ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 674/1279/23

Провадження № 22-ц/4820/1510/24

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.

розглянув в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України цивільну справу № 674/1279/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Петренком Віталієм Олександровичем на рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 07 травня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

У серпні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_1 на свою користь аліменти на її утримання на час навчання у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, до досягнення нею 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання, починаючи з моменту подачі позовної заяви до суду.

В обґрунтування позовних вимог вказувала на те, що є дочкою відповідача, на даний час є повнолітньою, навчається на платній основі у Чернівецькому Кооперативному Фаховому коледжу економіки і права та третьому курсі юридичного факультету, спеціальність «Право», форма навчання денна. Термін навчання з 01.09.2020 року по 30.06.2024 року. Відповідно до пункту 4.1 Договору про надання освітньої послуги - підготовки фахівця за денною формою навчання передбачена плата за навчання за перший рік становить 12 650 тисяч гривень, за другий рік навчання становить 15 800 тисяч гривень, за третій рік навчання сума становить 18 950 тисяч гривень, четвертий рік навчання 19 950 тисяч гривень. Додатковою угодою до договору з підготовки фахівця у Чернівецькому кооперативному фаховому коледжі економіки і права від 15.02.2023 року встановлено додаткову плату за навчання у розмірі 1 705 гривень 50 копійок.

Витрати, які на постійній основі несе позивачка за навчання: плата за здобуття освіти, плата за проживання в гуртожитку, плата за проїзд до місця навчання, витрати які полягають у покупці підручників, канцелярії, приладдя для навчання, продуктів харчування, одягу.

Посилалася, що на даний час вона не одружена, не працює, знаходиться на повному утриманні матері, яка сплачує за навчання та послуги за проживання, покупки продуктів харчування, одягу, приладдя для навчання. Відповідач частково надавав їй матеріальну допомогу, але в незначному розмірі. У зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати повнолітніх дітей, що продовжують навчання, а тому просила задовольнити позов.

Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 07 травня 2024 року позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на її утримання на час навчання у розмірі 1/8 частки від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з 16.08.2023 року до закінчення терміну навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-х років.

ОСОБА_1 та його представник - адвокат Петренко В.О. не погодилися з таким рішенням суду подали апеляційну скаргу, посилаються на його незаконність та необґрунтованість, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи. Представник апелянта вказує, що позивачка вже не є студенткою денної форми навчання, а перевелась на навчання за заочною формою навчання, а також працює. Крім того, судом не враховано термін навчання позивачки до 30 червня 2024 року. Також, згідно квитанцій про оплату навчання здійснила мати позивачки та її вітчим, що свідчить, що вона на даний час знаходиться на утримання своєї нової сім`ї, матері та вітчима, тому сторонньої допомоги не потребує. ОСОБА_2 працювала повний робочий день, що також підтверджує що вона не може навчатися на денній формі навчання. Станом на дату відкриття провадження у справі позивачка навчалася четвертий рік, за який відповідно до п 4.1 Договору плата за навчання становить 19 950 грн на рік та додатковою угодою - 1 705 грн 50 коп, а всього 21 655 грн, відповідно місячна плата за навчання становить 1804 грн 63 коп. Тому, визначаючи розмір аліментів у розмірі 1/8 частки від доходу відповідача, суд фактично поклав обов`язок щодо плати за навчання доньки лише на нього, оскільки він та мати позивачки мають платити по 902 грн 31 коп щомісячно, а розмір аліментів який вираховується з його заробітку повністю покриває місячний платіж за навчання. Також, судом не враховано, що відповідач має на утриманні двоє дітей у нинішньому шлюбі та пристарілих батьків пенсійного віку.

Тому з огляду на доводи викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 та його представник - адвокат Петренко В.О. просять скасувати рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 07 травня 2024 року та постановити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу, вважає рішення суду законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги є безпідставними, оскільки згідно вимог Сімейного кодексу України та судової практики для реалізації права щодо стягнення аліментів на період навчання, незалежно від форми навчання, є необхідними наступні вимоги вік сина чи дочки який перевищує 18 років але є меншим ніж 23 роки, продовження навчання у зв`язку з чим потреба у матеріальній допомозі та наявність у батьків надавати таку можливість. Так позивачка вказує, що вона є донькою апелянта, не досягла 23 років та є студенткою Чернівецького Кооперативного фахового коледжу економіки і права, усі витрати на здобуття освіти, проживання та забезпечення всім необхідним, підтверджені відповідними доказами які наявні в матеріалах справи. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, однак не робить цього, хоча він працевлаштований і має стабільний дохід. Тому, визначений судом розмір аліментів є законним та обґрунтованим, а посилання відповідача на те, що вона працювала під час навчання та отримувала дохід, то судом надано таким доводам відповідної правої оцінки та враховано при визначенні розміру аліментів.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є донькою ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , шлюб між ними розірвано.

Згідно довідки № 1368 від 15.08.2023 Управління «Центр надання адміністративних послуг» Дунаєвецької міської ради вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 разом з мамою ОСОБА_4 та вітчимом ОСОБА_5 .

Відповідно до довідки № 184 від 06 липня 2023 року Чернівецького Кооперативного фахового коледжу економіки і права ОСОБА_2 навчається на 3-му курсі 371 групи юридичного відділення, денної форми навчання, спеціальність "Право", форма навчання договірна (платна), стипендію не отримує, термін навчання з 01.09.2020 по 30.06.2024 року.

