КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Кулікова С.В.
№ 22-ц/824/7996/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 760/15097/22

17 квітня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кулікової С.В.

суддів - Музичко С.Г.

- Болотова Є.В.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 05 червня 2023 року, ухваленого під головуванням судді Аксьонової Н.М, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання малолітніх дітей,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила суд стягнути з відповідача на користь позивача половину додаткових витрат понесених нею на малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 55011,87 грн та стягнути з відповідача на користь держави судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог покладається на те, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, розірваному 24 вересня 2021 року рішенням Солом`янського районного суду м. Києва. Від шлюбу мають дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З березня 2015 року позивач разом із дітьми проживає в м. Києві, сама виховує та утримує дітей, батько дітей участі в їх вихованні не приймає, не утримує, не забезпечує їх основні життєві потреби, участі в додаткових витратах на дітей не приймає, дітьми не цікавиться, з ними не спілкується.

Згідно рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 10 червня 2022 року визначено місце проживання дітей разом із матір`ю та стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення старшою дитиною повноліття. Рішення суду відповідачем не виконується.

Діти є обдарованими, гарно навчаються, мають хист та здібності у вивченні англійської мови, ментальної арифметики, до занять гімнастикою, танцями, малюванням.

Витрати по оплаті розвитку здібностей дітей позивач несе самотужки. Окрім того, вона має постійні витрати по оплаті дітям послуг медичного характеру, оздоровлення, тощо.

Приймати участь добровільно у додаткових витратах на утримання дітей відповідач відмовляється. Iнших дітей відповідач не має, виконавчих проваджень про стягнення тих чи інших платежів (окрім основних аліментів на утримання цих дітей) відповідач також не має.

Так, за останній рік позивачем на спільних дітей позивача та відповідача на розвиток здібностей дітей та медичні послуги були понесені наступні витрати:

- витрати на розвиток здібностей обох дітей з вивчення англійської мови на 2021-2022 роки в розмірі 48575 гривень;

- витрати на покупки книжок з англійської мови для додаткових занять з англійської мови - 4653 гривні;

- витрати на розвиток здібностей обох дітей з вивчення ментальної арифметики на 2021-2022 роки в розмірі 16060 гривень;

- витрати медичні послуги, що пов`язані з розтягненням ноги дитини та стоматологічні послуги дітей - 8200 гривень;

- витрати на розвиток здібностей обох дітей з малювання в розмірі 7200 гривень;

- витрати на розвиток здібностей обох дітей з танців в розмірі 13000 гривень;

- витрати на розвиток здібностей дітей з гімнастики «Терпсіхора» 10000 гривень;

- витрати на спортивний інвентар та одяг для спорту для розвитку спортивних здібностей дітей - 2353 гривні 75 копійок.

Всього додаткових витрат понесено позивачем на дітей за останній рік 110023,75 грн. Половина витрат, що позивач просить стягнути з відповідача, складає 55011 гривень 87 копійок.

Від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Титорчука С.Ф. до суду надійшли заперечення на позовну заяву, у яких просить позов задовольнити частково, визнати додатковими витрати на утримання дітей витрати на медичні послуги в сумі 8200 грн. та стягнути з відповідача половину цих витрат в розмірі 4100 грн, у решті позовних вимог - відмовити, оскільки витрати на медичне обслуговування вiдповiдач не оспорює та згоден компенсувати половину таких затрат.

В обґрунтування заперечень вказують, що витрати на розвиток здібностей обох дітей з вивчення англійської мови, ментальної арифметики, витрати на танці, малювання, гімнастику та додатковий iнвентар, одяг для цих занять не обумовлені особливими обставинами в розумінні статті 185 СК України. Понесення таких витрат є добровільним волевиявленням матерi. Також позивачем не доведено погодження вiдповiдачем необхідності відвідування дітьми таких додаткових занять.

Крім того, вказав, що з поданої позивачем копії договору (Оферти) з ФОП ОСОБА_5 про надання інформаційних послуг з вивчення курсу ментальної арифметики вбачається, що договір не підписаний сторонами. З квитанцій на суму 7200 грн., де отримувачем є ДЗ Солом?янського району з призначенням платежу «за утримання дитини», не зрозуміло, за що відбувалися такі платежі. З копій платіжних документів на суму 10000 грн. з призначенням платежу за надання спортивних послуг не вбачається можливим встановити за які саме спортивні послуги відбувалася сплата.

