КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 362/3769/23
№ апеляційного провадження: 22-з/824/423/2024
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 квітня 2024 року м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді - доповідача Слюсар Т.А.,
суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,
за участю секретаря судового засідання Гижицької Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Коваленко Юлії Олександрівни в інтересах Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Білоцерківське лісове господарство» про розподіл судових витрат,
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» про стягнення середнього заробітку,-
У червні 2023 року ОСОБА_2 звернувся у суд із позовною заявою до ДП «Білоцерківське лісове господарство» про стягнення середнього заробітку, у якому просив стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 163 861 грн 91 коп за період з 28 листопада 2022 року до 15 червня 2023 року; стягнути з ДП «Білоцерківське лісове господарство» на його користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.
Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на користь ОСОБА_1 середній заробіток в розмірі 53 750 грн 84 коп. та 5 000 грн у відшкодування судових витрат. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Допущено негайне виконання рішення у межах виплати заробітної плати за один місяць.

Не погодившись з указаним рішенням адвокат Коваленко Ю.О. в інтересах Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» подала апеляційну скаргу.

Постановою Київського апеляційного суду від 07 лютого 2024 року апеляційну скаргу адвоката Коваленко Юлії Олександрівни в інтересах Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Білоцерківське лісове господарство» задоволено. Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2023 року скасовано. Ухвалено по справі нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

12 лютого 2024 року через засоби поштового зв`язку на адресу Київського апеляційного суду адвокатом Коваленко Ю.О. в інтересах Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» подано заяву про розподіл судових витрат, в якій вона просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» судові витрати на правничу допомогу в розмірі 11 000 грн.

Заява обґрунтована тим, що правнича допомога надавалася адвокатом Коваленко Ю.О. на підставі договору №01-08 від 15 січня 2023 року, до якого були внесені зміни та доповнення додатковою угодою №1 від 30 червня 2023 року, а саме продовжено дії договору.

Вказує, що додатковою угодою №1-2 від 23 серпня 2023 року до договору про надання правничої допомоги №01-08 від 15 січня 2023 року між сторонами були погоджені види правничої допомоги, тарифна ставка за годину.

Посилається на те, що у справі, що розглядалася Державним спеціалізованим господарським підприємством «Ліси України» в особі філії «Білоцерківське лісове господарство» понесені судові витрати за надання правничої допомоги в розмірі 11 000 грн, що підтверджується:

- актом про приймання-передачу наданих послуг від 31 жовтня 2023 року на суму 6 000 грн (п. 1 акту про приймання-передачу наданих послуг від 31 жовтня 2023 року), оплачено на підставі рахунку №10 від 01 листопада 2023 року платіжними інструкціями №2821 від 09 листопада 2023 року та №2978 від 17 листопада 2023 року;

- актом про приймання-передачу наданих послуг від 12 лютого 2024 року на суму 5 000 грн.

20 лютого 2024 року від адвоката Краснящих Б.М. в інтересах ОСОБА_1 надійшла заява про зменшення судових витрат понесених відповідачем.

Вказує, що на день винесення постанови апеляційною інстанцією докази понесених (сплачених) витрат на правничу допомогу до суду не надано.

Також зазначає, що витрати в розмірі 11 000 грн є неспівмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання адвокатських послуг.

Вважає, що справа не є складаною й не потребує спеціальних знань, з огляду на що у відповідача була крайня необхідність звертатися за наданням правової допомоги.

У зв`язку з чим просив відмовити в задоволенні заяви.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду заяви повідомлялися у встановленому законом порядку.

Від адвоката Коваленко Ю.О. в інтересах Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» надійшла заява про розгляд справи без її участі. Заяву про розподіл судових витрат підтримала та просила її задовольнити.

А тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за відсутності учасників справи.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

За положеннями частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача було подано до Київського апеляційного суду 12 лютого 2024 року, водночас, такі вимоги були заявлені представником відповідача ще в апеляційній скарзі, отже останнім були дотримані вимоги ч. 1 ст. 134 та ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Як убачається з матеріалів справи представником відповідача на підтвердження своїх вимог надано:

- копію договору про надання правової допомоги № 01-08 від 15.01.2023 (а.с. 107-109, 149-150);

- додаткова угода до договору № 1-2 від 23.08.2023 (а.с.110);

- акт про приймання-передачу наданих послуг від 31.10.2023 на суму 6 800 грн (а.с. 153);

- рахунок-фактура №10 від 01.11.2023 на суму 6800 грн (а.с. 154);

- платіжні інструкції № 2821 від 09.11.2023 на суму 3 000 грн та № 2978 від 17.11.2023 на суму 3 300 грн (а.с. 155-156);

- акт про приймання-передачу наданих послуг від 12.02.2024 на суму 5 000 грн (а.с. 157);

- рахунок-фактура № 6 від 15.01.2024 на суму 5 000 грн (а.с. 158).

У відповідності до положень ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).

Відповідно до п. 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК (в редакції Закону 2004 року) та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з правилами пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Отже, частиною 4 статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34 - 36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Водночас, хоча адвокатом Коваленко Ю.О. не було долучено до заяви про ухвалення додаткового рішення документів щодо фактичної сплати відповідачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн, суд вважає, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 21.01.2021 у справі № 280/2635/20 (провадження № К/9901/29763/20)

Водночас, з урахуванням обставин справи та долучених до справи доказів, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав до стягнення в повному розмірі витрат з позивача за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Розподіляючи витрати, понесені на професійну правничу допомогу, колегія суддів дійшла висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Схожі висновки викладено в постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19) та від 31 липня 2020 року у справі № 301/2534/16-ц (провадження № 61-7446св19).

Враховуючи зазначене, характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, значимості таких дій у справі, а також заперечень представника позивача з посиланням на істотну неспівмірність заявлених витрат та їх зменшення, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з відповідача користь позивача судові витрати у розмірі 9 000 грн за надання професійної правничої допомоги під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

В решті заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву адвоката Коваленко Юлії Олександрівни в інтересах Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» про розподіл судових витрат задовольнити частково.

Ухвалити по справі додаткову постанову, якою стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (ЄДРПОН ВП: 45101561, адреса6 09130, Київська обл, Білоцерківський р-н, с. Дрозди) 9 000 грн судових витрат на правничу допомогу.

У задоволенні заяви в іншій частині відмовити.

Додаткова постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 квітень 2024 року.

Суддя-доповідач:

Судді: