Справа № 143/571/24
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
03.09.2024 року м. Погребище
Погребищенський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого судді Гуцола М.П.,
з участю секретаря Затоковенко Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в місті Погребище цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник адвокат Голівський Вадим Валерійович до Селянського (фермерського) господарства «Конкурент» про розірвання договорів оренди земельної ділянки,
короткий зміст позовних вимог.
20.06.2024 позивач ОСОБА_1 , діючи через свого представника -адвоката Голівського В.В., звернувся до суду з позовом до Селянського (фермерського) господарства «Конкурент» про розірвання договорів оренди земельної ділянки.
Позов мотивовано тим, що позивач є власником земельних ділянок:
Зазначені земельні ділянки розташовані на території Погребищенської ТГ Вінницького району Вінницької області (раніше Чапаєвської сільської ради Погребищенського району Вінницької області).
Позивач успадкував вищезазначені земельні ділянки після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 22.02.2024 у справі №143/1125/23.
Згідно умов додаткової угоди орендна плата справляється орендарем у грошовій формі в розмірі 4% від нормативної грошової оцінки землі і становить 3352 грн. в рік за земельну ділянку.
Згідно умов додаткової угоди орендна плата справляється орендарем у грошовій формі в розмірі 4% від нормативної грошової оцінки землі і становить 3352 грн. в рік за земельну ділянку.
Згідно умов додаткової угоди орендна плата становить 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.
Орендар впродовж кількох років (2019-2023) не сплачував орендну плату за користування земельними ділянками, що є підставою для розірвання договорів оренди.
Посилаючись на істотне порушення умов договорів оренди земельних ділянок з боку СФГ «Конкурент» позивач реалізує своє право на розірвання вищевказаних договорів оренди землі в судовому порядку.
Рух справи, позиція суду.
На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.06.2024 справу передано на розгляд судді Гуцолу М.П.
Ухвалою суду від 21.06.2024 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 09.07.2024.
Ухвалою суду від 02.07.2024 задоволено клопотання представника позивача- адвоката Голівського В.В. про розгляд справи у режимі відеоконференції.
04.07.2024 представником позивача - адвокатом Голівським В.В. через систему «Електронний суд» подано клопотання про долучення доказів, зокрема повідомлення про зміну власника земельних ділянок з вимогою про погашення боргу з орендної плати (а.с. 47-48).
09.07.2024 справа була знята з розгляду у звязку із плановим відключенням електроенергії.
25.07.2024 розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою сторін.
Представник позивача адвокат Голівський В.В. в судове засідання не з`явився, 03.09.2024 через систему «Електронний суд» надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 79).
Представник відповідача Селянського (фермерського) господарства «Конкурент» в судове засідання не з`явився, про дату та час проведення судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 65), правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши у сукупності надані докази, суд дійшов наступного висновку.
Фактичні обставини справи, встановлені судом, зміст спірних правовідносин.
Позивач успадкував вищезазначені земельні ділянки після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 22.02.2024 у справі №143/1125/23 (а.с. 20-24).
Згідно умов додаткової угоди орендна плата справляється орендарем у грошовій формі в розмірі 4% від нормативної грошової оцінки землі і становить 3352 грн. в рік за земельну ділянку.
Згідно умов додаткової угоди орендна плата справляється орендарем у грошщовій формі в розмірі 4% від нормативної грошової оцінки землі і становить 3352 грн. в рік за земельну ділянку.
Згідно умов додаткової угоди орендна плата становить 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.
Пунктом 11 укладених Договорів передбачено, що орендна плата вноситься в такі строки: до кінця звітного періоду.
Згідно з пунктами 10 цих договорів обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.
У пункті 5 Додаткових угод до Договорів оренди зазначено, що п. 12 Договору викладено в новій редакції наступного змісту: «Виплата орендної плати у грошовій формі оформляється Сторонами видатковим касовим ордером чи платіжною відомістю, якщо оплата здійснюється в готівковій формі або платіжним дорученням на картрахунок Орендодавця або поштовим переказом за місцем проживання орендодавця, якщо оплата здійснюється в безготівковій формі або ж в іншому порядку згідно до вимог чинного законодавства».
Пунктом 9 Додаткових угод пункт 31 Договорів доповнено реченнями такого змісту «Своєчасно сплачувати орендну плату, визначену в Договорі».
Орендар СФГ «Конкурент» впродовж кількох років (2019-2023) не сплачував орендну плату за користування земельними ділянками. В червні 2024 року позивач звертався до СФГ «Конкурент» з повідомленням про зміну власника земельних ділянок та з вимогою про погашення боргу з орендної плати (а.с. 48), однак заборгованість з орендної плати відповідачем не виплачена.
Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.
Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України (далі ЦК Україна) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (стаття 11 ЦК України).
Згідно з статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» (далі Закон) оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно з статтею 13 цього Закону договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Частиною першою статті 15 Закону встановлено, що орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату відноситься до істотних умов договору оренди землі.
Відповідно до статті 409 ЦК України власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором.
Згідно з частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України (частина перша статті 32 Закону України «Про оренду землі»).
У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема систематична несплата земельного податку або орендної плати.
До відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати застосуванню підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема справедливість, добросовісність та розумність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 912/1385/17 (провадження №12-201гс18).
Сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Звертаючись до суду з цим позовом ОСОБА_1 просив розірвати договори оренди земельних ділянок від 09.12.2011, 09.12.2011, 03.12.2010, з додатковими угодами до них від 05.01.2016 з тих підстав, що СФГ «КОНКУРЕНТ» порушило істотні умови цих договорів щодо сплати орендної плати у строки, визначені договорами оренди.
Згідно зі статтями 1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Отже, оскільки орендна плата за користування земельними ділянка не сплачувалась СФГ «Конкурент» впродовж 2019-2023 років, то право на розірвання договорів оренди виникло за життя спадкодавця ОСОБА_2 і не припинилося з її смертю.
При цьому суд звертає увагу, що з урахуванням загальних принципів доказування (частина третя статті 12, частина перша статті 81 ЦПК України) у разі заперечення факту несплати орендної плати саме на відповідача орендаря покладається обов`язок доведення протилежного, адже очевидно, що якщо особа стверджує, що не отримувала відповідних виплат, вона не може мати письмових доказів такої не сплати, натомість саме орендар, який здійснює облік виплати орендної плати, повинен мати відповідні докази такої виплати (відомості, платіжні доручення тощо).
Беручи до уваги вказані приписи процесуального закону, зважаючи на те, що відповідачем СФГ «КОНКУРЕНТ» не доведено факт нарахування та виплати орендодавцю орендної плати у визначеному договором розмірі та строки, суд констатує що відповідачем допущено систематичну несплату орендної плати за земельні ділянки, що позбавило орендодавця того, що він розраховував отримати при укладенні договору, тому суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.
Згідно Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
Крім того, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», рішення від 10 лютого 2010 року, § 58).
Розподіл судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією №6218-9041-9470-3050 від 20.06.2024 про сплату судового збору в сумі 3 633, 60 грн. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 3 633, 60 грн.
Керуючись ст.ст. 2, 13, 15, 32 ЗУ «Про оренду землі», ст. ст. 526, 629, 651 ЦК України, ст. 141 ЗК України, ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги задовольнити.
Стягнути з Селянського (фермерського) господарством «Конкурент» на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору у розмірі 3 633, 60 грн. (три тисячі шістсот тридцять три) грн 60 к.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Погребищенського районного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі подання апеляційної скарги позивачем заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники справи (сторони):
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Суддя