Справа №442/5402/24
Провадження №2/442/1355/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Крамара О.В.

з участю секретаря судового засідання - Малик О.Я.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Дрогобицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дрогобицькому районі Львівської області ЗМУМЮ про визнання батьківства та про внесення змін до актового запису про народження дитини,-

в с т а н о в и в :

02 липня 2024 року, ОСОБА_1 звернулася в суд із вказаним вище позовом, в обгрунтування якого покликається на те, що у неї ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 , державна реєстрація народження якої проведена відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, та за вказівкою у свідоцтві про народження, батьком дитини зазначено ОСОБА_4 . У зв`язку з тим, що справжній батько дитини ( ОСОБА_2 ) заперечує факт свого батьківства відносно сина ОСОБА_4 , не бажає подавати спільну заяву про визнання батьківства, не бере участі в утриманні та вихованні спільної дитини, у неї виникла необхідність звернутися з даним позовом в суд.

04.07.2024 провадження в зазначеній справі відкрито та призначено підготовче судове засідання на 05.09.2024.

26.08.2024 від третьої особи поступив відзив на позовну заяву.

28.08.2024 відповідач подав заперечення щодо призначення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи.

Представник позивача ОСОБА_5 подала клопотання про розгляд справи у їх відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує з підстав викладених в позовній заяві, просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 подав заяву про визнання позову, позовні вимоги визнав та не заперечив, щоб він був вказаний батьком ОСОБА_3 .

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Частиною 1 статті 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову.

Підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Аналогічні положення містяться у ст.ст. 15, 16 ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3 , його батьками у свідоцтві про народження вказані: ОСОБА_4 та ОСОБА_1 . Відомості в свідоцтво про народження були внесені на підставі ч.1 ст. 135 СК України: «При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я по- батькові батька дитини записуються за її вказівкою».

Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Відповідно до ст. 125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері.

Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Згідно до ч.1 ст. 129 СК України «особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання батьківства».

Відповідно до ч.1 ст. 138 СК України «Жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як про батька дитини з актового запису про народження дитини і така вимога матері відповідно до ч.2 цієї статті може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство».

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст.128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

Водночас, оскільки сторони визнають той факт, що біологічним батьком ОСОБА_3 , є ОСОБА_2 , експертиза не призначалась. Будь яких доказів на спростування доводів позивача суду не надано.

Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

З огляду на викладене вище позов слід задоволити, внісши відповідні зміни до актового запису про народження № 411 від 25.02.2015.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 206, 263-265 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Визнати, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 - батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , народженого ОСОБА_1 .

Зобов`язати Дрогобицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актового запису за № 411 від 25 червня 2015 року про народження дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Дрогобичу реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області, а саме:

у графі «відомості про батька» виключити відомості про батька ОСОБА_4 громадянина Республіки Казахстан, батьком записати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

у графі «відомості про дитину» змінити прізвище дитини з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 » та видати свідоцтво про народження дитини із внесеними змінами.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 05.09.2024.

Суддя О.В. Крамар