05 червня 2023 року представник відповідача ОСОБА_6 подав суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги відповідач визнає частково, в межах зазначених у запереченнях на позовну заяву, в решті позовних вимог просив відмовити, до того ж просив справу розглядати без його участі та участі відповідача.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 05 червня 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання малолітніх дітей - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені додаткові витрати на дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 4100 (чотири тисячі сто) гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 69 (шістдесят дев`ять) гривень 47 копійок судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 05 червня 2023 року та ухвалити по справі нове судове рішення яким позов задовольнити повністю.

Апеляційну скаргу обґрунтовувала тим, що рішення суду ухвалене з порушеннями норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню.

В обгрунтування апеляційної скарги вказує, що сама виховує дітей. Самотужки рятувала дітей від війни з 2014 року, з березня 2015 року працює в Києві де придбала для себе і дітей квартиру, сама виховує та утримує дітей. Батько дітей участі в їх вихованні не приймає, не утримує, не забезпечує їх основні життєві потреби, участі в додаткових витратах на дітей не приймає, дітьми не цікавиться, з ними не спілкується. При чому, що жодних перешкод в їх спілкуванні з батьком не створювала. Зазначає, що з дітьми зареєстровані в місті Києві як внутрішньо-переміщені особи. Вказує, що їй відомо, що на території міста Донецьк відповідач отримує доходи.

Зазначає, що діти мають хист та здібності у вивченні англійської мови, ментальної арифметики, до занять гімнастикою, танцями, малювання докази чого додані і містяться в матеріалах справи. Небажання відповідача нести додаткові витрати не можуть бути приводом для відмови в розвитку здібностей дітей.

Вказує, що як доказ наявності у дітей здібностей надала численну кількість грамот, нагород дітей, фотокарток кубків та медалей, фотокарток дітей з спортивних змагань.

Наголошує на рівності батька і матері який закріплений у сімейному законодавстві.

Від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому він наголошує на законності рішення суду першої інстанції та на необґрунтованості доводів апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

В обгрунтування відзиву вказує, що додаткові витрати повинні бути викликані особливими обставинами, які підлягають доведенню позивачем. Витрати вказані позивачкою не є додатковими витратами в розумінні ст.185 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Кулікової С.В., обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольнивши частково позов, суд першої інстанції вказав, що оскільки відповідач визнав вимоги у частині компенсації половини витрат на медичне обслуговування в розмірі 4100 грн., позов у цій частині необхідно задовольнити.

Окрім того відмовляючи в іншій частині позову, суд першої інстанції вказав, що позивачем не доведено, що витрати на розвиток здібностей обох дітей з вивчення англійської мови, ментальної арифметики, малювання, танців та гімнастики, а також на придбання книжок для додаткових занять з англійської мови, одягу для спорту та спортивного інвентарю є такими, що викликані особливими обставинами в розумінні статті 185 СК України.

Проте апеляційний суд не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції враховуючи наступне.

Судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що 29 квітня 2011 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис №174, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим повторно 16 травня 2012 року.

Від шлюбу сторони мають дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 06 вересня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьку, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 28 вересня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьку.

Відповідно до рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 24 вересня 2021 року шлюб між сторонами було розірвано.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 10 червня 2022 року визначено місце проживання малолітніх дітей з матір`ю, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з 11 січня 2021 року та до досягнення ОСОБА_3 повноліття.

Позивач ОСОБА_1 звернувшись до суду з указаним позовом стверджує, що її діти є обдарованими, гарно навчаються, мають хист та здібності у вивченні англійської мови, ментальної арифметики, до занять гімнастикою, танцями, малюванням. Витрати по оплаті розвитку здібностей дітей та за медичні послуги позивач несе самотужки. Відповідач відмовляється добровільно брати участь у додаткових витратах на утримання дітей.

Тому вона звернулася до суду з указаним позовом про стягнення половини додаткових витрат, понесених нею на малолітніх дітей у розмірі 55011,87 грн, які складаються з наступного:

- витрати на розвиток здібностей обох дітей з вивчення англійської мови на 2021-2022 роки в розмірі 48575 гривень;

- витрати на покупки книжок з англійської мови для додаткових занять з англійської мови - 4653 гривні;

- витрати на розвиток здібностей обох дітей з вивчення ментальної арифметики на 2021-2022 роки в розмірі 16060 гривень;

- витрати медичні послуги, що пов`язані з розтягненням ноги дитини та стоматологічні послуги дітей - 8200 гривень;

- витрати на розвиток здібностей обох дітей з малювання в розмірі 7200 гривень;

- витрати на розвиток здібностей обох дітей з танців в розмірі 13000 гривень;

- витрати на розвиток здібностей дітей з гімнастики «Терпсіхора» 10000 гривень;

- витрати на спортивний інвентар та одяг для спорту для розвитку спортивних здібностей дітей - 2353 гривні 75 копійок.

Відповідач не оспорював витрати на медичне обслуговування дітей у сумі 8200 грн. та згоден компенсувати половину цих витрат в розмірі 4100 грн., в іншій частині просив у позові відмовити.

У ч. 1 ст. 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради № 789-ХІІ від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991 визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 18 вищезазначеної Конвенції, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини установлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (ч. 2 ст. 185 СК України).

Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку, які підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, необхідно враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 61-2371св18, від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17, від 29 квітня 2022 року у справі № 761/27222/20.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 серпня 2020 року у справі № 336/1488/19 визначає, що особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними факторами.

Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. З аналізу судової практики, яка склалась, до додаткових витрат відносять: а) навчання у спеціалізованому закладі освіти, технікумі, коледжі, при умові погодження з батьком /матір`ю навчального закладу та доведеності існування особливих обставин, які зумовлені необхідністю платного навчання дитини у цьому закладі адже дитині гарантовано державою безоплатне навчання у загальноосвітній школі; б) розвиток здібностей дитини, а саме витрати на гуртки, заняття, які розвивають конкретні здібності дитини, придбання спортінвентарю, музичного інструменту, витрати на участь у змаганнях та конкурсах, витрати на вивчення іноземних мов, підтвердженні відповідними нагородами, які одержували діти або характеристиками; в) оздоровлення (санаторно-курортне або відпочинок біля моря або на гірському курорті при умові доведеності, що для покращення стану здоров`я дитини вона потребувала відпочинок та оздоровлення саме там); г) лікування (систематичні витрати, понесені у зв`язку з постійною хворобою дитини, фізичними травмами).

Батьки зобов`язані брати участь у додаткових витратах на свою дитину, лише при обов`язковій умові, якщо це обумовлено розвитком її здібностей, хворобою тощо. Цей перелік не є вичерпним - сюди входять усі потреби дитини, які не покриваються аліментами на її утримання.

На підтвердження понесених витрат на лікування дитини - долучаються до позовної заяви акти про надані медичні послуги, рахунки, квитанції та чеки про оплату наданих послуг та придбаних ліків згідно з рекомендаціями лікарів.

Тільки зберігаючи, фіксуючи та надаючи зазначені документи в суді, можна реалізувати своє право на компенсацію додатково понесених витрат, викликаних певними обставинами в житті дитини.

Наявність додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Водночас аліменти - це кошти на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити базові матеріальні умови для життя дитини: оплату харчування, одягу, предметів гігієни, шкільного приладдя, спожитих дітьми комунальних послуг, лікування нескладних захворювань та ін.

У постанові від 4 грудня 2019 року у справі № 320/383/19(провадження № 61-18284св19) Верховний Суд встановив, що доказами, які підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які підтверджують, зокрема, витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватися відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Перевіряючи доводи апеляційної скарги відповідача апеляційний суд виходить з наступного.

А відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем до позовної заяви було додано докази наявності здібностей обох дітей до гімнастики та танців на підтвердження чого додано копії грамот, нагород (а.с.58-68), що в розумінні статті 185 СК України є доказом особливих обставин, а відтак наявні підстави задоволення позову в частині стягнення з відповідача додаткових витрат на розвиток здібностей обох дітей з танців у розмірі 6500 грн. та витрат на розвиток обох дітей з гімнастики в розмірі 5000 грн.

Оскільки позивачем не надано доказів особливих умов дітей з вивчення англійської мови, ментальної математики та малювання, то висновки суді про відмову в задоволенні позову в цій частині є вірними.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому наявні підстави до його скасування з мотивів, викладених у апеляційній скарзі.

Відповідно до підпункту "в" пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

За правилами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

До інших судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, відносяться зокрема витрати з сплати судового збору.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі в справах про стягнення додаткових витрат на дитину, звільняються від сплати судового збору.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково на 28,3 %, тому на користь держави з ОСОБА_2 слід стягнути судовий збір, пропорційно задоволеним вимогам, за подання позовної заяви в сумі 1 898,93 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 376, 383, 384, 389 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 05 червня 2023 року в частині не задоволених позовних вимог про стягнення витрат: на розвиток здібностей дітей з гімнастики, на розвиток дітей з танців, скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесених додаткових витрат на дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 11 500 гривень.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 05 червня 2023 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення витрат: розвиток здібностей з вивчення англійської мови, купівлю книжок з англійської мови, на розвиток здібностей дітей з вивчення ментальної арифметики, на розвиток здібностей дітей за малювання, спортивний інвентар залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1 898,93 грн. судового збору

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в частині 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий: Судді: