Справа № 485/1946/24
Провадження № 2/485/516/24
18 листопада 2024 року м.Снігурівка
Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді Квєтка І.А.,
секретар судового засідання Семенака А.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, в залі суду м.Снігурівка цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
У вересні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" (далі - ТОВ "Юніт Капітал") звернулося до суду з вказаним позовом до ОСОБА_1 .
Свої вимоги мотивує тим, що 31 грудня 2020 року між ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №793037042 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого первісний кредитор надав відповідачу кредит у розмірі 20 520,00 грн. строком на 30 днів зі сплатою дисконтної процентної ставки, що становить 0,05% в день від суми кредиту за час користування ним, та у разі прострочення повернення будь-якого з платежів за цим договором умови про нарахування процентів здійснюються за базовою процентною ставкою, що становить 1,70 відсотків в день від суми кредиту за час користування ним. 28 листопада 2018 між первісним кредитором та ТОВ "Таліон Плюс" укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ "Таліон Плюс" перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 793037042 від 31 грудня 2020 року, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги № 132 від 04 травня 2021 року. 05 серпня 2020 між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 793037042 від 31 грудня 2020 року, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги № 7 від 28 жовтня 2021 року. 14 лютого 2022 року між ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та ТОВ "Юніт Капітал" укладено договір факторингу № 14/02/2022-01. Відповідно до реєстру прав вимоги №1 від 14 лютого 2022 року, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором в сумі 86 876,27 грн., з яких 20 519,20 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту, 66 357,07 грн - сума заборгованості за відсотками. Посилаючись на те, що відповідач не виконав зобов`язання за кредитним договором, кредитні кошти у визначені строки не повернув, просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 793037042 від 31 грудня 2020 року у розмірі 86 876,27 грн., а також судові витрати та витрати на правничу допомогу.
У судове засідання сторони не з`явилися.
Представник позивача ОСОБА_2 у позовній заяві просив здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечують.
Відповідач ОСОБА_1 про розгляд справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання, конверт повернуто з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою", виклик відповідача здійснено також через оголошення, опубліковане на сайті суду на порталі Судова влада України. Про причини неявки відповідач суду не повідомив. Відзив на позов не надав.
За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.
Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного.
Судом встановлено, що 31 грудня 2020 року між ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 793037042 (далі - Договір), за яким відповідач отримав кредит у сумі 20 520,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом - дисконтної процентної ставки 0,05 процентів в день від суми кредиту за час користування ним, та у разі прострочення повернення будь-якого з платежів за цим договором умови про нарахування процентів здійснюються за базовою процентною ставкою, що становить 1,70 відсотків в день від суми кредиту за час користування ним. Договором передбачено, що кредит надається на умовах строковості, зворотності, платності (а.с.49-51).
Пункт 1.2. Договору передбачає, що кредит надається строком на 30 (тридцять) днів від дати отримання кредиту позичальником. У випадку надання кредиту не в день укладення договору, загальний строк надання кредиту автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання кредиту.
Пункт 1.3. Договору, передбачає, що встановлений в п. 1.2 Договору строк дисконтного періоду може бути продовжено позичальником, шляхом оплати ним протягом Дисконтного періоду всіх процентів, фактично нарахованих за користування кредитом, за умови якщо такі оплати супроводжуються відповідним коментарем позичальника або шляхом активації позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця функції продовження строку дисконтного періода.
Згідно п.1.7. Договору, сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення дисконтного періоду є відкладальною обставиною, в розумінні ст..212 Цивільного кодексу України, яка має наслідком продовження строку користування кредитом (продовження загального строку дії договору) на наступних умовах: 1.7.1 зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при ненадходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду; 1.7.2. з наступного дня після закінчення Дисконтного періоду Позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати Кредитодавцю проценти з розрахунку 841,80 процентів річних, що становить 2,30 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним.
Відповідно до п.4.3. Договору сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього Договору (після 90 днів від дня закінчення Дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання, у розмірі визначеному в п.1.7.2 договору, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України.
Разом з укладанням кредитного договору ОСОБА_1 було підписано заявку на отримання грошових коштів в кредит від 31 грудня 2020 року та паспорт споживчого кредиту до договору №793037042 від 31 грудня 2020 року (а.с.52-58).
Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачем договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором MNV7G6V7, що відповідає ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію".
Вказаний кредитний договір містить особисті дані відповідача, його місце проживання, податковий номер, електронну адресу.
Згідно платіжного доручення від 31 грудня 2020 року ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" перерахувало відповідачу ОСОБА_1 20 520,00 грн. (а.с.68).
28 листопада 2018 року між ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" укладено договір факторингу № 28/1118-01 (строк дії якого продовжувався укладенням між сторонами додаткових угод №19 від 28 листопада 2019 року до 31 грудня 2020 року; №26 від 31 грудня 2020 року до 31 грудня 2021 року; №27 від 31 грудня 2021 року до 31 грудня 2022 року, №31 від 31 грудня 2022 року до 31 грудня 2023 року, №32 від 31 грудня 2023 року до 31 грудня 2024 року), відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 793037042 від 31 грудня 2020 року, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги № 132 від 04 травня 2021 року (а.с.12-14,68, 71-82).
05 серпня 2020 року між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" було укладено договір факторингу № 05/0820-01 (строк дії якого продовжувався додатковими угодами №2 від 03 серпня 2021 року до 31 грудня 2022 року та №3 від 30 грудня 2022 року до 30 грудня 2024 року), відповідно до умов якого до ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 793037042 від 31 грудня 2020 року, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги № 7 від 28 жовтня 2021 (а.с.17-25).
В подальшому, 14 лютого 2022 року між ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" та ТОВ "Юніт Капітал" було укладено договір факторингу № 14/02/2022-01 (а.с.26-29).
Відповідно до Реєстру прав вимоги №1 від 14 лютого 2022 року, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором в сумі 86 876,27 грн., з яких 20 519,20 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту, 66 357,07 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с.30-31).
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 793037042 від 31 грудня 2020 року та розрахунків ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога, ТОВ "Таліон Плюс" заборгованість ОСОБА_1 станом на 30 серпня 2024 року (за період з 14 лютого 2022 року по 30 серпня 2024 року), становить 86 876,27 грн., а саме: заборгованість за основним боргом 20 519,20 грн.; заборгованість по відсотках 66 357,07 грн.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Крім того, згідно пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Частиною другою статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним.
Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цсі 5.
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
З урахуванням зазначеного вище, а також положень п.1.7 Договору, з 03 травня 2021 року припинилося право кредитодавця на нарахування процентів по договору, а відповідно до позивача не перейшло.
Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 03 травня 2021 року заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 03 травня 2021 року складає 20 520,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 40 761,61 грн. - заборгованість по процентам, а всього 61 280,81 грн., яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Позивач не заявляв вимог про стягнення процентів за договором відповідно ст.625 ЦК України.
Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем зобов`язання по погашенню кредитної заборгованості, розмір якої встановив суд. У свою чергу позивач не довів, що відповідач має таку заборгованість яка заявлена до стягнення.
Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором неповністю обґрунтовані та підлягають до задоволення частково.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між стронами, суд враховує наступне.
За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову - на відповідача.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обгрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання правничої допомоги №02/030424 від 03 квітня 2024 року, укладеного з Адвокатським бюро "Тараненко та партнери", та копію протоколу погодження вартості послуг до нього; копію Додаткової Угоди №1 від 03 квітня 2024 року до Договору про надання правничої допомоги №02/030424 від 03 квітня 2024 року, зокрема якою передбачено надання юридичної допомоги по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 . Згідно акту прийому-передачі наданих послуг від 03 квітня 2024 року витрати на професійну правничу допомогу по даній справі складаються: усна консультація 1 год. - 500 грн., вивчення матеріалів справи 1 год.-500 грн., складання позовної заяви 2 год. - 5000 грн.
Разом з тим, враховуючи те, що виконані адвокатом роботи не є складними та потребують не значних затрат часу, враховуючи зміст позовної заяви, що є типовим для такого виду правовідносин, обсяг доданих документів, який не є значним, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. не відповідають засадам розумності та співмірності характеру наданої правової допомоги, реальності таких витрат, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 3000 грн. витрат на правничу допомогу.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову частково та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 61 280,81 грн, з яких 20 520,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 40 761,61 грн. - заборгованість по процентам.
Крім того, оскільки позов задоволено частково з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 1708.71 грн., а всього 4708,71 грн. судових витрат.
Керуючись ст.4,13,81,141,263-265,268,280 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити частково.
В задоволенні решти позовних вимог та витрат на правничу допомогу відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається у строк протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду, який відраховується з дати складення повного судового рішення.
Суддя І.А.Квєтка
Дата складення повного судового рішення 18.11.2024.