Справа № 524/3659/24
Провадження № 2/524/1747/24
14.11.2024 року Автозаводський районний суд міста Кременчук у складі:
головуючого судді Рибалки Ю.В.,
за участю секретаря судового засідання Панченко А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчук Полтавської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ПАТ «МТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів,
У квітні 2024 року ПАТ «МТБ Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Ухвалою від 10.04.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить задовольнити, проти заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Відзиву на позов, заяву та будь-яких клопотань до суду від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі письмових матеріалів справи, оскільки відповідач був повідомлений належним чином про дату, час та місце слухання справи, він не повідомляв суд про причини неявки, ним не подано відзив, представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Дослідивши матеріали справи, докази надані сторонами по справі, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.
Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини.
Згідно з частиною першої статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У пункті 86 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19) вказано, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи.
Судом встановлено, що 22.09.2022 на підставі заяви про приєднання до Договору про видачу та обслуговування особистої платіжної картки, надання санкціонованого овердрафту та послуг дистанційного банківського обслуговування № 0102334/096 від 22.09.2022 ПАТ «МТБ БАНК» та ОСОБА_1 було відкрито поточний рахунок у форматі IBAN НОМЕР_1 , валюта гривня.
Обслуговування рахунку здійснювалося на умовах і в порядку, передбаченому законодавством України, правилами міжнародної платіжної системи VisaInternational, правилами користування платіжною карткою, договором банківського рахунку.
AT «ПУМБ» та ПАТ «МТБ Банк» є учасником Міжнародної платіжної системи VisaInternational (далі за текстом - МПС Visa), яка внесена до реєстру платіжної інфраструктури, що ведеться Національним банком України, та відповідно до закону, нормативно-правових актів Національного банку України та правил платіжної системи має право здійснювати діяльність в Україні.
Відповідно до Закону України «Про платіжні послуги`строки виконання платіжних операцій у платіжних системах встановлюються правилами платіжних систем, але не можуть перевищувати строків, визначених цим Законом (частина шоста статті 47); правилами платіжної системи встановлюється, зокрема, схема виконання платіжних операцій, що використовується для виконання платіжних операцій (частина 10 статті 71).
Відповідно до Розділу І «Договору про видачу та обслуговування платіжної картки, надання санкціонованого овердрафту та послуг дистанційного банківського обслуговування» овердрафт короткостроковий кредит, що надається банком користувачу у разі перевищення суми операції за платіжною карткою залишку коштів на його поточному рахунку з використанням електронних платіжних засобів або встановленого ліміту кредитування.
Згідно п. 3.3. Розділу 3 «Умов надання санкціонованого овердрафту» при виникненні технічного (несанкціонованого) овердрафту на рахунках та/або технічного (несанкціонованого) перевищення ліміту овердрафту на рахунку, користувач зобов`язується відшкодувати банку суму заборгованості та нараховані проценти на суму заборгованості відповідно до чинних, на дату відшкодування, тарифів банку, до 15 числи місяця наступного за місяцем виникнення технічного (несанкціонованого) овердрафту на рахунках та/або технічного (несанкціонованого) перевищення ліміту овердрафту на рахунку.
Як вбачається із Генерального договору № 005/02-22 укладеного між АТ «ПУМБ» та ПАТ «МТБ БАНК», п. 1.1 цей договір визначає порядок і умови співробітництва між ПУМБ і Банком (у тому числі виконання ПУМБ доручень Банку) якій є Principal Member в МПС Visa, а також на випуск і обслуговування платіжних карток МПС Visa.
У відповіді за запит АТ «ПУМБ» щодо виявленої в програмного забезпеченні ІТМ, наданої юридичною особою Euronet USA, вказано, що було виявлено, що програмні компоненти, які визначають «параметр експоненти» в програмному забезпеченні ІТМ, який визначає, скільки цифр в кінці суми транзакції мають бути відокремлені комою, не були реалізовані. Відповідно у параметрі «параметр експоненти» замість значення «2» було вказано значення «0», що призвело до того, що програмне забезпечення ІТМ не ставило кому перед двома останніми цифрами суми транзакції, позначаючи ці цифри як сантими. Це призвело до помилок у розрахунках, еквівалентних стократному перевищенню фактичної суми, яка мала бути оброблена. Ця проблема була виявлена для всіх фінансових транзакцій, що зараховувалися на рахунки отримувачів, відкритих в АТ «ПУМБ», під час здійснення міжнародних переказів малагасійських аріарі, які оброблялися АТ «ПУМБ» за допомогою програмного забезпечення ІТМ.
ПАТ «МТБ БАНК» 06.10.2022 за вих. № 01/2022 направило ОСОБА_1 вимогу про сплату заборгованості за несанкціонованим овердрафтом, відповідно до вимог якої, повідомляє про виникнення 23.09.2022 помилкового зарахування коштів на рахунок за операцією конвертації переказу у валюті малагасійських аріарі, що надійшов із-за кордону, у зв`язку із технічним збоєм у процесинговій установі. Сума помилкового зарахування банком коштів (помилкового переказу) на рахунок склала 331054,11 грн. Вимагають невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів повернути безпідставно отримані кошти у сумі 315979,09 грн.
На даний час заборгованість перед позивачем відповідачем ОСОБА_1 не погашена.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.
Отже, відповідач, підписуючи заяву, приєднався до Договору про видачу обслуговування особистої платіжної картки, надання санкціонованого овердрафту та послуг дистанційного банківського обслуговування, які є загальними і їх підписання позичальником є обов`язковим.
Укладення договору в такій формі чинному законодавству України не суперечить.
Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України договір вважається укладеним у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Положеннями статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно з частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
У постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18) та від 13 лютого 2019 року у справі № 320/5877/17 (провадження № 14-32цс19) зроблено висновок, що предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.
Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).
Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на цій підставі тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.
Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.
Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення статті 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідносин і їх юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 11, частинами першою, другою статті 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші.
Частиною першою статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Тлумачення положень частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 177, частини першої статті 202, частини першої статті 1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).
Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України.
У той самий час сама лише наявність укладеного між сторонами договору не є достатньою підставою для віднесення до договірних будь-яких правовідносин, що виникають між цими особами. Для визнання відповідних зобов`язань між сторонами договірними необхідним є встановлення факту їх виникнення саме на підставі умов та на виконання відповідного договору.
Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24 лютого 2021 року у справі № 912/2601/19.
Згідно зі статтею 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.
Отже, наявні всі обов`язкові умови для виникнення зобов`язання з безпідставного збагачення: набуття або збереження майна; набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою); відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи.
При цьому овердрафт - це заборгованість клієнта перед банком, що не обумовлена договором, не є прогнозованою в розмірі та за часом виникнення та яка виникає внаслідок здійснення клієнтом випадкових операцій з карткового рахунку на суму, що перевищує встановлений банком розмір платіжного ліміту.
Овердрафт може бути санкціонований і несанкціонований.
Оскільки після виявлення помилки щодо безпідставного зарахування коштів на рахунок відповідача у стократному розмірі від ініційованої суми переказів та здійснення відповідачем видаткових операцій понад суму залишку власних коштів на рахунку, ПАТ «МТБ БАНК» здійснено коригування сум по рахунку, у зв`язку з чим 10.10.2022 виник несанкціонований (технічний) овердрафт у розмірі 315979,09 грн., що є майном, отриманим відповідачем без достатньої правової підстави.
Відповідно до дійсних обставин справи та відповідних їм правових відносин на рахунок відповідача помилково, у зв`язку з рахунковою помилкою у програмному комплексі процесингового центру АТ «ПУМБ», зараховано грошові кошти за двома переказами у стократному розмірі від ініційованих сум операцій, а у подальшому відповідачем за рахунком здійснено видаткові операції і не повернуто грошові кошти позивачу.
Отже, помилкове зарахування коштів на рахунок відповідача у більшій сумі вказує на те, що грошові кошти у розмірі 315979,09 грн., які не повернуто відповідачем та становлять суму боргу відповідача, набуті відповідачем не на підставі норм закону чи умов договору, тобто без достатньої правової підстави, що узгоджується із висновком Верховного суду у постанові від 26.05.2021 у справі № 202/7994/17-ц.
Несанкціонований овердрафт підлягає під дію ЦК України (глава 83 ЦК України - набуття, збереження майна без достатньої правової підстави).
Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, враховуючи безпідставність набуття відповідачем грошових коштів, а також той факт, що таке набуття відбулось внаслідок рахункової помилки у програмному комплексі процесингового центру АТ «ПУМБ», що останнім не спростовано, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в повному обсязі та з відповідача на його користь підлягають стягненню грошові кошти в розмірі 315979,09 грн.
Відповідно до с. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.
Згідно ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволений, тому з відповідача фізичної особи на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 4 739,68 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 526, 530, 536, 572, 589-590, 592, 610-611, 1046 ЦК України, ст. 12, 13, 76, 81, 141, 223, 263-266, 280-282 ЦПК України, суд,
Позов представника позивача адвоката Нікітіної Оксани Вікторівни, яка діє в інтересах публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданої упродовж тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня розгляду заяви про перегляд заочного рішення у разі його нескасування. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Ю.В. Рибалка