акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» звернулося до суду із заявою, в якій просить замінити стягувача акціонерне товариство «Дельта Банк» на правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» по виконанню рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 22.07.2008 року у справі № 2-1050/08 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» в особі Сумської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпромбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення на користь кредитора заборгованості за кредитним договором № 1-0011002/ФК-08 від 14.01.2008 року та сплаченого судового збору. Вимоги обґрунтовує тим, що 22.07.2008 року Конотопський районний суд Сумської області ухвалив рішення по справі № 2-1050/08 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1-0011002/ФК-08 від 14.01.2008 року з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк». 20.06.2010 року між товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та акціонерним товариством «Дельта Банк», було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов`язань, відповідно до якого заборгованість за кредитним договором № 1-0011002/ФК-08 від 14.01.2008 року перейшло на користь акціонерним товариством «Дельта Банк». 02.07.2020 року між акціонерним товариством «Дельта Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», укладено договір про відступлення прав вимоги № 2273/К, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором № 1-0011002/ФК-08 від 14.01.2008 року, перейшло до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс». Згідно з інформацією з Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавчі провадження з примусового виконання виконавчого листа щодо боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відсутні. Крім того, відповідно до офіційної інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, станом на день подання цієї заяви оригінал виконавчого листа щодо боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на примусовому виконанні не перебуває. Таким чином, оригінали виконавчих листів щодо боржників у заявника та первісного стягувана відсутні, заборгованість за кредитним договором не погашена. Наразі місцезнаходження виконавчих листів щодо божників невідомо та можливість їх встановлення відсутня. Отже, виконавчі документи стягувачем втрачено.

В судовому засіданні представник заявника товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому порядку (а.с. 275).

Заінтересована особа акціонерне «Дельта Банк» в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому порядку (а.с. 286).

Заінтересована особа ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому порядку (а.с. 276).

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі при вирішенні питання просить врахувати відзив на заяву (а.с. 280 - 285) та відмовити заявнику у задоволенні заяви в повному обсязі.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

В силу ч. 1ст. 48 ЦПК України сторонами у цивільній справі є позивач і відповідач, які на час участі у справі, відповідно до ст.ст. 46-47 вказаного Кодексу, мають володіти цивільною процесуальною правоздатністю та цивільною процесуальною дієздатністю.

У свою чергу, цивільну процесуальну правоздатність мають усі фізичні і юридичні особи. Цивільну процесуальну дієздатність мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також, неповнолітні, у випадках, прямо передбачених законом.

Таким чином, позов може бути пред`явлено тільки до особи, яка на час вчинення названої процесуальної дії володіє цивільною процесуальною правоздатністю та цивільною процесуальною дієздатністю.

Згідно ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Боржник як учасники цивільної справи за заявою про заміну сторони виконавчого провадження, має володіти цивільною процесуальною правоздатністю.

Разом з тим, за правиламич.4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність особи припиняється у момент її смерті.

Згідно з частинами першою, другою, п`ятою ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (ст. 442 ЦПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки, або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення.

Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду (постанова Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі №916/617/17 (провадження №12-48гс20), пункти 73-75), оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Але заміна учасника справи не обов`язково означає заміну сторони відкритого виконавчого провадження.

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому ст. 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених ст. 55 ЦПК України.

У цьому випадку норми ст. 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з нормами ст. 55 ЦПК України.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі ст. 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої ст. 442 ЦПК України.

Отже, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.

Якщо виконавче провадження не закінчено, але виконавчий документ був повернутий без виконання стягувачу, визначеному у цьому документі, у його правонаступника є потенційна можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання. Але таке право залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, але й дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених Законом України «Про виконавче провадження». А якщо ці строки пропущені, то разом з питанням правонаступництва має вирішуватись питання поновлення цих строків, оскільки за відсутності підстав поновлення відсутня дійсна процесуальна мета такого правонаступництва.

Такий висновок про застосування ст. 442 ЦПК України викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі №2-7763/10 (провадження №14-197цс21).

Отже, ураховуючи наведене, для вирішення питання щодо заміни сторони у виконавчому провадженні вирішальним є встановлення наявності відкритого виконавчого провадження, в якому ставиться таке питання.

Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою ст. 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва з метою реалізації правонаступником судового рішення у виконавчому провадженні без розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим відповідно до умов законодавства, позбавлене процесуальної мети.

Отже, не можна замінити сторону виконавчого провадження, якщо відсутнє виконавче провадження, або якщо воно було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення.

Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі №2-7763/10 (провадження №14-197цс21).

Судом встановлено, що з копії довідки від 30.10.2024 року № 28.2-39/84894 вбачається, що на виконанні у Конотопському МРВ ДВС відділі перебував виконавчий лист № 2-1050 виданий 13.08.2008 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь Сумської філії ТОВ « Укрпромбанк» 206534 грн. 41 коп. заборгованості солідарно. 03.09.2008 року державним виконавцем буде винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, а 11.12.2012 року було винесено постанову про повернення виконавчого документ стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (старої редакції). Відповідно до п. 2 Розділу XI Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки. Згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження вказаний виконавчий документ до Конотопського МВДВС ПН-СХ МРУМЮ (м. Суми) повторно на виконання не надходив (а.с. 283).

За положеннями ст.ст. 77, 79 81 ЦПК України обґрунтування наявності обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, проте заявником письмових доказів на підтвердження своєї позиції в справі, зокрема щодо наявності існування виконавчого провадження не представлено.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

З урахуванням вищевикладеного, суд не знаходить підстав для задоволення заяви представника ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження, шляхом заміни стягувача його правонаступником.

Керуючись ст.18, п. 28 ч. 1 ст. 353, 354, 442 ЦПК України, ст. 12, 15 Закону України Про виконавче провадження, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяТ. А. Буток