Справа № 1527/3743/12
Провадження №8/523/6/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2024 р. Суддя Суворовського районного суду міста Одеси І.В.Сувертак, розглянув заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 16.02.2017 р. за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за об,єднаними позовами ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право власності, ОСОБА_1 про витребування майна та усунення перешкод у користуванні та розпорядження майном,

встановив:

02.04.2024 р. ОСОБА_1 звернулась до суду с заявою про перегляд рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 16 лютого 2017 року за нововиявленими обставинами, посилаючись на положення п. 2,п.3, ч. 2 ст. 423 ЦПК України . Підставами щодо перегляду рішення за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 вважає : рішення районного суду від 15 лютого 2024 року по справі №523/8781/23 (головуючий Кисельов В.К.) , а саме думка суду : «…Суд також вважає, що у разі скасування ухвали про визнання (затвердження) мирової угоди, всі умови, які були встановлені даною мировою угодою втрачають правове значення, та не підлягають виконанню сторонами….» (а.заяви 6,7,8).

Ухвалою суду від 10 квітня 2024 року заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення від 16.02.2017 року за нововиявленими обставинами залишено без руху. Заявниці необхідно було привести свою заяву у відповідність до правил статті 426 ЦПК України, а саме : «В заяві чітко не зазначено , які саме нововиявлені або виключні обставини, якими обґрунтовується вимога про перегляд судового рішення, дата їх відкриття або встановлення, посилання на докази , що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин. До заяви додаються докази, шо підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин.

Оскільки ОСОБА_1 не зазначає, коли вона дізналася про існування обставин, які вона вважає нововиявленими, що унеможливлює встановити, чи пропущений строк для звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення. У разі, якщо заявником пропущений строк на подачу заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду, то заявник не позбавлений можливості згідно із п. 6 ч. 3ст. 426 ЦПК України подати клопотання про поновлення строку…….

Таким чином, заявнику у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами необхідно зазначити нововиявлені обставини, якими обґрунтовується вимога про перегляд рішення суду, дату їх відкриття або встановлення з посиланням на докази.».

16 квітня 2024 року заявниця подала до суду нову редакцію заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами. Підставами щодо перегляду рішення , заявниця вважає посилання районного суду на ухвалою суду про затвердження мирової угоди від 28.04.2010 року, висновок стаціонарної судово-психіатричної експертизи №44 від 24.03.2015 року, рішення Суворовського районного суду міста Одеси суду від 15 лютого 2024 року по справі №523/8781/23, яким позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання мирової угоди недійсною залишені без задоволення, у тому числі думка суду: «…Суд також вважає, що у разі скасування ухвали про визнання (затвердження) мирової угоди, всі умови, які були встановлені даною мировою угодою втрачають правове значення, та не підлягають виконанню сторонами….».

При ознайомлені з поданою заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у новій редакції від 16 квітня 2024 року та матеріалами справи №1527/3743/12, судом встановлені наступні обставини.

Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 16 лютого 2017 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Виконавчого комітету Одеської міської ради, Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради про визнання недійсним свідоцтва про право власності задоволено частково, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя задоволено, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про витребування майна та усунення перешкод у користуванні та розпорядження майном залишено без задоволення.(л.с.213-222 т.7).

07.12.2011 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про скасування ухвали суду від 28.04.2011р. (л.с.2-3т.2) (головуючий суддя Гудіна Н.І.) з підстав наявності ухвали господарського суду Суду Одеської області від 19.05.2010р., якою її позов залишено без розгляду (л.с.8-9 т.2). Ухвалою суду від 23 січня 2012 року (суддя Гудіна Н.І.) заяву ОСОБА_1 задовольнила, ухвалу суду від 28.04.2010 року скасовано за нововиявленими обставинами (л.с.20-22 т.2).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 06.02.2014 року (л.с.67-68 т.3) скасовано ухвалу районного суду від 23.01.2012р. за апеляційною скаргою ОСОБА_4 .

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 06.02.2014 року (л.с.69-71 т.3) за апеляційною скаргою ОСОБА_1 (л.с.1-5 т.3), скасовано ухвалу райсуду від 28.04.2010 року.

Ухвалою (л.с. 94-104 т.8) Апеляційного суду Одеської області від 18 квітня 2017 року апеляційну скаргу (л.с. 7-17 т.8) ОСОБА_1 відхилено, рішення районного суду залишено без змін.

Ухвалою (л.с.55-61 т.9) апеляційного суду Одеської області від 26.07.2017 року апеляційну скаргу (л.с.150-51 т. 8) ПАТ «ОТП Банк» відхилено, рішення районного суду залишено без змін.

Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України від 13 листопада 2017 року касаційні скарги ОСОБА_1 (л.с.75-86, 119-124 т.9) та ПАТ «ОТП БАНК» (л.с.145-148 т.9) залишені без задоволення , відповідно рішення суду першої інстанції та ухвали суду апеляційної інстанції залишено без змін в повному обсязі( л.с.184-190 т.9).

Суди вищих інстанцій перевірили рішення першої інстанції за скаргами ОСОБА_1 , наведені в заявах від 02.04.2024р. і 16.04.2024р. доводи були предметом дослідження в судах вищих інстанцій з наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яке ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Рішення районного суду від 16.02.2017 р. залишено без змін повністю, у тому числі з зазначенням : « В діях ОСОБА_1 наявна воля на передачу спірного майна, що підтверджується заявами, які знаходяться у матеріалах справи, а саме: заявою ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у зв,язку із мировою угодою; заявою ОСОБА_1 про затвердження мирової угоди; мировою угодою від 20.04.2010 року; заявою, з якої вбачається, що ОСОБА_1 з мировою угодою згодна та просить розглядати її у її відсутності від 28.04.2010 року; які підписані особисто ОСОБА_1 ».

Рішення районного суду від 16.02.2017 року набрало законної сили 18.04.2017 року, відповідно до ухвали апеляційної інстанції л.с.94-104 т.8, в якій не скасовані чи виключені будь-які мотивування рішення районного суду, які оскаржила заявниця в своїй апеляційній скарзі від 10.03.2017р.(л.с.7-14-17 т.8), у тому числі на які знов посилається ОСОБА_1 в своїй заяві про нововиявлені обставини .

Рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 15 лютого 2024 року ( головуючий суддя Кисельов В.К.) по справі №523/8781/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання мирової угоди недійсною, що було затверджено ухвалою не є нововиявленою обставиною. Зазначена в цьому рішення думка суду: « Суд також вважає, що у разі скасування ухвали про визнання (затвердження) мирової угоди, всі умови, які були встановлені даною мировою угодою втрачають правове значення, та не підлягають виконанню сторонами.» не є взагалі встановленою обставиною, на яку посилається заявниця, є лише думкою суду без підтвердження і обґрунтування будь-чим. Суд не керується думками, припущеннями , літературними виразами .

Відповідно до п. 2 п.3 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, на які посилається заявниця на аркуші заяви №11, підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є : « 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.»

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за

нововиявленими обставинами у зв`язку із зазначеною підставою може бути подано учасниками справи протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням, яким скасовано судове рішення, що стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду;

Пунктом другим частини другої статті 424 ЦПК України визначено, що з урахуванням приписів частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - не пізніше десяти років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.

Відповідно до ч. 3 ст. 424 ЦПК України строки, визначені в частині другій статті 424 ЦПК України, не можуть бути поновлені.

Як вбачається з матеріалів справи , апеляційний суд Одеської області ухвалою від 06.02.2014 року (л.с.69-71 т.3) скасував ухвалу райсуду від 28.04.2010р. саме за апеляційною скаргою ОСОБА_1 (л.с.1-5 т.3). Тобто, на час розгляду справи та ухвалення рішення від 16.02.2017р. заявниця ОСОБА_1 була повністю обізнана про скасування ухвали від 28.04.2010р. щодо затвердження мирової угоди , яка на її погляд стала підставою для ухвалення судового рішення від 16.02.2017р., та відповідно знала і про висновок стаціонарної судово-психіатричної експертизи №44 від 24.03.2015року відносно неї.

Але, при даних обставинах ОСОБА_1 звернулась з новим позовом про визнання мирової угоди недійсною, знаючи що 07.12.2011 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про скасування ухвали суду від 28.04.2011р. (л.с.2-3т.2) (головуючий суддя Гудіна Н.І.), ), ухвалою суду від 23 січня 2012 року (суддя Гудіна Н.І.) заяву ОСОБА_1 задовольнила, ухвалу суду від 28.04.2010 року скасовано за нововиявленими обставинами (л.с.20-22 т.2).Потім ухвалою апеляційного суду Одеської області від 06.02.2014 року (л.с.69-71 т.3) за апеляційною скаргою ОСОБА_1 (л.с.1-5 т.3), скасовано ухвалу райсуду від 28.04.2010 року щодо затвердження мирової угоди.

Рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 15 лютого 2024 року ( головуючий суддя Кисельов В.К.) по справі №523/8781/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання мирової угоди недійсною, що було затверджено ухвалою , яка скасована не є нововиявленою обставиною.

Посилання заявниці на те , що підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду п.3 ч2 ст.423 ЦПК України, не відповідає дійсним обставинам, тому що ухвала суду від 28.04.2010р. скасована апеляційною інстанцією 06.02.2014р. за її ж апеляційною скаргою.

Заявниця ОСОБА_1 повністю не погодилась з рішення районного суду від 16.02.2017р., оскаржив як висновки , так і мотивувальну частину рішення, а рішення районного суду переглядались за скаргами ОСОБА_1 у вищих судових інстанціях.

Згідно приписів ч.2 статті 423 ЦПК України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) установлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду(частина друга статті 423 ЦПК України).

Тобто нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були й не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 423 ЦПК підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться у статтях 424, 426 ЦПК.

Судове рішення не може переглядатись за нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені частиною другою статті 423 ЦПК, відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 423 ЦПК, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що підстави повинні виникнути після ухвалення рішення у справі (істотні обставини стали відомі стороні після ухвалення рішення, скасовано рішення, яке стало підставою для ухвалення іншого рішення, встановлені факти завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів після ухвалення незаконного рішення, тощо).

У розумінні пункту 3 частини другої статті 423 ЦПК скасування судового рішення, яке стало підставою для обґрунтування судового рішення, яке просять переглянути, має відбутися після ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

У цій справі підставою для перегляду рішення районного суду від 16.02.2017 року зазначено висновки стаціонарної судово-психіатричної експертизи №44 від 24.03.2015р., рішення райсуду від 15.02.2024р. справа №523/8781/23 , яким ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позовних вимог про визнання мирової угоди недійсною (аркуш заяви в новій редакції від 16.04.2024р. №7-10 ).

Однак ухвала про затвердження мирової угоди від 28.04.2010р. скасована 06.02.2014р. апеляційною інстанцією за апеляційною скаргою заявниці ОСОБА_1 , тобто за три роки до ухвалення рішення районного суду.

Тому скасування ухвали районного суду , яке відбулося 06.02.2014р. не може бути нововиявленою обставиною щодо рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 16.02.2017р., оскільки така обставина виникла до ухвалення рішення. Саме як і висновок стаціонарної судово-психіатричної експертизи №44 від 24.03.2015р.

Відповідно до хронології розгляду справи факт скасування ухвали в 2014р. щодо затвердження мирової угоди був підставою для перегляду судового рішення в апеляційному, касаційному порядку.

Згідно приписам статті 423 ЦПК України , рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 15 лютого 2024 року справа №523/8781/23 (суддя Кисельов В.К.) , яким повністю відмовлено в задоволені позову ОСОБА_1 про визнання мировою угоди від 20.04.2010р. , яка підписана у справі №1527/3742/12, не є підставою для перегляду рішення від 16.02.2017р. за нововиявленими обставинами.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» (Osman v. Тhe United Kingdom) та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголосив, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Виходячи з приписів п.2 ч.2 ст. 424 ЦПК України , ОСОБА_1 порушено строк на подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами. Оскільки минуло більше 10 років з дня ухвалення рішення суду це ухвала райсуду від 28.04.2010р. , що скасована апеляційним судом 06 лютого 2014р., яке на думку заявниці вплинуло на рішення районного суду від 16.02.2017р. .

Враховуючи вище зазначене, положення наведених правил п.2 ч.2 ст.424 ЦПК України, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті провадження у зв`язку з пропуском заявницею строку, який не підлягає поновленню.

Строки, визначені в частині другій статті 424 ЦПК України, не можуть бути поновлені.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

Відповідно до правил встановлений в статті 2 ЦПК України : « Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.»

Норми статті 3 ЦК України вказують на загальні засади цивільного законодавства, а саме : «

1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини;

2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом;

3) свобода договору;

4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом;

5) судовий захист цивільного права та інтересу;

6) справедливість, добросовісність та розумність.»

Приписи статті 15 ЦК України зазначають : « 1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 2. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.»

Керуючись ст.ст. 2,5,10,17,18,263, 423, 424,426-427 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження за нововиявленими обставинами про перегляд рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 16 лютого 2017 року за заявою ОСОБА_1 у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за об,єднаними позовами ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право власності, ОСОБА_1 про витребування майна та усунення перешкод у користуванні та розпорядження майном.

Ухвала районного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя