Справа № 299/4234/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 вересня 2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Собослоя Г.Г., Джуги С.Д.

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бондарєва Олена Сергіївна, на ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 04 липня 2024 року, постановлену суддею Бак М.Д., в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу Вашкеба(Рішко) Олена Іванівна, приватний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу Кобрин Наталія Миколаївна, про визнання заповіту недійсним

встановив:

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу Вашкеба (Рішко) О.І., приватний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу Кобрин Н.М. про визнання заповіту недійсним.

Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 19 червня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду для усунення недоліків, зокрема: зазначити щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів доказів, копії яких додано до заяви; надати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; додати копії позовної заяви з копіями доданих до неї документів для відповідача та третіх осіб; додати документ про сплату судового збору або документ, що підтверджує підставу звільнення позивача від сплати судового збору.

20 липня 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бондарєва О.С., подала заяву про усунення недоліків.

Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 04 липня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу. Як на підставу повернення позовної заяви, суд посилається на невиконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бондарєва О.С., подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати вказану ухвалу, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування скарги посилається на те, що суд безпідставно дійшов до висновку про повернення поданого позову, оскільки на виконання ухвали суду про залишення позову без руху, нею було надано заяву про усунення недоліків разом з квитанцією про сплату судового збору, подано позовну заяву з виправленими недоліками та направлено таку сторонам по справі.

Вважає, що суд безпідставно вказує про те, що позивачем не виконано вимоги закону щодо направлення на адресу сторонам первісної позовної заяви, оскільки, належними доказами підтверджено направлення саме виправленої позовної заяви сторонам.

Крім того, представником позивача у виправленій позовній заяві зазначено де саме має знаходитися оригінал доказів, а завірені копії додано до виправленої позовної заяви.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно приписів ч.2 ст.369 ЦПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (заявникові) (п.6 ч.1 ст.353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд уважає, що така підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 19 червня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду для усунення недоліків, зокрема: зазначити щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів доказів, копії яких додано до заяви; надати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; додати копії позовної заяви з копіями доданих до неї документів для відповідача та третіх осіб; додати документ про сплату судового збору або документ, що підтверджує підставу звільнення позивача від сплати судового збору.

20 липня 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бондарєва О.С., подала заяву через підсистему «Електронний суд» про усунення недоліків.

До заяви позивачем додано виправлену позовну заяву з додатками та докази сплати судового збору.

Однак, ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 04 липня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу. Як на підставу повернення позовної заяви, суд посилається на те, що позивачем не надано доказів надіслання відповідачу та третім особам копії позовної заяви, яка подана через підсистему «Електронний суд» та не вказано де знаходиться оригінал судового рішення, яке долучено до позовної заяви.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду не погоджується, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначено право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що процесуальні правила призначені для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності, а також, що учасники судового провадження повинні мати право розраховувати на те, що ці правила застосовуватимуться. Цей принцип застосовується до усіх - не лише до сторін провадження, але й до національних судів (рішення у справах «Каньєте де Хоньї проти Іспанії», «Гору проти Греції», «Михолапа проти Латвії»).

Т акож ЄСПЛ зауважив, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (пункт 110 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі "Шишков проти Росії").

Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним але і реальним (рішення ЄСПЛ від 16 грудня 1992 року у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції").

Подавши виправлену позовну заяву на виконання вимог ухвали суду про залишення позову без руху, ОСОБА_1 належними доказами підтверджено, що така позовна заява направлена всім сторонам по справі. Вказане підтверджується квитанціями про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету.

Повернення позовної заяви з тих підстав, що позивачем не вказано у виправленій позовній заяві відомостей де знаходиться оригінал судового рішення (ухвали Виноградівського районного суду Закарпатської області від 28.05.2024 про забезпечення позову) є безпідставним та суперечить вимогам процесуального закону.

Слід зауважити, що позивачем додано до позовної заяви належним чином завірені копії документів, які відповідають вимогам Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг».

Тобто, вимоги ст.ст. 175 і 177 ЦПК України та ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, позивачем виконано, а наведені судом підстави для повернення позовної заяви позивачу є помилковими.

Отже, ухвала суду першої інстанції обмежує права позивача та перешкоджає їй у доступі до правосуддя.

Суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване судове рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі, вказаного не врахував і безпідставно повернув позовну заяву позивачу, чим допустив надмірний формалізм та непропорційність між застосованими засобами та поставленою метою.

Таким чином, оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду на стадії вирішення питання щодо відкриття провадження.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 367, 368, 374, 379, 381-384, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бондарєва Олена Сергіївна, задовольнити.

Ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 04 липня 2024 року про визнання неподаною та повернення позовної заяви скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11 вересня 2024 року.

Суддя-доповідач

Судді