УХВАЛА

17 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 2-2082/11

провадження № 61-7865св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючої - Фаловської І. М.

суддів: Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Олійник А. С. (суддя-доповідач), Сердюка В. В.

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 25 квітня 2023 року у складі суддів: Головачова Я. В., Нежури В. А., Соколової В. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2011 року Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» (далі - ПАТ «Брокбізнесбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 вересня 2011 року позов задоволено.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» кошти у розмірі 377 916,72 грн, державне мито - 1 700,00 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення - 120,00 грн.

Звернено стягнення на земельну ділянку, площею 0,1499 га, кадастровий номер :01:003:0012; земельну ділянку, площею 0,1573 га, кадастровий номер :01:003:0013, які знаходяться на АДРЕСА_1 . Визначено спосіб реалізації шляхом продажу заставленого майна з прилюдних торгів та направлення виручених грошових коштів на погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ «Брокбізнесбанк».

Задовольнивши позов, суд першої інстанції виходив з доведеності факту неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, наявності кредитної заборгованості, яка підлягає стягненню на користь банку.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 серпня 2022 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що справа № 2-2082/11 знищена за закінченням строку зберігання, тому дослідити матеріали справи неможливо, а відповідач не надав суду належних та допустимих доказів поважності неявки в судові засідання. Оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки у судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, то за відсутності зазначених у їх сукупності обставин, немає правових підстав для скасування заочного рішення.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 квітня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 вересня 2011 року у справі за позовом ПАТ «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором повернено заявнику.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що матеріалами справи підтверджується обізнаність ОСОБА_1 з грудня 2013 року про зміст заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 вересня 2011 року, що спростовує його твердження, викладені у заяві про перегляд заочного рішення та в апеляційній скарзі, що йому до вересня 2021 року не було відомо про судове рішення. Отже, подання апеляційної скарги на рішення суду через 10 років (за умови, що стороні було відомо про нього заздалегідь) є зловживанням процесуальними правами, спрямованим на перешкоджання виконанню заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 вересня 2011 року, яке набрало законної сили і є обов`язковим.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 25 квітня 2023 року, просить її скасувати, справу передати для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції було опубліковано в Єдиному державному реєстрі судових рішень через чотири роки з дати його ухвалення.

ДоказІВ, які б свідчили про факт отримання ним копії оскаржуваного судового рішення від 15 вересня 2011 року, немає.

Суд апеляційної інстанції після відновлення втраченого судового провадження змінив свою позицію та виснував, що ОСОБА_1 знав про зміст оскаржуваного заочного судового рішення з огляду на те, що під час вирішення судом першої інстанції питання про відновлення втраченого судового провадження представник ОСОБА_1 подав копію позовної заяви та ОСОБА_1 нібито брав участь у виконавчих діях. Проте суд апеляційної інстанції не врахував, що надана суду копія позовної заяви була адресована Солом`янському районному суду м. Києва та її суд першої інстанції не відновив.

Згідно з Єдиним державним реєстром судових рішень ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 14 червня 2010 року позов ПАТ «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом за заявою представника позивача було залишено без розгляду у зв`язку з вирішенням спору в позасудовому порядку (справа № 2-1425-1/10). Отже, саме під час розгляду справи Солом`янський районний суд міста Києва отримав копію позовної заяви банку, яка була надана суду разом з додатками під час вирішення питання про відновлення втраченого (знищеного) судового провадження. Ніяких процесуальних документів, в тому числі й копії заочного рішення суду від 15 вересня 2011 року, під час розгляду справи Києво-Святошинським районним судом Київської області він не отримував.

Аргументи інших учасників справи

Відзив на касаційну скаргу до Верховного Суду не надійшов.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 23 червня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано матеріали справи.

У липні 2023 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 08 квітня 2024 року справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Позиція Верховного Суду

Перевіривши матеріали справи, Верховний Суд зробив висновок про зупинення касаційного провадження у справі з огляду на таке.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2024 року справу № 756/11081/20 (провадження № 61-9169св23) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення трьох процентів річних за договором позики, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 01 червня 2021 року, ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 23 січня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 травня 2023 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду зазначив, що встановлені законом процесуальні строки при перегляді заочного рішення та наслідки їх недотримання мають важливе значення для забезпечення принципу юридичної визначеності (res judicata). Пропуск такого строку може бути значним та очевидним (наприклад наявність беззаперечних доказів про отримання відповідачем копії заочного рішення). В такому разі відповідач отримує і беззаперечне право на апеляційне оскарження заочного рішення навіть за умов, що йому було достовірно відомо про таке рішення протягом значного часу, який може обчислюватися як роками, так і десятиріччями. Наведене не повною мірою узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Якщо строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Таким чином, висновок про те, що строк на подання заяви про перегляд заочного рішення підлягає безумовному поновленню шляхом розгляду заяви по суті, не узгоджується з принципом правової визначеності, як складовою основного принципу цивільного судочинства - верховенства права.

Велика Палата Верховного Суду, прийнявши до розгляду справу № 756/11081/20, керувалася тим, що згідно з Єдиним державним реєстром судових рішень навіть після формулювання Великою Палатою Верховного Суду висновку щодо застосування норм процесуального права у постанові від 09 листопада 2021 року у справі № 214/5505/16 (провадження № 14-74цс21) застосування судами першої та апеляційної інстанцій статей 126, 127 ЦПК України у поєднанні зі статтею 284 цього Кодексу є неоднаковим та непослідовним: в одному випадку суди залишають без задоволення заяви про перегляд заочного рішення, подані з пропуском установленого процесуальним законом строку на їх подання, а в іншому випадку - без розгляду.

У пункті 10 частини першої статті 252 ЦПК встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2024 року справу № 756/11081/20 (провадження № 14-25цс24) прийнято та призначено до розгляду.

Оскільки правовідносини у справі № 2-2082/11 подібні з правовідносинами у справі № 756/11081/20, яка передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду та яка нею не розглянута, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі № 2-2082/11 до завершення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 756/11081/20.

Керуючись статтями 252, 253, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 2-2082/11 за позовом Публічного акціонерного «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 25 квітня 2023 року до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 756/11081/20.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча І. М. Фаловська

Судді: В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

А. С. Олійник

В. В. Сердюк