Справа № 486/1705/23
Провадження № 2/486/220/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - Савіна О.І.,

при секретарі - Соболевської І.Ю.,

за участі: відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Південноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Южноукраїнського міського суду Миколаївської області перебуває цивільна справа за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заявив відвід головуючому судді, мотивуючи тим, що суддя Южноукраїнського міського суду Миколаївської області Савін О.І. не може розглядати будь-яку справу відносно нього, оскільки останній неодноразово публічно заявляв про особисті неприязні відносини до його дружини ОСОБА_2 та до нього.

Вислухавши відповідача, вивчивши матеріали справи та заяву ОСОБА_1 про відвід судді, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Згідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

З огляду на те, що дану заяву про відвід надано у день розгляду справи, при вирішенні питання про відвід, суд керується саме положеннями ч. 3 ст. 40 ЦПК України.

За правилами до ч. 3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Статтею 36 ЦПК України визначено підстави для відводу судді, зокрема, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу також за наявності обставин, визначених ст. 37 цього Кодексу (недопустимість повторної участі судді в розгляді справи).

Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Білуха проти України» від 28.10.1998 року та інші) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом. А тому, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Суд (судді), зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду.

Згідно положень статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Натомість при прийнятті рішення за поданою заявою, також слід врахувати те, що Європейський суд неодноразово наголошував у своїх рішеннях, що право на доступ до суду, закріплене у Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання, шляхом застосування національного законодавства. Суд приймає рішення щодо дотримання вимог Конвенції, переконавшись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.

Європейський суд з прав людини в п. 49 рішення у справі «Білуха проти України» вказав, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно об`єктивного критерію Європейський суд вказує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (п. 52 рішення у справі «Білуха проти України»).

Таким чином, проаналізувавши матеріали справи та заяву про відвід судді, суд вважає, що обґрунтування, надане ОСОБА_1 щодо відводу головуючого у справі Савіна О.І. не стосуються обставин справи і не впливають на неупереджений розгляд справи, оскільки головуючий у справі не мав і немає ніяких відносин з відповідачем, які би перешкоджали розгляду справи.

Разом з тим, суд вважає за необхідне заявити самовідвід у розгляді справи, виходячи з наступного.

Із заяви відповідача ОСОБА_1 про відвід судді вбачається, що у відповідача склалось суб`єктивне переконання щодо упередженості та необ`єктивності судді Савіна О.І. у розгляді вказаної справи.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, на якій наголосив суд у справі «Олександр Волков проти України», заява №21722/11, п.104, 106, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (її) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Статтею 1 Кодексу суддівської етики передбачено, що суддя повинен бути прикладом неухильного додержання закону і принципу верховенства права, присяги судді, а також дотримання високих стандартів поведінки з метою зміцнення довіри громадян у чесність, незалежність, неупередженість та справедливість суду.

Відповідно до положень ст.15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

За змістом положень п.2.5 Банголорських принципів поведінки суддів, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Суд наголошує, що обставини, котрі викладені у заяві відповідача про відвід є необґрунтованими та спрямовані на дискредитацію судді Савіна О.І., підстави для відводу судді не передбачені ст. 36 ЦПК України, заява не вмотивована і доказів в підтвердження обставин, які б викликали сумнів в необ`єктивності та неупередженості судді, не надано.

Однак, суд вважає, що участь судді Савіна О.І. у даній справі може за об`єктивним критерієм викликати сумнів у його неупередженості та може бути наслідком недовіри відповідача та інших осіб, які приймають участь у даній справі до справедливих та законних судових рішень постановлених під головуванням судді Савіна О.І.

За таких обставин, для гарантії неупередженого, об`єктивного здійснення правосуддя, суспільної довіри до суду, заяву про самовідвід судді слід задовольнити.

Керуючись ст. 36, 40 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити відповідачу ОСОБА_1 у задоволенні заяви про відвід головуючого судді Савіна Олександра Івановича від розгляду цивільної справи №486/1705/23 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості.

Заявити самовідвід в розгляді цивільної справи за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості.

Вищезазначену цивільну справу звернути до апарату Южноукраїнського міського суду Миколаївської області для визначення судді у розгляді справи.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Южноукраїнського

міського суду О. І. Савін