РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Мельник А.В.

за участю секретаря судового засідання Кавалко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Теребовля в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, у якому просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог вказувала на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 з 26.04.2011. Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 15.10.2015 шлюб було розірвано. У шлюбі у сторін народилася дочка: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживає з матір`ю ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , де створені всі умови для її розвитку та виховання. Батько не цікавиться життям, навчанням та вихованням своєї дочки, не проявляє батьківської турботи та любові по відношенню до своєї дитини. Останній раз з дитиною відповідач бачився у грудні 2021 року. Окрім того, відповідач не сплачує аліменти. Вказане є ухиленням від виховання батьком своєї дитини, а також свідомим нехтуванням відповідачем своїми обов`язками.

Враховуючи вказане, ОСОБА_1 просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що буде відповідати повному і гармонійному розвитку дитини.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.07.2023 було відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11.09.2023 дану цивільну справу передано за підсудністю до Теребовлянського районного суду Тернопільської області.

Ухвалою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 18.10.2023 прийнято до свого провадження дану цивільну справу. Вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі.

Ухвалою суду від 30.11.2023 копії матеріалів цивільної справи було направлено в Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради для дачі висновку щодо доцільності чи недоцільності позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

21.02.2024 Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради надіслало висновок органу опіки та піклування від 14.02.2024 за № 241.

Ухвалою суду від 06.03.2024 закрито підготовче провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, однак подала до суду заяву, у якій просить розгляд справи здійснювати за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити. Заперечень щодо заочного розгляду справи не висловила.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, шляхом надіслання рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача, відзиву на позов не подав, про поважність причин неможливості прибуття його в судове засідання суд не повідомив.

Представник Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради у судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності представника, повністю підтримує висновок органу опіки та піклування, який прийнятий з урахуванням найкращих інтересів дитини.

Тому суд у відповідності до статті 280 ЦПК України, вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази в їх повній сукупності, встановив наступні обставини.

26.04.2011 Ласковецькою сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області було зареєстровано шлюб між сторонами. Згодом 15.10.2015 шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було розірвано, ОСОБА_4 змінила прізвище на « ОСОБА_5 », про що свідчить копія рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 15.10.2015 (а.с. 13-14).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , яке повторно видано 16.06.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєтраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12).

З довідки Теребовлянського ВДВС у Тернопільському районі Тернопільської області від 13.07.2023 за №18242 та розрахунку заборгованості зі сплати аліментів вбачається, що згідно виконавчого листа №607/5674/18 від 06.05.2019, виданого Тернопільським міськрайонним судом, стягуються аліменти з відповідача на користь позивача на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1200 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, станом на 13.07.2023 відповідач має заборгованість зі сплати аліментів на утримання його дитини у розмірі 42619,45 грн, у розрахунку відображена заборгованість за період з січня 2021 року по червень 2023 року, з січня 2023 року по червень 2023 року ОСОБА_1 взагалі не одержувала від відповідача аліменти на утримання дитини (а.с.15, 48).

Згідно довідки ОСББ «Лучаківського 5а» від 11.07.2023, ОСОБА_1 (власник) зі своєю дочкою ОСОБА_3 , матір`ю ОСОБА_7 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.16). Вказана квартира на праві приватної власності належить ОСОБА_1 , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 18).

Відповідно до даних, що містяться в акті обстеження матеріально-побутових умов проживання дитини ОСОБА_3 від 11.07.2023, мати ОСОБА_1 проживає з дитиною, також з ними у квартирі проживає дядько ОСОБА_8 . Батько з дитиною не проживає. Дитина проживає у хороших матеріально-побутових умовах (а.с.17).

Відповідно до характеристики ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданої Тернопільським НВК ЗОШ І-ІІІ ступенів - економічний ліцей №9 ім. Іванни Блажкевич, мати ОСОБА_3 постійно цікавиться навчально-виховним процесом, шкільним життям дочки, контактує з класним керівником, школою, систематично відвідує батьківські збори. Батько ОСОБА_2 , у вихованні дитини участі не бере, із вчителями не спілкується, не був присутнім жодного разу на батьківських зборах (а.с.47).

Органом опіки та піклування Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради надано суду Висновок щодо доцільності позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який затверджено рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 14.02.2024 №241 (а.с. 58-62). У висновку зазначено, зокрема, про те, що відповідно до інформації КНП "Тернопільська міська дитяча комунальна лікарня" ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться під спостереженням лікаря-педіатра педіатричного відділення № 3 поліклінічного відділення. З інформації лікаря-педіатра з 2014 року дитина отримала статус дитини з інвалідністю. При відвідуванні поліклініки дитину завжди супроводжує тільки мама. 04.01.2024 працівниками Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради проведено обстеження умов проживання дитини, а також проведено бесіду з малолітньою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час якої з`ясовано, що на даний час ОСОБА_9 навчається на індивідуальній формі навчання (педагогічний патронат) у зв`язку із хворобою. У розмові про батька дитина повідомила, що вони не спілкуються, батько не телефонує, не відповідає на телефонні дзвінки, востаннє бачила батька чотири роки тому.

Крім того, у висновку зазначено, що 01.11.2017 виконавчим комітетом Тернопільської міської ради було прийнято рішення "Про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав" №790, відповідно до якого орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 30.10.2018 у справі №606/857/17 у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи орган опіки та піклування Тернопільської міської ради Тернопільської області, служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради Тернопільської області, про позбавлення батьківських прав відмовлено.

Враховуючи викладене, захищаючи інтереси дитини, беручи до уваги рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 стосовно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

До правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосовує наступні правові норми.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» ).

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до частини другої статті 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

У відповідності із вимогами статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно частин першої, другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Частиною четвертою статті 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

За змістом частини другої статті 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до частини третьої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.

Постанова Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснює, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

При вирішення даного спору суд приходить до висновку про те, що поведінка відповідача є такою, що свідчить про його ухилення від виконання обов`язку по вихованню дитини. Суд зазначає, що незважаючи на те, що спір про позбавлення відповідача батьківських прав вже вирішувався судом у 2018 році, у задоволенні якого було відмовлено, останній не змінив свого ставлення до дитини, не виявив бажання приймати участь у вихованні та забезпеченні своєї дочки та тривалий час ухиляється від виконання свого обов`язку по вихованню дитини. Такий акт свідомої поведінки відповідача розцінюється судом як небажання виконувати свій батьківський обов`язок по відношенню до його дитини, а тому суд погоджується з висновком органу опіки та піклування.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Статтею 89 ЦПК України визначено, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зваживши у сукупності наведені вище обставини та дослідивши викладені вище матеріали справи, суд вважає доведеним, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо своєї дочки, а тому виходячи з інтересів дитини, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити та позбавити батьківських прав відповідача ОСОБА_2 відносно його дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного та керуючись статтями 4,12,247,265,280-289,354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, місцезнаходження: бульвар Т.Шевченка, 1, м. Тернопіль, ;

Повний текст рішення суду складено 23 квітня 2024 року.

Суддя А.В.Мельник