провадження № 22-ц/824/9789/2024
головуючий у суді І інстанції Каліушко Ф.А.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Приходька К.П., Журби С.О.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 15 серпня 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» до ОСОБА_1 про стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року Акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна» (далі по тексту - позивач, АТ «Страхова компанія «Країна») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_1) про стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 13 травня 2021 року ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «TOYOTA», державний номерний знак НОМЕР_1 , по бул. Л. Українки, буд. 6 в м. Києві, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «LAND ROVER», державний номерний знак НОМЕР_2 , у зв`язку із чим сталося ДТП.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 7 липня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована в АТ «Страхова компанія «Країна» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/4709720.

9 грудня 2020 між ОСОБА_3 та ТДВ «Страхова компанія «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту CLAU №19496, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядження транспортним засобом марки «LAND ROVER», державний номерний знак НОМЕР_2 .

28 травня 2021 року до ТДВ «Страхова компанія «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» звернувся ОСОБА_3 з заявою про виплату страхового відшкодування.

17 червня 2021 року ТДВ «Страхова компанія «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» відповідно до договору страхування на підставі заяви та страхового акта №9665 від 8 червня 2021 року, виходячи з рахунку №ПАсС-0010650 від 28 травня 2021 року, акта виконаних робіт №ЕЛюСА-025573 від 8 липня 2020 року, здійснило виплату страхового відшкодування в загальному розмірі 39 382,12 грн.

19 липня 2021 року ТДВ «Страхова компанія «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» звернулось до АТ «Страхова компанія «Країна» з заявою про страхове відшкодування, у якій прохало АТ «СК «Країна» здійснити виплату страхового відшкодування на користь ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» в розмірі 39 382,12 грн.

Так, АТ «СК «Країна» на підставі страхового акта №49/64004/3.2.29 від 13 вересня 2021 року здійснило на користь ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» виплату страхового відшкодування в розмірі 39 382,12 грн.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №554723 від 13 травня 2021 року ОСОБА_1, 13 травня 2021 року о 10:00 год. керував автомобілем марки «TOYOTA», державний номерний знак НОМЕР_1 , по бул. Л. Українки, буд. 6 в м. Києві без посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив вимоги п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху України.

Згідно ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, у разі керування транспортним засобом без права керування транспортним засобом відповідної категорії.

На підставі викладеного вище, позивач звернувся з даним позовом до суду та просив стягнути з відповідача завдані збитки в порядку регресу в розмірі 39 382,12 грн.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 15 серпня 2023 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» суму виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 39 382,12 грн, а також витрати по сплаті судового збору у сумі 2 684 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що Страхова Компанія «Країна» відшкодувала завдану відповідачем шкоду в сумі 39 382,12 грн, однак заявила регресний позов до відповідача на вказану суму, оскільки на момент ДТП у відповідача не було при собі посвідчення водія, пославшись на підпункт б) ст.38.1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Вказує, що задовольняючи вказаний позов, суд не дослідив обставини права відповідача на керування транспортним засобом, а саме, не з`ясував, чи позбавлений відповідач права керування ТЗ у відповідності до чинного законодавства. Також вказує, що навіть працівники поліції, які оформляли ДТП та склали на відповідача постанову за відсутність посвідчення водія (ст.126 КУпАП), не обмежили відповідача в керуванні транспортним засобом і він самостійно поїхав додому на своєму автомобілі після ДТП, оскільки він показав працівникам поліції фото водійського посвідчення в телефоні.

Відзив на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надходив.

У порядку ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідачем не було надано будь-яких клопотань, заперечень чи пояснень по суті заявлених вимог, як і не було надано будь-яких доказів щодо сплати позивачу суми страхового відшкодування, заявлена сума у розмірі 39 382,12 грнпідлягає до стягнення з відповідача.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції з урахуванням наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Виходячи з наявних у матеріалах справи, досліджених судом першої інстанції письмових доказів, колегія суддів вважає, що висновки суду про наявність підстав для задоволення позову про стягнення виплати страхового відшкодування в розмірі 39 382,12 грн відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Судом встановлено та вбачається із матеріалів справи, що 9 вересня 2020 року між АТ СК «Країна» та ОСОБА_1 було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №4709720. Транспортний засіб, який є забезпеченим являється автомобіль марки «TOYOTA RAV-4», державний номерний знак НОМЕР_1 .

9 грудня 2020 року між ОСОБА_3 та ТДВ «Страхова компанія «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту CLAU №19496, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядження транспортним засобом марки «LAND ROVER», державний номерний знак НОМЕР_2 .

13 травня 2021 року ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «TOYOTA», державний номерний знак НОМЕР_1 , по бул. Л. Українки, буд. 6 в м. Києві, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «LAND ROVER», державний номерний знак НОМЕР_2 , у зв`язку із чим сталося ДТП.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 7 липня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

28 травня 2021 року до ТДВ «Страхова компанія «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» звернувся ОСОБА_3 з заявою про виплату страхового відшкодування.

17 червня 2021 року ТДВ «Страхова компанія «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» відповідно до договору страхування на підставі заяви та страхового акта №9665 від 8 червня 2021 року, виходячи з рахунку №ПАсС-0010650 від 28 травня 2021 року, акта виконаних робіт №ЕЛюСА-025573 від 08.07.2020, здійснило виплату страхового відшкодування в загальному розмірі 39 382,12 грн.

19 липня 2021 року ТДВ «Страхова компанія «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» звернулось до АТ «Страхова компанія «Країна» з заявою про страхове відшкодування, у якій прохало АТ «СК «Країна» здійснити виплату страхового відшкодування на користь ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» в розмірі 39 382,12 грн. До вказаної заяви було долучено пакет необхідної документації.

Так, АТ «СК «Країна» на підставі страхового акта №49/64004/3.2.29 від 13 вересня 2021 року здійснило на користь ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» виплату страхового відшкодування в розмірі 39 382,12 грн, що підтверджується платіжним дорученням №26565 від 16 вересня 2021 року, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с. 19).

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №554723 від 13 травня 2021 року ОСОБА_1, 13 травня 2021 року о 10:00 год. керував автомобілем марки «TOYOTA», державний номерний знак НОМЕР_1 , по бул. Л. Українки, буд. 6 в м. Києві без посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив вимоги п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху України.

Згідно ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він керував транспортним засобом без права керування транспортним засобом відповідної категорії.

Так, 26 листопада 2021 року представником АТ «СК «Країна» Бутенко М.О. на адресу ОСОБА_1 будо скеровано претензію про відшкодування шкоди в порядку регресу, яка була проігнорованою останнім.

Обґрунтовуючи поданий позов, АТ «Страхова компанія «Країна» зазначило, що оскільки відповідач на момент ДТП керував забезпеченим транспортним засобом без права керування автомобілем відповідної категорії та скоїв ДТП, відтак він зобов`язаний сплатити на користь позивача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 39 382,12 грн.

Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частиною 1 статті 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

За п.п. «б» п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» прямо передбачено право страховика (АТ «Страхова компанія «Країна») на звернення до суду з позовом.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, постановою Печерського районного суду м. Києва від 7 липня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Як убачається із наявної у матеріалах справи фабули постанови про адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 554723 від 13 травня 2021 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

Наведена стаття передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Так, правомірна експлуатація транспортного засобу - це право особи, яка має водійське посвідчення або інший документ, встановлений законом, експлуатувати транспортний засіб, тобто, експлуатація транспортного засобу за чинним правовим регулюванням пов`язується з наявністю у експлуатанта певного дозволу на здійснення такої діяльності.

Безпосередньо згідно із п. 2.1.а Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Особа, яка не має при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, зобов`язана пред`явити на вимогу поліцейського таке посвідчення у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, або пред`явити електронне посвідчення водія.

У доводах апеляційної скарги відповідач сам підтверджує, що на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди він не мав при собі посвідчення на право керування транспортним засобом. Відповідна обставина також була встановлена у постанові про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що оскільки ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні ДТП та він керував транспортним засобом без права керування транспортним засобом відповідної категорії, відтак після виплати страхового відшкодування АТ «Страхова компанія «Країна»набуло право вимоги до ОСОБА_1.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що сам факт винесення постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 126 КУпАП не є доказом вчинення вказаного правопорушення, колегія суддів відхиляє, оскільки вказана постанова набрала законної сили та не скасована в судовому порядку.

Доводи апеляційної скарги про те, що на час скоєння ДТП ОСОБА_1 мав посвідчення водія та пред`являв його поліції, колегія суддів оцінює критично, оскільки на підтвердження цього апелянтом не надано жодних доказів.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення Дарницького районного суду міста Києва від 15 серпня 2023 року ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Згідно ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах (ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених у п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 15 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, зазначених в статті 389 ЦПК України.

ГоловуючийТ.О. Писана
СуддіК.П. Приходько

С.О. Журба