___________________________________________________________________________________________________________________
справа № 947/7862/24
провадження № 2/947/2615/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2024 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси у одноособовому складі:

головуючий суддя Літвінова І.А.,

секретар суду помічник судді Романенко С.В.(за дорученням головуючого на підставі ч. 3 ст. 66 ЦПК України),

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Соната Фінанс» про забезпечення позову до пред`явлення позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання коштів у позику,

ВСТАНОВИВ:

05 березня 2024 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Соната Фінанс» звернувся до Київського районного суду м. Одеси із вказаною заявою та просить вжити заходи забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом накладення арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходяться у нього, до набрання рішенням суду у даній справі законної сили, а саме - на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить боржнику на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 410, виданий 27.04.2017 року, із забороною на вчинення реєстраційних дій стосовно квартири.

За результатами автоматизованого розподілу матеріалів справи між суддями Київського районного суду м. Одеси головуючим у справі визначено суддю Літвінову І.А. Справі присвоєно єдиний унікальний № 947/7862/23; номер провадження 2/947/2615/24.

Справу передано судді 18.03.2024 року.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

ТОВ «ФК Соната Фінанс» звернулося до суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Проаналізувавши матеріали заяви, суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 та ч. 4 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається, зокрема, до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо. У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Звернувшись до суду з заявою про забезпечення позову 05.03.2024 року заявник станом на 18.03.2024 року, тобто у встановлені законом строки, подачу позову до суду нічим не підтвердив.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1, п. 2 та п. 3 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії.

У відповідності до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання ; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку ; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року роз`яснено, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. А п. 4 даної постанови визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Звертаючись з заявою про забезпечення позову, заявником не наведено ґрунтовних підстав для застосування заходів забезпечення позову, не надано Договору позики, також не надано належних та допустимих доказів, які мали б підтвердити, що відповідачем вживаються заходи, спрямовані на відчуження майна.

Крім того, заявник просить накласти арешт на майно яке знаходиться у Київській області, м. Ірпінь, смт. Коцюбинське, при цьому не надає доказів договірних відносин з відповідачем, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості пересвідчитись, що майбутній позов буде підсудний Київському районному суду м. Одеси.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд бере до уваги відсутність належних та допустимих доказів, того, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Судом не встановлено підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Соната Фінанс» про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 76, 77, 81, 84 149-154, 157, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Соната Фінанс» про забезпечення позову до пред`явлення позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання коштів у позику відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії цієї ухвали до Одеського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Літвінова І. А.