Справа №522/3138/24
Провадження №2/522/3667/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

24 квітня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі головуючої судді Косіциної В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом Публічного акціонерного товариства МТБ БАНК до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

29 лютого 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства МТБ БАНК до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором, у якому позивач просить стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором №00826/RO від 17.12.2007 року у розмірі 379 069,57 гривень, а також стягнути суму судових витрат.

За результатами автоматизованого розподілу справа була передана на розгляд судді Косіциній В.В.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 12 березня 2024 року провадження у справі відкрито. Встановлено, що розгляд справи здійснюватиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Надано відповідачам 15-ти денний строк з моменту отримання копії ухвали для подання відзиву.

26 березня 2024 року до суду надійшло клопотання представника позивача, у якому заявник вказує на те, що не заперечує проти постановлення заочного рішення по справі.

22 квітня 2024 року до суду надійшло клопотання представника позивача про долучення доказів.

Будь яких інших заяв або клопотань від учасників справи не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи те, що відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, про відкриття провадження був повідомлений належним чином а також те, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд, керуючись положеннями ст.. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити у справі заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказах.

Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

17 грудня 2007 року між ВАТ Морський транспортний банк та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №00826/RO, за яким ОСОБА_1 передано кредитні кошти шляхом перерахування на поточний рахунок у банку у розмірі 46 168,57 доларів США, на строк до 16 грудня 2027 року, відсоткова ставка - 9% річних за фактичний період користування крелитом на суму залишку заборгованості. З зазначеного договору вбачається, що ОСОБА_2 надала згоду на отримання кредиту ОСОБА_1 на зазначених в договорі умовах.

З метою забезпечення виконання зобов`язання, між ВАТ Морський транспортний банк (кредитор), ОСОБА_1 (боржник) та ОСОБА_2 (поручитель) було укладено договір поруки №03245rO від 17.12.2007 року, за яким, поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором солідарно у повному обсязі за своєчасне виконання боржником усім його зобов`язань за кредитним договором №00826/RO від 17.12.2007 року, за яким боржник зобов`язаний повернути кредит у сумі 46 168,57 доларів США.

20 грудня 2016 року між ПАТ МАРФІН БАНК та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору №№00826/RO від 17.12.2007 року, за яким договір викладено у новій редакції, а саме, змінено найменування банку та його реквізити, підтверджено, що заборгованість перед банком становить 24 936,091 Доларів США, а також змінено процентну ставку:

- 4% річних у період з 20 грудня 2016 року по 19 грудня 2017 року;

- 5% річних у період з 20 грудня 2017 року по 19 грудня 2018 року;

- 6% річних у період з 20 грудня 2018 року по 19 грудня 2019 року;

- 7% річних у період з 20 грудня 2019 року по 19 грудня 2020 року;

- 9% річних у період з 20 грудня 2020 року по 19 грудня 2021 року;

- 11% річних у період з 20 грудня 2021 року по 19 грудня 2022 року;

- 12% річних у період з 20 грудня 2022 року по 19 грудня 2023 року;

- 14% річних у період з 20 грудня 2023 року по 19 грудня 2024 року;

- 15% річних у період з 20 грудня 2024 року по 19 грудня 2025 року;

- 20% річних у період з 20 грудня 2025 року по 19 грудня 2026 року;

- 25% річних у період з 20 грудня 2026 року по закінчення строку дії договору.

Також, 16 грудня 2016 року між ПАТ МАРФІН БАНК та ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду №1 до договору поруки №03245rO від 17.12.2007 року.

22 грудня 2016 року між ПАТ МАРФІН БАНК та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №2 до кредитного договору №№00826/RO від 17.12.2007 року, за якою графік погашення кредиту викладено у новій редакції, зазначеній у додатку №1 від 22.12.2016 року. Також, викладено у новій редакції розрахунок сукупної вартості кредиту, реальної процентної ставки та інших фінансових зобов`язань позичальника викладено у новій редакції, зазначеній у додатку №1 від 22.12.2016 року.

Також, 16 грудня 2016 року між ПАТ МАРФІН БАНК та ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду №1 та №2 до договору поруки №03245rO від 17.12.2007 року, за якими умови договору поруки змінено відповідно до умов додаткової угоди №1 до кредитного договору №№00826/RO від 17.12.2007 року.

У постанові КЦС ВС від 30.08.2023 у справі № 753/20537/18 зазначено, що виходячи із принципу змагальності сторін, у спорі про стягнення кредитної заборгованості на позивача покладається тягар доведення надання позичальнику кредитних коштів та порушення боржником своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, а на відповідачеві відповідно лежить тягар доведення відсутності у нього заборгованості.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 554/4300/16-ц що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. ВС підкреслив, що пунктом 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Згідно постанови КЦС ВС від 30.08.2023 у справі № 753/20537/18, банківська виписка з особового рахунку клієнта банку може слугувати документом, який підтверджує проведення банком касових операцій, за умови зазначення в ній інформації про проведення банком таких операцій, сум і дат операцій та заповнення обов`язкових реквізитів.

Факт перерахунку ВАТ Морський транспортний банк на користь ОСОБА_1 грошової суми в якості виконання кредитного договору підтверджується випискою по особовому рахунку, що наявна у матеріалах справи.

31.03.2023 року та 25.05.2023 року ПАТ МБТ БАНК зверталося до ОСОБА_1 із листом-вимогою про погашення заборгованості за кредитним договором.

Також, 25.05.2023 року ПАТ МБТ БАНК зверталося до ОСОБА_2 із листом-вимогою про погашення заборгованості за кредитним договором.

Згідно розрахунку заборгованості, загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №00826/RO від 17.12.2007 року станом на 05.02.2024 року становить 379 069,57 гривень та складається з:

- основного боргу у розмірі 308 812,70 гривень;

- заборгованості за відсотками у розмірі 70 256,87 гривень.

У відповідності до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до положень ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ч.1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України).

Ч.2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Ч.2 ст.1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки

Судом встановлено, що боржник своєчасно не повернув банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також статей 509, 526, 1054 ЦК України, боржник зобов`язання за вказаним договором не виконали.

Крім того, відповідно до ст.553,554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Враховуючи те, що кредитним договір №00826/RO від 17.12.2007 року був забезпечений договором поруки №03245rO від 17.12.2007 року за яким боржник та поручитель несуть солідарну відповідальність за невиконання зобов`язання, беручи до уваги той факт, що боржник за кредитним договором зобов`язання у повній мірі - не виконав, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Щодо судового збору суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідачів судові витрати.

Згідно платіжної інструкції №6564717 від 23.02.2024 року, ПАТ МТБ БАНК сплатило в якості судового збору грошову суму у розмірі 5 686,05 гривень.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі, вимога позивача про стягнення суми сплаченого судового збору підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 27, 64, 76, 81, 95, 133, 141, ч.4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, 258-259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства МТБ БАНК до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути солідарно з відповідачів - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , на користь позивача Публічного акціонерного товариства МТБ БАНК, Одеська область, м. Чорноморськ, просп. Миру, 28, ЄДРПОУ - 21650966, заборгованість за кредитним договором у розмірі 379 069 (триста сімдесят дев`ять тися шістдесят дев`ять) гривень 57 (п`ятдесят сім) копійок.

Стягнути з відповідачів - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , на користь позивача Публічного акціонерного товариства МТБ БАНК, Одеська область, м. Чорноморськ, просп. Миру, 28, ЄДРПОУ - 21650966, суму сплаченого судового збору у розмірі 5 686 (п`ять тисяч шістсот вісімдесят шість) гривень 05 (п`ять) копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вказаний строк може бути поновлений судом за заявою відповідача, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.

Текст рішення складено та підписано 24 квітня 2024 року.

Суддя Косіцина В.В.

24.04.2024