КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №381/4588/19 Головуючий у 1 інстанції: Мерзлий Л.В.

Провадження №22-ц/824/500/2024 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.

16 квітня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Олійника В.І., Сушко Л.П.,

при секретарі Василенко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засідання апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ірпінського міськрайонного суду Київської області від 07 червня 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, звернення стягнення на предмет іпотеки та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до АТ «Універсал Банк», третя особа: ОСОБА_1 , про визнання припиненим договору поруки,-

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст обставин справи

В грудні 2019 року Акціонерне товариство «Універсал Банк», (в подальшому АТ ««Універсал Банк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, звернення стягнення на предмет іпотеки.

Просив стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за кредитним договором №001-2915/756-0185 від 27 вересня 2007 року в сумі 62 209,50 швейцарських франків та в рахунок погашення цієї заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах за початковою ціною, визначеною суб`єктом оціночної діяльності в межах виконавчого провадження.

Позовні вимоги мотивовані тим, що АТ «Універсал Банк» є правонаступником усіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» та Відкритого акціонерного товариства «Універсал Банк».

27 вересня 2007 року між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 001-2915/756-0185 (надалі Кредитний договір), відповідно до умов якого, позичальник отримала у Банку кредит грошові кошти у розмірі 105621,00 швейцарських фраків, строком користування до 10 вересня 2027 року згідно з Графіком щомісячних платежів (Додаток №2 до Кредитного договору) зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 4,5 процентів річних.

За користування кредитом понад встановлений Кредитним договором строк встановлюється підвищена відсоткова ставка на рівні 13,5 процентів річних. Відповідно до умов п.1.1.3 кредитного договору, сторони погодили, що у разі звільнення позичальника з основного місця роботи встановлюються нові процентні ставки за користування кредитом за цим договором, а саме базова процентна ставка у розмірі 10,45 процентів річних, підвищена процентна ставка у розмірі 31,35 процентів річних.

27 травня 2011 року між банком та позичальником було укладено додаткову угоду до кредитного договору, відповідно до якої ОСОБА_1 в період часу з 27 травня 2011 року по 10 вересня 2027 року включно встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 11,45 процентів річних, підвищена відсоткова ставка встановлена в розмірі 19,45 процентів річних.

08 лютого 2012 року між банком та позичальником укладено додаткову угоду до кредитного договору, відповідно до п.2.1. (стор. 13) ОСОБА_1 в період часу з 10 липня 2009 року по 08 липня 2012 року включно встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 11,45 процентів річних, підвищена відсоткова ставка встановлена в розмірі 35,35 процентів річних.

Відповідно п.1.1.1 (стор. 1) сторони погодили в період часу з 08 лютого 2012 року по 09 січня 2013 року включно встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 3,65 процентів річних, підвищена відсоткова ставка встановлена в розмірі 11,65 процентів річних.

Відповідно п. 1.1.2. умов цієї додаткової угоди сторони погодили, що починаючи з 10 січня 2013 року позичальник зобов`язується сплачувати кредитору за користування кредитом проценти за користування кредитними коштами без порушення встановленого строку нараховується процентна ставка у розмірі вищевказаної базової процентної ставки, збільшеної на 0,85% річних (4,5%) річних, за користування кредитними коштами понад встановлений строк нараховується ставка в розмірі базової підвищеної процентної ставки, збільшеної на 0,85% річних (12,5%) річних.

26.02.2012 року між банком та позичальником укладено додаткову угоду до кредитного договору, відповідно до п.2.1. (стор. 14) ОСОБА_1 в період часу з 10 травня 2013 року по 26 квітня 2013 року включно встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 4,50 процентів річних, підвищена відсоткова ставка встановлена в розмірі 12,50 процентів річних. Відповідно п.1.1.1 (стор. 1) сторони погодили в період часу з 26 квітня 2013 року по 10 вересня 2027 року включно встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 4,50 процентів річних, підвищена відсоткова ставка встановлена в розмірі 12,50 процентів річних.

Відповідно п. 1.1.2. умов цієї додаткової угоди сторони погодили, що у разі припинення/розірвання трудового договору з позичальником за основним місцем роботи позичальник зобов`язується сплачувати кредитору за користування кредитом проценти у наступному розмірі: за користування кредитними коштами без порушення встановленого строку (або термінів) погашення кредиту нараховується процентна ставка у розмірі вищевказаної базової процентної ставки, збільшеної на 6,95 % річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором; за користування кредитними коштами понад встановлений строк нараховується процентна ставка в розмірі базової підвищеної відсоткової ставки, збільшеної на 14,95 % річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором.

07 березня 2014 року між банком та позичальником укладено додаткову угоду до кредитного договору, відповідно до якої ОСОБА_1 з моменту підписання додаткової угоди встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 4,5 процентів річних, підвищена відсоткова ставка встановлена в розмірі 13,5 процентів річних.

30 травня 2014 року між банком та позичальником укладено додаткову угоду до кредитного договору, відповідно до якої ОСОБА_1 починаючи з 30 травня 2014 року встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 4,50 процентів річних, підвищена відсоткова ставка встановлена в розмірі 12,50 процентів річних.

27 вересня 2007 року між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором було укладено договір поруки № 001-2915/756-0185-Р. Згідно п.1.1. вказаного договору поруки поручитель зобов`язується перед кредитором за невиконанням усіх зобов`язань боржником ОСОБА_1 , що виникли з кредитного договору № 001-2915/756-0185, укладеного між кредитором та боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідно до п.1.2. Поручитель засвідчує, що йому добре відомі усі умови вищезазначеного Основного договору і він погоджується з ними, зокрема 4,5% річних за користування кредитом без порушення термінів сплати платежів та 13,5% річних розмір підвищеної процентної ставки за користування кредитом понад встановлені строки/терміни сплати платежів.

Відповідно до п.1.3. вказаного договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов`язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу) сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені ті інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Згідно п.1.4.відповідальність поручителя та боржника за договором поруки є солідарною.

27 травня 2011 року між банком та поручителем укладено договір поруки Б/Н, відповідно до п.1.2.2. зобов`язання щодо сплати процентів та комісій/винагороди/плати на рахунки, зазначені в Основному договорі зокрема «базова процентна ставка» - це 11,45 % річних, «базова підвищена процентна ставка» - це 19,45 % річних.

08 лютого 2012 року між банком та поручителем укладено договір поруки Б/Н, відповідно умов якого сторони погодили умови основного договору, а саме в період часу з 08 лютого 2012 року по 09 січня 2013 року включно встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 3,65 процентів річних, підвищена відсоткова ставка встановлена в розмірі 11,65 процентів річних. Відповідно п. 1.2.2.2. умов цього договору починаючи з 10 січня 2013 року боржник зобов`язується сплачувати кредитору за користування кредитом проценти за користування кредитними коштами без порушення встановленого строку нараховується процентна ставка у розмірі вищевказаної базової процентної ставки, збільшеної на 0,85% річних (4,5%) річних, за користування кредитними коштами понад встановлений строк нараховується ставка в розмірі базової підвищеної процентної ставки, збільшеної на 0,85% річних (12,5%) річних.

26 квітня 2012 року між банком та поручителем укладено договір поруки Б/Н, відповідно умов якого сторони погодили умови основного договору, а саме в період часу з 26 квітня 2013 року по 10 вересня 2027 року включно встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 4,50 процентів річних, підвищена відсоткова ставка встановлена в розмірі 12,50 процентів річних.

Відповідно п. 1.2.2.2. умов цього договору сторони погодили, що у разі припинення/розірвання трудового договору з Боржником за основним місцем роботи боржник зобов`язується сплачувати кредитору за користування кредитом проценти у наступному розмірі: за користування кредитними коштами без порушення встановленого строку (або термінів) погашення кредиту нараховується процентна ставка у розмірі вищевказаної базової процентної ставки, збільшеної на 6,95 % річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором; за користування кредитними коштами понад встановлений строк нараховується процентна ставка в розмірі базової підвищеної відсоткової ставки, збільшеної на 14,95 % річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором.

30 травня 2014 року між банком та поручителем укладено договір поруки б/н, відповідно до умов п.1.2.2. зобов`язання щодо сплати процентів та комісій/винагороди/плати на рахунки, зазначені в основному договорі зокрема «базова процентна ставка» - це 4,50 % річних, «базова підвищена процентна ставка» - це 12,50 % річних.

В результаті порушення відповідачами умов кредитного договору перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 62209,50 (шістдесят дві тисячі двісті дев`ять, 50) швейцарських франків, яка складається з:

-простроченої заборгованості по сумі кредиту 28829,82 швейцарських франків;

-частка достроково стягнення по кредиту 33379,68 швейцарських франків.

З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором №001-2915/756-0185 між ОСОБА_2 та позивачем було укладено договір іпотеки від 28 вересня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войнарською І.А. та зареєстрований в реєстрі за № 738 у відповідності до умов якого в іпотеку банку було передано наступне нерухоме майно (далі «Предмет іпотеки»), а саме: - квартиру АДРЕСА_1 , та належить Іпотекодавцю на праві приватної власності, що підтверджується Договором купівлі-продажу від 07 березня 2007року, посвідченого 07 березня 2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шепелюк О.Г. реєстровий № 742.

Предметом іпотеки забезпечується зобов`язання позичальника у розмірах, зазначених у кредитному договорі, що складається з суми кредиту, нарахованих процентів за користування кредитом, можливих штрафних санкцій, відшкодування збитків, витрат по зверненню стягнення на предмет іпотеки.

В зв`язку з посвідченням договору іпотеки 28 вересня 2007 року накладено заборону відчуження нерухомого майна, зареєстровано в реєстрі за № 739.

ОСОБА_2 звернувся до суду зустрічним позовом про визнання припиненою поруки з 10 травня 2012 року за договором поруки № 001-2915/756-0185-Р від 27 вересня 2007 року, укладеним між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 .

Свої вимоги обґрунтував тим, що в забезпечення виконання умов кредитного договору укладеного між ОСОБА_1 та ВАТ «Універсал Банк» договір № 001-2915/756-0185, 27 вересня 2007 року між ОСОБА_2 та ВАТ «Універсал Банк» було укладено договір поруки № 001-2915/756-0185-Р.

До кредитного договору та до договору поруки протягом 2008-2014 років вносились зміни щодо істотних обставин, правовідносин поруки між банком та ОСОБА_2 08 лютого 2012 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №б/н, за змістом якого ОСОБА_2 виступив поручителем за зобов`язаннями ОСОБА_1 відповідно до п. 1.2.2.2. Договору встановлення процентної ставки за користування кредитними коштами в період з 08 лютого 2012 року по 09 січня 2013 року у розмірі 3,65% річних.

Зазначив, що умову щодо встановлення процентної ставки за користування кредитними коштами в період з 01 березня 2012 року по 19 січня 2013 року у розмірі 3,65% річних було змінено у сторону збільшення та встановлено проценту ставку на вказаний період у розмірі 11,62 % річних.

Зазначене збільшення основного зобов`язання було проведено без згоди ОСОБА_2 як поручителя.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Ірпінського міськрайонного суду Київської області від 07 червня 2023 року позовні вимоги у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за Кредитним договором № 001-2915/756-0185 від 27 вересня 2007 року в сумі 62209,50 швейцарських франків.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до АТ «Універсал Банк», третя особа: ОСОБА_1 , про визнання припиненим договору поруки відмовлено.

Вирішуючи спір суд першої інстанції суд дійшов до висновку, що позивач виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредит у встановленому договором розмірі, а відповідачі порушили умови кредитного договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки та порядку.

Доводи, викладені в зустрічній позовній заяві, не знайшли свого підтвердження, підстави для задоволення зустрічного позову відсутні, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором № 001-2915/756-0185 від 27 вересня 2007 року в добровільному порядку, а також про наявність підстав для звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із рішенням Ірпінського міськрайонного суду Київської області від 07 червня 2023 року, 21 липня 2023 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволені позову.

Вважає рішення суду першої інстанції незаконним, ухваленим з істотними порушеннями норм матеріального та процесуального права, без повного та всебічного вивчення відносин, які склалися між сторонами, дослідження доказів, грубого порушення прав апелянта.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що для вирішення справи по суті, з`ясування відповідних фактичних обставин справи, викладених у позові, зокрема, щодо розміру фактичної заборгованості, погашення боргу та нарахування штрафних санкцій за вказаним спірним кредитним договором була необхідність у встановленні правильності розрахунків, які надходили на рахунок позивача.

Зазначила, що строк дії договору закінчується в 2027 році, вимогу про дострокове розірвання кредитного договору позивач по справі не заявляв, з рішення суду не вбачається можливим встановити за який період нарахована вказана прострочена заборгованість у розмірі 28 829,82 швейцарський франків, яка загальна сума дострокового стягнення і як була визначена частка в розмірі 33 379,68 швейцарських франків, що є обов`язковим.

Судом не враховано, що до участі в справі не залучено Службу у справах дітей та сім`ї Бучанської місткої ради, оскільки разом з відповідачами у квартирі АДРЕСА_1 проживає малолітня дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та іншого житла він немає.

Зазначала, що апелянт була позбавлена можливості здобути докази, якими могла обґрунтувати свої заперечення щодо позовних вимог АТ «Універсал банк», а без витребування доказів та без проведення судової економічної експертизи не можливо було встановити дійсну заборгованість за кредитним договором №001-2915/756-0185 від 27 вересня 2007 року.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

16 жовтня 2023 року представником відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 червня 2023 року залишити без змін.

Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання

Учасники справи в судове засідання також не з`явилися про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином. З урахуванням положень частини 2 статті 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі «Шульга проти України», № 16652/04). При цьому запобігати неналежній і такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі - завдання саме державних органів (див. рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 у справі «Мусієнко проти України», № 26976/06).

Зважаючи на вимоги ч.ч. 9, 11 ст. 128, ч. 5 ст. 130, ст. 131, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом першої інстанції встановлено, що 22.06.2009 рішенням загальних зборів акціонерів ВАТ «Універсал Банк» було перейменовано в Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк»; 31.10.2018 рішенням загальних зборів акціонерів ПАТ «Універсал Банк» було перейменовано в Акціонерне товариство «Універсал Банк», що підтверджується статутом АТ «Універсал Банк».

АТ «Універсал Банк» є правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «Універсал Банк» та ВАТ «Універсал Банк».

27 вересня 2007 року між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 001-2915/756-0185, за умовами якого вона отримала кредит в розмірі 105 621,00 швейцарських фраків, строком користування до 10.09.2027 згідно з Графіком щомісячних платежів (Додаток №2 до кредитного договору) та сплатою за користування кредитом процентів у розмірі 4,5 процентів річних.

Договором передбачено, що за користування кредитом понад встановлений кредитним договором строк встановлюється підвищена відсоткова ставка на рівні 13,5 процентів річних.

Відповідно до умов п.1.1.3 кредитного договору, сторони погодили, що у разі звільнення позичальника з основного місця роботи встановлюються нові процентні ставки за користування кредитом за цим договором, а саме базова процентна ставка - у розмірі 10,45 процентів річних, підвищена процентна ставка - у розмірі 31,35 процентів річних.

27.05.2011 між банком та позичальником укладено додаткову угоду до кредитного договору, відповідно до якої ОСОБА_1 в період часу з 27.05.2011 по 10.09.2027 включно встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 11,45 процентів річних, підвищена відсоткова ставка встановлена в розмірі 19,45 процентів річних.

08.02.2012 між банком та позичальником укладено додаткову угоду до кредитного договору, відповідно до п.2.1. (стор. 13) ОСОБА_1 в період часу з 10.07.2009 по 08.02.2012 включно встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 11,45 процентів річних, підвищена відсоткова ставка встановлена в розмірі 35,35 процентів річних. Відповідно п.1.1.1 (стор. 1) сторони погодили в період часу з 08.02.2012 по 09.01.2013 включно встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 3,65 процентів річних, підвищена відсоткова ставка встановлена в розмірі 11,65 процентів річних. Відповідно п. 1.1.2. умов цієї додаткової угоди сторони погодили, що починаючи з 10.01.2013 позичальник зобов`язується сплачувати кредитору за користування кредитом проценти за користування кредитними коштами без порушення встановленого строку нараховується процентна ставка у розмірі вищевказаної базової процентної ставки, збільшеної на 0,85% річних (4,5%) річних, за користування кредитними коштами понад встановлений строк нараховується ставка в розмірі базової підвищеної процентної ставки, збільшеної на 0,85% річних (12,5%) річних.

26.02.2012 між банком та позичальником укладено додаткову угоду до кредитного договору, відповідно до п.2.1. (стор. 14) ОСОБА_1 в період часу з 10.05.2013 по 26.04.2013 включно встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 4,50 процентів річних, підвищена відсоткова ставка встановлена в розмірі 12,50 процентів річних. Також відповідно п.1.1.1 (стор. 1) сторони погодили в період часу з 26.04.2013 по 10.09.2027 включно встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 4,50 процентів річних, підвищена відсоткова ставка встановлена в розмірі 12,50 процентів річних. Відповідно п. 1.1.2. умов цієї додаткової угоди сторони погодили, що у разі припинення/розірвання трудового договору з позичальником за основним місцем роботи позичальник зобов`язується сплачувати кредитору за користування кредитом проценти у наступному розмірі:

- за користування кредитними коштами без порушення встановленого строку (або термінів) погашення кредиту нараховується процентна ставка у розмірі вищевказаної базової процентної ставки, збільшеної на 6,95 % річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором;

- за користування кредитними коштами понад встановлений строк нараховується процентна ставка в розмірі базової підвищеної відсоткової ставки, збільшеної на 14,95 % річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором.

07.03.2014 між банком та позичальником укладено додаткову угоду до кредитного договору, відповідно до якої ОСОБА_1 з моменту підписання додаткової угоди встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 4,5 процентів річних, підвищена відсоткова ставка встановлена в розмірі 13,5 процентів річних.

30.05.2014 між банком та позичальником укладено додаткову угоду до кредитного договору, відповідно до якої ОСОБА_1 починаючи з 30 травня 2014 року встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 4,50 процентів річних, підвищена відсоткова ставка встановлена в розмірі 12,50 процентів річних.

27 вересня 2007 року між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором було укладено договір поруки № 001-2915/756-0185-Р.

За умова договору поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором за невиконанням усіх зобов`язань ОСОБА_1 , що виникли з кредитного договору № 001-2915/756-0185, укладеного між кредитором та боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

Відповідно до п.1.2. Поручитель засвідчує, що йому добре відомі усі умови вищезазначеного Основного договору і він погоджується з ними, зокрема 4,5% річних за користування кредитом без порушення термінів сплати платежів та 13,5% річних розмір підвищеної процентної ставки за користування кредитом понад встановлені строки/терміни сплати платежів. Відповідно до п.1.3. вказаного договору поруки Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов`язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу) сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені ті інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Згідно п.1.4.відповідальність поручителя та боржника за договором поруки є солідарною.

27.05.2011 між банком та поручителем укладено договір поруки Б/Н, відповідно до п.1.2.2. зобов`язання щодо сплати процентів та комісій/винагороди/плати на рахунки, зазначені в основному договорі зокрема «базова процентна ставка» - це 11,45 % річних, «базова підвищена процентна ставка» - це 19,45 % річних.

08.02.2012 між банком та поручителем укладено договір поруки Б/Н, відповідно умов якого Сторони погодили умови основного договору, а саме в період часу з 08.02.2012 по 09.01.2013 включно встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 3,65 процентів річних, підвищена відсоткова ставка встановлена в розмірі 11,65 процентів річних. Відповідно п. 1.2.2.2. умов цього договору починаючи з 10.01.2013 боржник зобов`язується сплачувати кредитору за користування кредитом проценти за користування кредитними коштами без порушення встановленого строку нараховується процентна ставка у розмірі вищевказаної базової процентної ставки, збільшеної на 0,85% річних (4,5%) річних, за користування кредитними коштами понад встановлений строк нараховується ставка в розмірі базової підвищеної процентної ставки, збільшеної на 0,85% річних (12,5%) річних.

26.04.2012 між банком та поручителем укладено договір поруки Б/Н, відповідно умов якого сторони погодили умови основного договору, а саме в період часу з 26.04.2013 по 10.09.2027 включно встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 4,50 процентів річних, підвищена відсоткова ставка встановлена в розмірі 12,50 процентів річних. Відповідно п. 1.2.2.2. умов цього договору сторони погодили, що у разі припинення/розірвання трудового договору з боржником за основним місцем роботи боржник зобов`язується сплачувати кредитору за користування кредитом проценти у наступному розмірі:

- за користування кредитними коштами без порушення встановленого строку (або термінів) погашення кредиту нараховується процентна ставка у розмірі вищевказаної базової процентної ставки, збільшеної на 6,95 % річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором;

- за користування кредитними коштами понад встановлений строк нараховується процентна ставка в розмірі базової підвищеної відсоткової ставки, збільшеної на 14,95 % річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором.

30.05.2014 між банком та поручителем укладено договір поруки б/н, відповідно до умов п.1.2.2. зобов`язання щодо сплати процентів та комісій/винагороди/плати на рахунки, зазначені в основному договорі зокрема «базова процентна ставка» - це 4,50 % річних, «базова підвищена процентна ставка» - це 12,50 % річних.

Позивач виконав свої зобов`язання у повному обсязі, а саме - в порядку передбаченому кредитним договором видав позичальнику кредитні кошти, шляхом банківського переказу коштів на його рахунок. А саме, вказані кошти було перераховано на рахунок № НОМЕР_1 , що підтверджується меморіальним ордером та випискою по рахунку ОСОБА_1

Позичальник зобов`язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші свої зобов`язання згідно кредитного договору.

В порушення умов кредитних договорів та чинного законодавства України відповідач - ОСОБА_1 не виконує взяті на себе зобов`язання.

У ОСОБА_1 виник та існує перед позивачем борг, розмір, структура і порядок обчислення якого вказано у розрахунку заборгованості, що є додатком до цього позову, зокрема станом на 06.12.2019 заборгованість за кредитним договором по сумі кредиту та несплачених відсотках складає 102 054,50 швейцарських франків, з яких:

-прострочена заборгованість по кредиту: 28 829,82 швейцарських франків;

-сума дострокового стягнення кредиту: 48 027,65 швейцарських франків;

-за відсотками: 17 313,80 швейцарських франків;

-за підвищеними відсотками: 7 883,22 швейцарських франків.

АТ «Універсал Банк» вважає за необхідне стягнути 62 209,50 (шістдесят дві тисячі двісті дев`ять, 50) швейцарських франків, з яких:

-прострочена заборгованість по сумі кредиту - 28 829,82 швейцарських франків;

-частка достроково стягнення по кредиту - 33 379,68 швейцарських франків.

З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором №001-2915/756-0185 між ОСОБА_2 та позивачем було укладено договір іпотеки від 28 вересня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войнарською І.А. та зареєстрований в реєстрі за № 738 у відповідності до умов якого в іпотеку банку було передано наступне нерухоме майно, а саме: - квартиру АДРЕСА_1 , та належить Іпотекодавцю на праві приватної власності, що підтверджується договором купівлі-продажу від 07 березня 2007 року, посвідченого 07 березня 2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шепелюк О.Г. реєстровий № 742.

Предметом іпотеки забезпечується зобов`язання позичальника у розмірах, зазначених у кредитному договорі, що складається з суми кредиту, нарахованих процентів за користування кредитом, можливих штрафних санкцій, відшкодування збитків, витрат по зверненню стягнення на предмет іпотеки.

В зв`язку з посвідченням договору іпотеки 28.09.2007 накладено заборону відчуження нерухомого майна, зареєстровано в реєстрі за № 739.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині наявності підстав для задоволення позову АТ «Універсал Банк».

Вважає, що матеріали справи та апеляційної скарги не містять доказів того що ОСОБА_1 , не виконала свої зобов`язання перед банком в добровільному порядку.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те що суд першої інстанції розглянув справу в період воєнного стану, в чому апелянт вбачає порушення норм права та вважає, що рішення підлягає скасуванню.

У період воєнного стану, відповідно до статті 10 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", повноваження судів не можуть бути припинені, а частина друга статті 26 зазначеного Закону України "Про правовий режим воєнного стану" передбачає, що скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

Судова гілка влади зазнала впливу війни та її наслідків, що внесло свої корективи в процеси здійснення судочинства, але зупинило роботу судів та можливості сторін звернутися до суду за захистом порушеного права.

Варто враховувати, що з 2020 року Верховна Рада України прийняла ряд закони, які надали можливість реалізувати право учасникам справи брати участь в судових засіданнях, тим самим реалізуючи своє право на справедливий судовий розгляд, дистанційно.

Апелянт ОСОБА_1 мала можливість реалізувати своє право на участь в судовому засіданні та заявити клопотання на які посилається в апеляційній скарзі дистанційно, але своїм правом не скористалась.

Матеріали справи містять неодноразові клопотання про відкладення розгляду справи, але не містять жодного клопотання зі сторони відповідачів.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

«Право на суд», яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії», заява № 48778/99).

Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови для забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (рішення у справі «Белле проти Франції» від 4 грудня 1995 року). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (рішення у справі «Белле проти Франції» від 4 грудня 1995 року та «Нун`єш Діаш проти Португалії» від 10 квітня 2003 року).

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення ЄСПЛ у справі «Фрідлендер проти Франції» «Федіна проти України» від 2 вересня 2010 року, «Смірнова проти України» від 8 листопада 2005 року, «Матіка проти Румунії» від 2 листопада 2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 5 лютого 2004 року).

З урахуванням того, що справа за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості перебувала в провадженні суду з 2019 року, а провадження відкрито в лютому 2020 року про що було відомо відповідачам. Зазначені обставини порушують право позивача на розгляд справи судом у встановленим законом, розумний строк.

ЄСПЛ зауважив, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (пункт 110 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії»).

Згідно з статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Колегія суддів встановила, що в матеріалах справи міститься детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором № 001-2915/756-0185 від 27.09.2007 наданий до позовної заяви.

У розрахунку відображено період за який нараховується заборгованість. Розраховано суми за тілом кредиту, сума, яка зарахована/сплачена по тілу кредиту. Розраховано суми простроченої заборгованості по тілу кредиту та окремо розраховано суми до сплати за відсотками по кредиту.

Відповідачі в сою чергу до матеріалів справи не надали докази на спростування наявності заборгованості, або докази сплати коштів в рахунок заборгованості, які не були враховані судом.

В силу статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Зобов`язання (у тому числі по сплаті процентів) припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з п.2 ст.1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Відповідно до п. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-кого з них окремо. На підставі цієї норми Позивач вважає за доцільне пред`явити вимогу до усіх боржників разом.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, про те що відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором №001-2915/756-0185 від 27 вересня 2007 року в добровільному порядку, а також про наявність підстав для звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання.

Та погоджується з тим, що доводи, викладені в зустрічній позовній заяві, не знайшли свого підтвердження, підстави для задоволення зустрічного позову відсутні.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те що до розгляду справи необхідно було залучити службу в справах дітей.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.05.2019 № 678/301/12 розглядала питання реалізації предмету іпотеки на електронних торгах з зареєстрованими дітьми. Одним з аргументів позивача було те, що торги відбувалися з зареєстрованими дітьми, а тому, так як виконавець не отримав дозволу органу опіки та піклування, то реалізація майна на торгах є недійсними. Колегія судді прийшла до висновку, що реалізація майна на торгах прирівнюється до укладення договору купівлі-продажу та результати торгів можуть бути визнані недійсними в судовому порядку. Проте, суд не знайшов факту порушення виконавцем прав та законних інтересів зареєстрованої дитини. Судді зазначили, що «судом апеляційної інстанції обґрунтовано зазначено про відсутність порушення статей 17, 18 Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-III «Про охорону дитинства», статті 12 Закону України від 02 червня 2005 року № 2623-IV «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» внаслідок проведення прилюдних торгів та продажу предмета іпотеки, оскільки за змістом вказаних вище правових норм дозвіл органу опіки та піклування на відчуження житлового приміщення, право користування яким мають неповнолітні, необхідний на момент укладення договору іпотеки».

Подібна правова позиція була зазначена у постанові Верховного Суду № 666/288/16-ц від 27.11.2019 року та в постанові Верховного Суду № 754/15589/14-ц від 02.10.2019 року.

До апеляційної скарги додано витяг №14.1-09/716 від 04.07.2023 про зареєстрованих у житловому будинку. Додано акт депутата Бучанської міської ради про встановлення факту проживання.

Варто враховувати, що в матеріалах справи містяться і докази того, що ОСОБА_2 зареєстрований в АДРЕСА_2 .

ПозиціяВерховного Суду від 25.07.2019 у справі № 202/7730/17, зазначено, що де предметом розгляду справи було оскарження торгів та однією з підстав було те, що разом з позивачем проживають її малолітні діти. Але суд не погодився з аргументами позивача та вказав, що «положеннями статті 29 ЦК України встановлено, що місцем проживання фізичної особи до чотирнадцяти років, є місце проживання її батьків або одного з них. Відповідно до матеріалів справи батько неповнолітніх дітей значиться зареєстрованим за іншою адресою. Суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що діти мають права на проживання за адресою проживання свого батька».

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині стягнення солідарно судового збору.

Згідно з частинами першою та тринадцятою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд першої інстанції неправильно визначив розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідачів рішення суду першої в частині вирішення питання про розподіл судових витрат підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення в цій частині.

Оскільки, вимоги позивача задоволено в повному обсязі, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідачів на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» підлягає до стягнення пропорційно судовий збір.

Інші доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладені у мотивувальній частині рішення, та фактично зводяться до незгоди відповідача з висновками суду. Судом першої інстанції правильно визначено характер спірних правовідносин, встановлено обсяг прав та обов`язків сторін, застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, що склались між сторонами, надано повну, всебічну та об`єктивну оцінку наявним у справі доказам, як кожному окремо, так і у їх сукупності та взаємозв`язку.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Інші доводи апеляційної скарги спростовуються висновками колегії суддів та на рішення суду першої інстанції не впливають.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 376, 383, 384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 05 липня 2023 року в частині стягнення судового збору скасувати та ухвалити нове судове рішення в частині.

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути пропорційно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19, ) судовий збір в розмірі 22 385,82 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 25 квітня 2024 року

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді В.І. Олійник

Л.П. Сушко