Справа № 951/812/24
Провадження №2/951/310/2024
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

18 листопада 2024 року селище Козова

Суддя Козівського районного суду Тернопільської області Чапаєв Р.В., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

14.11.2024 позивач звернулася до Козівського районного суду Тернопільської області із вказаним позовом.

Ознайомившись із матеріалами позовної заяви, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддя дійшов такого висновку.

Дана заява не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України, з огляду на таке.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету. Відповідно до п.6 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися.

Даних вимог позивачем в повному обсязі не дотримано.

Велика Палата Верховного Суду 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18) у своїй постанові зробила правовий висновок, який зводиться до наступного. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, як зазначено у згаданій правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Позивачем не вказано у позовній заяві, чи була застрахована відповідальність відповідача відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», чи звертався він або відповідач у справі до страхової компанії в розумінні цього Закону. Тобто суд не може визначити чи відповідач ОСОБА_2 є належним відповідачем у справі, враховуючи позицію Великої Палати Верховного Суду. Водночас з поданої позовної заяви та долучених до неї доказів суд не має можливості перевірити наявність/відсутність підстав для покладання обов`язку з відшкодування шкоди, завданої позивачу, у межах страхового відшкодування, на страховика, який уклав відповідний договір страхування з відповідачем чи іншим учасником дорожньо-транспортної пригоди, оскільки позивачем не надано до суду такої інформації.

При цьому суд звертає увагу на таке.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є виключним правом позивача, а встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який суд реалізує під час розгляду справи. Водночас, якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення суду може вплинути на права та обов`язки осіб, котрі не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору (ч.3 ст.53 ЦПК України). З огляду на вказані обставини справи, зважаючи що рішення суду може вплинути на права та обов`язки страховика заподіювача шкоди, суд вважає, що для законного, обґрунтованого та справедливого вирішення спору, можливо, потрібно буде залучити до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, відповідного страховика. Проте з наведених вище причин та зважаючи, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, суд буде позбавлений процесуальної можливості вирішити у встановленому ЦПК України порядку питання щодо суб`єктного складу учасників, а саме щодо залучення до участі у справі третіх осіб.

Всупереч положенням п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України заява не містить відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету в заявника та інших учасників справи.

Резюмуючи викладене, суддя вважає, що підстави для відкриття провадження у справі за поданою позовною заявою відсутні, відтак вона підлягає залишенню без руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175-177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху. За таких обставин заява підлягає залишенню без руху для усунення всіх зазначених недоліків.

Позивачу на підтвердження обставин, викладених ним у позовній заяві, на виконання вимог даної ухвали суду має бути надано наступні належним чином засвідчені копії документів: докази звернення позивача (у судовому та/або у позасудовому порядку) до страховика, тобто страхової компанії, якою було забезпечено транспортний засіб «Hyundai ІХ35», номерний знак НОМЕР_1 , із заявою про виплату страхового відшкодування; докази виплати або докази відмови у такій виплаті з боку страховика, - оскільки незвернення потерпілої особи або її страховика до страховика винної у ДТП особи із заявою про виплату страхового відшкодування є підставою для відмови у позові потерпілій особі/його страховику, про що зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц.

Також позивачу слід вказати відомості про наявність або відсутність електронного кабінету в учасників справи.

При цьому суд зазначає, що у разі невиконання вимог суду у встановлений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та буде повернута позивачу.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Керуючись ст. 175-177, 185, 260, 261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, надавши позивачу строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали суду, для усунення вказаних недоліків.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає її вимоги, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею, оскарженню не підлягає.

Суддя Р.В. Чапаєв