Квитанціями від 21.08.2020 року, 19.11.2020 року, 14.12.2020 року, 21.02.2021 року, дублікатами чеку від 11.09.2021 року, 12.09.2022 року, 16.01.2023 року, 14.07.2023 року підтверджується, що вітчим та мати позивачки оплатили вартість навчання та проживання в гуртожитку ОСОБА_2 в сумі 47400 грн., отже ОСОБА_2 знаходиться на їх утриманні.

Як вбачається з Договору №1 від 03 серпня 2020 року про надання освітньої послуги - підготовки фахівця за денною формою навчання вартість освітньої послуги на дату підписання договору становить: перший рік навчання 12650 гривень, другий рік навчання -15800 гривень, третій рік навчання - 18950 гривень, четвертий рік навчання 19950 гривень.

Відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 04.10.2022 прийнята на посаду кредитного фахівця та 23.12.2022 звільнена з посади. 11.10.2023 прийнята на роботу касиром торговельного залу та 10.02.2024 звільнена з посади.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу станом на 19.02.2024 позивачка за період з 1 кварталу 2023 року до 4 кварталу 2023 року отримувала доходи заробітну плату: за жовтень 2023 року в розмірі 4636 грн. 36 коп., за листопад 2023 року в розмірі 6430 грн.83 коп., за грудень 2023 року в розмірі 5501 грн. 77 коп.

Звертаючись до суду з даним позовом ОСОБА_2 посилалася, що на даний час навчається у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги, яку взмозі надавати її батько, тому просила стягнути з нього на її користь аліменти утримання повнолітньої дитину, що продовжує навчання, у розмірі частини від усіх його заробітків та доходів.

Згідно ч. 1, 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

У відповідності до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто наявність у батька можливості надавати матеріальну допомогу дитині, що продовжує навчання у сукупності з іншими обставинами є вирішальною підставою для стягнення з батька аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання після досягнення вісімнадцятирічного віку.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 , є донькою відповідача, досягла повноліття, але їй на даний час не виповнилося 23 років, на момент подачі позову є студенткою Чернівецького Кооперативного фахового коледжу економіки і права, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги на період навчання, її мати у зв`язку з навчанням в іншому населеному пункті несе витрати на оплату навчання, навчальні посібники, матеріали, щоденний проїзд до навчального закладу, оплату послуг зв`язку, харчування, проживання, тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі №748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частково задовольняючи позов та визначаючи розмір аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання у розмірі 1/8 частини всіх видів доходу (заробітку), суд першої інстанції прийшов до наступних висновків. Так, суд вважав доведеними обставини, що повнолітня ОСОБА_2 , навчається на денній формі навчання за плату, яке на час розгляду справи в суді першої інстанції не завершено, отримує матеріальну допомогу від своєї матері на оплату навчання та гуртожитку, на даний позивачка час не працює, отже об`єктивно потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання, незалежно від його форми від обох своїх батьків, з такими висновками погоджується і суд апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги, що позивачка вже не є студенткою денної форми навчання, а перевелась на навчання за заочною формою навчання, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, відповідачем не спростовано належними доказами, факт навчання дочки на денній формі навчання у період з 01.09.2020 по 30.06.2024 року та відповідно не підтверджено факт навчання позивачки на заочній формі навчання.

Що стосується терміну навчання до 30 червня 2024 року, то як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 звернулася до суду з даним позовом у серпні 2023 року, а рішення суду про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, ухвалено 07 травня 2024 року, тобто в період навчання позивачки, що свідчить про її законне право на звернення до суду з таким позовом.

Посилання апелянта, що його дочка на даний час знаходиться на утриманні вітчима і матері, а тому він не повинен брати участь в утриманні доньки, яка продовжує навчання, не узгоджуються з нормами Сімейного кодексу України, яким визначено обов`язок саме батьків, які мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою на утримання та забезпечення дитини, а розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідач працевлаштований, згідно довідки про середню заробітну плату ОСОБА_1 працює з 21 лютого 2019 року в Неполоковецькій селищній раді начальником відділу земельних ресурсів та отримує заробітну плату, зокрема, за 2023 рік в розмірі 179 277 грн.78 коп, відтак має змогу допомагати повнолітній доньці у зв`язку з її навчанням у навчальному закладі.

Визначаючи розмір аліментів, суд першої інстанції врахував всі обставини справи, зокрема сімейний стан платника аліментів та розмір його доходу. Також судом досліджено питання щодо тимчасового працевлаштування позивачки та отриманий нею дохід, надано вказаним обставинам відповідної правової оцінки та визначено аліменти у розмірі 1/8 частки доходу відповідача.

В матеріалах справи відсутні докази щодо офіційного працевлаштування позивачки на даний час і можливість забезпечувати себе самостійно в повному обсязі без допомоги батьків.

Таким чином, вирішуючи спір, суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, належним чином дослідив та дав оцінку поданим сторонами доказам, врахувавши положення статей 182, 198, 199, 200 СК України, дійшов правильного висновку про те, що повнолітня ОСОБА_2 у зв`язку з продовженням навчання потребує матеріальної допомоги, її батько, відповідач ОСОБА_1 має змогу надавати таку допомогу, тому стягнув з нього користь позивача аліменти на період її навчання згідно з вимогами закону, навівши обґрунтований розмір аліментів, врахувавши матеріальне становище сторін, їх стан здоров`я та сімейний стан, принцип рівності обов`язків батьків щодо утримання дітей і засад цивільного законодавства щодо розумності та справедливості

При цьому доводи апеляційної скарги, таких висновків суду не спростовують, посилання щодо майнового та сімейного стану відповідача були враховані судом під час розгляду справи, що вбачається з рішення суду при частковому задоволенні позову.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Петренком Віталієм Олександровичем, залишити без задоволення.

Рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 07 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04 вересня 2024 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова