рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

Справа № 495/5166/24

Номер провадження 2/495/3067/2024

21 серпня 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Боярського О.О.,

при секретарі Червинській І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білгород-Дністровський цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог.

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 у якій просить суд:

- ??визнати дійсним Договір №2337/Б від 14 липня 1999 року купівлі-продажу житлового будинку під номером АДРЕСА_1 , що складається в цілому з: житловий будинок літ. «А», загальною площею - 54,3 кв.м., житловою площею - 29,1 кв.м, сарай літ. «Б», літня кухня літ. «В», вбиральня літ. «Г», гараж літ. «Д», споруди N?1-4, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , на Одеській товарній біржі.

- визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок під номером АДРЕСА_1 , що складається в цілому з: житловий будинок літ. «А», загальною площею - 54,3 кв.м., житловою площею - 29,1 кв.м, сарай літ. «Б», літня кухня літ. «В», вбиральня літ. «Г», гараж літ. «Д», споруди №1-4.

В обґрунтування позову зазначає, що 14 липня 1999 року за договором купівлі-продажу нерухомого майна №2337/Б, зареєстрованому на Одеській товарній біржі, ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_2 , житловий будинок під номером АДРЕСА_1 , який належав її, на праві власності, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом N?1-21 70, посвідченого Білгород-Дністровською районною державною конторою Одеської області від 21.08.1989 року.

Вказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна зареєстрований Одеською товарною біржею, а саме, в її представництві в місті Білгороді-Дністровському Одеської області.

Позивач зазначає, що вказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна не має юридичної сили і договір не є таким, що відбувся, оскільки він з ОСОБА_2 , не були членами товарної біржі, як про те помилково вказано в договорі.

Однак, приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 повністю виконав умови договору купівлі-продажу, а інша сторона, ухиляється від нотаріального посвідчення правочину, позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок під номером АДРЕСА_1 .

У зв`язку з наведеним позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Процесуальні дії.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 05 червня 2024 року провадження по справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Сторони у судове засідання не з`явились.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав до канцелярії суду заяву у якій позов підтримав, просив справу розглядати у його відсутність.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву у якій позов визнала, просила справу розглядати без її участі.

У відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.

Фактичні обставини справи.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 14 липня 1999 року за договором купівлі-продажу нерухомого майна №2337/Б, зареєстрованому на Одеській товарній біржі, ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_2 , житловий будинок під номером АДРЕСА_1 , який належав її, на праві власності, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом N?1-21 70, посвідченого Білгород-Дністровською районною державною конторою Одеської області від 21.08.1989 року.

Вказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна зареєстрований Одеською товарною біржею, а саме, в її представництві в місті Білгороді-Дністровському Одеської області.

Отже, між Позивачем та Відповідачем було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов даних договорів, були сплачені грошові кошти, Відповідач звільнив земельну ділянку, договір був підписаний сторонами, спірний об`єкт нерухомості переданий у власність Позивача, з моменту укладання цього договору Позивач користується належним нерухомим майном.

Позиція суду та оцінка аргументів сторін.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.224 ЦК України(в редакції 1960 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.128 ЦК України(в редакції 1960 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно дост.153 ЦК України(в редакції 1960 року) договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із ч.1 ст.3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 41 Конституції України закріплює право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторонапродавець передає майно (товар) у власність іншій стороні покупцю, а покупець приймає і сплачує за нього визначену грошову суму.

Згідно з ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно зіст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч. 2ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі майна. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Враховуючи вищевикладені обставини, норми чинного законодавства та той факт, що сторонами були виконані усі істотні умови договору, а також що майно було правомірно придбано позивачем, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Висновки за результатами розгляду справи

На підставі викладеного, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки заявлені вимоги є обґрунтованими, правомірними та спрямовані на захист прав позивача та відповідач не заперечує проти задоволення вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 10, 90, 258, 259, 263, 265, 268, 293 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.

Визнати дійсним Договір №2337/Б від 14 липня 1999 року купівлі-продажу житлового будинку під номером АДРЕСА_1 , що складається в цілому з: житловий будинок літ. «А», загальною площею - 54,3 кв.м., житловою площею - 29,1 кв.м, сарай літ. «Б», літня кухня літ. «В», вбиральня літ. «Г», гараж літ. «Д», споруди N?1-4, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , на Одеській товарній біржі.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок під номером АДРЕСА_1 , що складається в цілому з: житловий будинок літ. «А», загальною площею - 54,3 кв.м., житловою площею - 29,1 кв.м, сарай літ. «Б», літня кухня літ. «В», вбиральня літ. «Г», гараж літ. «Д», споруди №1-4.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі в 30денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Суддя О.О.Боярський