Справа 688/4532/23
№ 2/688/121/24
РІШЕННЯ

Іменем України

03 вересня 2024 року м.Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Стаднічук Н.Л.,

при секретарі Березюк Н.А.,

з участю представника позивачів Гнідко С.І. ,

представника відповідача Вербицького Р.А. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до фізичної-особи підприємця ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

01.11.2023 позивачка ОСОБА_3 через свого представника Гнідка С.І. звернулася до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 про стягнення на її користь 682000,00 грн. моральної шкоди, посилаючись на те, що 05.03.2021 близько 23.55 год. на автостраді А4 поблизу Центру обслуговування мандрівників у м.Кашице (Підкарпатське воєводство Республіки Польща) водій ОСОБА_7 , керуючи автобусом моделі «VAN HOOL ALTANO TD921", д.н.з. НОМЕР_1 , який належить фізичній особі - підприємцю ОСОБА_6 , будучи неуважним, вчинив небезпечний та недопустимий маневр правого повороту на швидкості, внаслідок чого він втратив контроль над транспортним засобом та з`їхав з дороги в кювет. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автобуса ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці пригоди. 22.07.2022 вироком районного суду в м.Пшемислі (республіка Польща) водія ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. В результаті таких протиправних дій працівника відповідача, які призвели до смерті ОСОБА_8 , його дочці ОСОБА_3 заподіяно моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях та нервових переживаннях, пов`язаних з його смертю, перенесенні сильного емоційного та нервового стресу, відчуття болю втрати, порушенні її родинних стосунків; відновлення становища, що існувало до смерті батька неможливо. Моральну шкоду вона оцінила у 700 000,00 грн., за вирахуванням страхового відшкодування в сумі 18 000,00 грн. просить стягнути моральну шкоду в сумі 682000,00 грн.

Ухвалою суду від 15 листопада 2023 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 та в порядку забезпечення позову накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_6 :

-земельну ділянку площею 1,439 га кадастровий номер :01:002:0060,

-земельну ділянку площею 0,5357 га кадастровий номер :01:002:0059,

-земельну ділянку площею 0,4751 га кадастровий номер :01:002:0058,

-земельну ділянку площею 0,1895 га кадастровий номер 0:01:002:0057,

-земельну ділянку площею 0,1371 га кадастровий номер :01:002:0056,

-земельну ділянку площею 0,0583 га кадастровий номер :01:002:0055,

-земельну ділянку площею 0,191 га кадастровий номер :01:003:0017,

-земельну ділянку площею 1,309 га кадастровий номер :01:003:0016,

-земельну ділянку площею 4,2328 га кадастровий номер :01:002:0040,

-земельну ділянку площею 3,1124 га кадастровий номер :01:001:0212,

-земельну ділянку площею 0,1295 га кадастровий номер :02:001:4418.

01.11.2023 позивачка ОСОБА_4 через свого представника Гнідка С.І. звернулася до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 про стягнення на її користь 682000,00 грн. моральної шкоди, посилаючись на те, що 05.03.2021 близько 23.55 год. на автостраді А4 поблизу Центру обслуговування мандрівників у м.Кашице (Підкарпатське воєводство Республіки Польща) водій ОСОБА_7 , керуючи автобусом моделі «VAN HOOL ALTANO TD921", д.н.з. НОМЕР_1 , який належить фізичній особі - підприємцю ОСОБА_6 , будучи неуважним, вчинив небезпечний та недопустимий маневр правого повороту на швидкості, внаслідок чого він втратив контроль над транспортним засобом та з`їхав з дороги в кювет. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автобуса ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці пригоди. 22.07.2022 вироком районного суду в м.Пшемислі (республіка Польща) водія ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. В результаті таких протиправних дій працівника відповідача, які призвели до смерті ОСОБА_8 , його непрацездатній матері ОСОБА_4 заподіяно моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях та нервових переживаннях, пов`язаних з його смертю, перенесенні сильного емоційного та нервового стресу, відчуття болю втрати, порушенні її родинних стосунків. Позивачка є непрацездатною, пенсіонерка, перебувала на утриманні сина, після його смерті залишилася без його підтримки та допомоги, вимушена вживати додаткових зусиль для організації свого життя та побуту, що завдає їй значних моральних страждань та невових переживань. Пережиті страждання негативно позначилися на її психологічному стані, що проявляється нездатністю в повній мірі зосередитись на основних питаннях життя та побуту. Відновити становище, яке існувало до смерті сина, неможливо. Моральну шкоду вона оцінила у 700 000,00 грн., за вирахуванням страхового відшкодування в сумі 18 000,00 грн. просить стягнути моральну шкоду в сумі 682000,00 грн.

Ухвалою суду від 16 листопада 2023 року відкрито провадження в справі за позовом ОСОБА_4 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди та справу об`єднано зі справою за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди.

