Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/350/24
Провадження № 2/553/591/2024
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05.09.2024м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді Фоміної Ю.В., за участю секретаря судового засідання Долгової М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу №553/350/24 за позовом ОСОБА_1 до Київського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Східного міжрегіонального Міністерства юстиції, ОСОБА_2 про звільнення майна з-під арешту,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

08.02.2024 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним позовом про звільнення майна з-під арешту.

Позов обгрутовано тим, що у січні 2024 року внаслідок спадкування нерухомого майна за померлою матірю, йому стало відомо про наявність арешту на усе належне йому нерухоме майно, який було накладено у межах виконавчого провадження у 2015 році та яке на даний час закінчено, але арешт не знято, що порушує його право власності та змушує звертатися до суду із вказаним позовом.

Просить суд зняти арешт з усього його майна та оголошення заборони на його відчуження, накладений Київським відділом державної виконавчої служби у м. Полтаві Східного міжрегіонального Міністерства юстиції в межах виконавчих проваджень №46388116 та №46387999.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Полтави від 09.02.2024 року відкрито провадження за позовною заявою, розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 07.03.2024 року до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучена ОСОБА_2 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 23.05.2024 року здійснена заміна сторони позивача у порядку правонаступництва на ОСОБА_1 , яка є спадкоємцем по заповіту після смерть позивача ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 після відкриття провадження по цивільній справі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 19.06.2024 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 13.08.2024 року до участі у справі в якості співвідповідачки залучена ОСОБА_2 .

В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його учаті, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася неодноразово про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без представника відповідача та письмовий відзив на позовну заяву. В якій зазначають, що у Київському відділі державної виконавчої служби у м.Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на виконанні перебували виконавчі провіадження:

- 46388116 з примусового виконання виконавчого листа №552/5875/14-ц, виданого 22.01.2015 року Київським районним судом м. Полтави про стягнення солідарно з ОСОБА_3 заборгованості в розмірі 220757,60 грн.. Державним виконавцем 30.05.2017 року винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.7 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження»;

- 46387999 з примусового виконання виконавчого листа №552/5875/14-ц, виданого 22.01.2015 року Київським районним судом м. Полтави про стягнення солідарно з ОСОБА_3 заборгованості в розмірі 7813,25 грн. Постановою від 30.05.2017 року виконавче провадження завершено на підставі п.7 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». Підстави, передбачені ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», для зняття виконавцем арешту майна боржника відсутні. Арешт може бути знятий за рішенням суду.

Зясувавши обставини справи, оцінивши надані докази, суд

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № від 28.01.2024 року, ОСОБА_3 є власником частки житлового будинку по АДРЕСА_1 , житлового будинку по АДРЕСА_2 та частки земельної ділянки із кадастровим номером :11:004:0324 за адресою: АДРЕСА_1 . На все нерухоме майно ОСОБА_3 11.02.2015 накладений арешт старшим державним виконавцем Київського ВДВС Полтавського МУЮ в під межах виконавчого провадження №46388116 від 09.02.2015 року (а.с.15-18)

Відповідно до листа Київського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції від 22.01.2024 року №9500, дійсно у відділі на виконанні перебували наступні виконавчі провадження:

1)№46388116 з примусового виконання виконавчого листа №552/5875/14-ц, виданого 22.01.2015 року Київським районним судом м. Полтави про стягнення солідарно з ОСОБА_3 заборгованості в розмірі 220757,60 грн. Державним виконавчем 09.02.2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Постановою від 15.01.2016 року оголошено розшук майна боржника. Державним виконавцем 30.05.2017 року винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.7 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження»;

2)№46387999 з примусового виконання виконавчого листа №552/5875/14-ц, виданого 22.01.2015 року Київським районним судом м. Полтави про стягнення солідарно з ОСОБА_3 заборгованості в розмірі 7813,25 грн. Державним виконавцем 09.02.2015 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Державним виконавчем 30.05.2017 року винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підтсаві п.7 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». Стягувачем по вказаним виконавчим провадженням є ОСОБА_2 .

Повторно заява про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа №552/5875/14-ц, виданого 22.01.2015 року Київським районним судом м. Полтави про стягнення солідарно з ОСОБА_3 заборгованості в розмірі 220757,60 грн. та виконавчого листа №552/5875/14-ц, виданого 22.01.2015 року Київським районним судом м. Полтави про стягнення солідарно з ОСОБА_3 заборгованості в розмірі 7813,25 грн. не надходила. (а.с.10)

Відповідно до листа Київського районного суду м. Полтави від 17.01.2024 року №552/5874/14-ц/3373/2024, ОСОБА_2 в період з 2014 року по теперішній час не зверталась до суду з заявою про визначення додаткового строку (поновлення строку) про пред`явлення виконавчого документу до виконання по справі №552/5875/14-ц, провадження №2/552/2124/14 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення коштів, збережених без достатньої правової підстави.

Після відкриття провадження по даній цивільній справі позивач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За життя ОСОБА_3 склав заповіт, яким належний йому житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 заповів повністю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до листа приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Кривенко Н.В. від 13.05.2024 року та витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, приватним нотаріусом Кривенко Н.В. відкрито спадкову справу №44/2024 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . В матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про прийняття спадщини за №104 від 07.05.2024 року згідно заповіту, посвідченого привтаним нотаріусом Кривенко Н.В.

Відповідно до копії заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Кривенко Н.В. від 10.01.2024 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заповів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , належний йому на праві приватної власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Отже, ОСОБА_1 , як спадкоємиці по заповіту, яка в установлений законом строк подала заяву на прийняття спадщини, належить спадщина у виді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , на який державним виконавцем накладено арешт під час примусового виконання судового рішення в межах виконавчого провадження по якому боржником був ОСОБА_3 , а отже ОСОБА_1 як правонаступник спадкових прав та обов`язків померлого позивача, має права на захист своїх прав у виниклих правовідносинах щодо володіння та розпорядження нерухомим майном, яке є її спадщиною.

Наявність обтяжень на усе майно спадкодавця перешкоджає спадкоємиці отримати свідоцтво про право на спадщину та вільно користуватись та розпоряджатись належним їй майном та порушує права, як власника цього майна.

Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, обтяження.

Позивачка позбавлена можливості зняти арешт, накладений на майно в ході виконавчого провадження, оскільки не є стороною виконавчого провадження та на даний час виконавче провадження завершено.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на момент закінчення виконавчого провадження) передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Державним виконавцем виконавчий лист був повернутий стягувачу на підставі п.7 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п.7 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на момент закінчення виконавчого провадження) виконавчий документ повертається стягувачу якщо боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Відповідно до ч.5 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на момент закінчення виконавчого провадження) повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на момент закінчення виконавчого провадження) Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Разом з цим, як встановлено в судовому засіданні повторно заява про відкриття виконавчого провадження з моменту повернення виконавчих листів стягувачу 30.05.2017 року не надходила, три роки з момента повернення виконавчих листів минули, стягувач ОСОБА_2 не зверталася до суду із заявою про визначення додаткового строку (поновлення строку) про пред`явлення виконавчого документу до виконання по справі №552/5875/14-ц.

У відповідності до ч.1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності набувається в порядку, зазначеному законом. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Отже, оскільки на даний час відсутні підстави для подальшого обтяження нерухомого майна померлого ОСОБА_3 , бо виконавчий документ повернуто стягувачу, повторно заява про відкриття виконавчого провадження з моменту повернення виконавчих листів стягувачу 30.05.2017 року не надходила, строк пред`явлення виконавчих листів на примусове виконання минув, позивачка є спадкоємицею за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , а отже накладене обтяження на усе майно померлого боржника перешкоджає здійсненню її права на оформлення спадщини у виді з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , позов поданий ще ОСОБА_3 із вимогою про зняття арешту із усього майна, на який було накладено арешт в межах виконавчого провадження, яке завершено шляхом повернення виконавчого документу стягувачу, іншим чином здійснити захист позивачки неможливо, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, що буде сприяти та захищати права та інтереси спадкоємиці щодо оформлення права на її спадщину.

Відповідно до ч.9 ст.141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи, що даний спір виник внаслідок неправильних дій саме первісного позивача ОСОБА_3 , який не виконав судове рішення та яким сплачено судовий збір в сумі 1211,20 грн., суд вважає за необхідним судові витрати зі сплати судового збору залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 5, 18, 43, 49, 76-81, 84, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Київського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Східного міжрегіонального Міністерства юстиції, ОСОБА_2 про звільнення майна з-під арешту, - задовольнити.

Зняти арешт з усього нерухомого майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , накладений на підставі постанови про арешт майна та ологошення заборони на його відчуження, серія та номер: 46388116, виданий 09.02.2015 року, видавник: Київський ВДВС м. Полтави МУЮ, ст. державний виконавець Гончаренко М.В., та вилучити з Державного реєстру речових прав (спеціальний розділ) запис про обтяження усього нерухомого майна ОСОБА_3 .

Плачений позивачем судовий збір в сумі 1211,20 грн. залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 05.09.2024 року.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиЮ. В. Фоміна