01.11.2023 позивачка ОСОБА_5 через свого представника Гнідка С.І. звернулася до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 про стягнення на її користь 682000,00 грн. моральної шкоди, посилаючись на те, що 05.03.2021 близько 23.55 год. на автостраді А4 поблизу Центру обслуговування мандрівників у м.Кашице (Підкарпатське воєводство Республіки Польща) водій ОСОБА_7 , керуючи автобусом моделі «VAN HOOL ALTANO TD921", д.н.з. НОМЕР_1 , який належить фізичній особі - підприємцю ОСОБА_6 , будучи неуважним, вчинив небезпечний та недопустимий маневр правого повороту на швидкості, внаслідок чого він втратив контроль над транспортним засобом та з`їхав з дороги в кювет. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автобуса ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці пригоди. 22.07.2022 вироком районного суду в м.Пшемислі (республіка Польща) водія ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. В результаті таких протиправних дій працівника відповідача, які призвели до смерті ОСОБА_8 , його непрацездатній дружині ОСОБА_5 заподіяно моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях та нервових переживаннях, пов`язаних з його смертю, перенесенні сильного емоційного та нервового стресу, відчуття болю втрати, порушенні її родинних стосунків. Позивачка є непрацездатною, має групу інвалідності, перебувала на утриманні чоловіка, після його смерті залишилася без його підтримки та допомоги, вимушена вживати додаткових зусиль для організації свого життя та побуту, що завдає їй значних моральних страждань та невових переживань. Відновити становище, яке існувало до смерті чоловіка, неможливо. Моральну шкоду вона оцінила у 700 000,00 грн., за вирахуванням страхового відшкодування в сумі 18 000,00 грн. просить стягнути моральну шкоду в сумі 682000,00 грн.

Ухвалою суду від 16 листопада 2023 року відкрито провадження в справі за позовом ОСОБА_5 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди та справу об`єднано зі справою за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди.

26.12.2023 представник відповідача - адвокат Вербицький Р.А. подав до суду відзив на позовну заяву ОСОБА_3 , у якому проти позову заперечував та зазначив, що відповідачем визнаються обставини, що 05.03.2021 близько 23.55 на автостраді А4 поблизу Центру обслуговування Центру обслуговування мандрівників у м.Кашице (Підкарпатське воєводство Республіки Польща) водій ОСОБА_7 , керуючи автобусом моделі «VAN HOOL ALTANO TD921", д.н.з. НОМЕР_1 , який належить фізичній особі - підприємцю ОСОБА_6 , будучи неуважним, вчинив небезпечний та недопустимий маневр правого повороту на швидкості, внаслідок чого він втратив контроль над транспортним засобом та з`їхав з дороги в кювет. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автобуса ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці пригоди. 22.07.2022 вироком районного суду в м.Пшемислі (республіка Польща) водія автобуса моделі «VAN HOOL ALTANO TD921», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. Однак, відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду у справі № 147/66/17 внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється почергово між ним і страховиком, і в першу чергу така вимога пред`являється до страховика. Розмір моральної шкоди, спричиненої позивачці, підлягає доказуванню відповідно до ст.81 ЦПК України.

26.12.2023 представник відповідача - адвокат Вербицький Р.А. подав до суду відзив на позовну заяву ОСОБА_3 , у якому проти позову заперечував та зазначив, що відповідачем визнаються обставини, що 05.03.2021 близько 23.55 на автостраді А4 поблизу Центру обслуговування Центру обслуговування мандрівників у м.Кашице (Підкарпатське воєводство Республіки Польща) водій ОСОБА_7 , керуючи автобусом моделі «VAN HOOL ALTANO TD921", д.н.з. НОМЕР_1 , який належить фізичній особі - підприємцю ОСОБА_6 , будучи неуважним, вчинив небезпечний та недопустимий маневр правого повороту на швидкості, внаслідок чого він втратив контроль над транспортним засобом та з`їхав з дороги в кювет. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автобуса ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці пригоди. 22.07.2022 вироком районного суду в м.Пшемислі (республіка Польща) водія автобуса моделі «VAN HOOL ALTANO TD921", д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. Однак, відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду у справі № 147/66/17 внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється почергово між ним і страховиком, і в першу чергу така вимога пред`являється до страховика. Розмір моральної шкоди, спричиненої позивачці, підлягає доказуванню відповідно до ст..81 ЦПК України.

27.02.2024 представник відповідача Вербицький Р.А. подав до суду заяву про скасування заходів забезпечення позову.

27.02.2024 представник позивача ОСОБА_3 - адвокат Гнідко С.І. подав до суду клопотання про приєднання додаткових доказів.

27.02.2024 представник відповідача Вербицький Р.А. подав до суду заперечення щодо клопотання представника позивача про приєднання додаткових доказів.

Ухвалою суду від 27 лютого 2024 року у задоволенні заяви представника відповідача Вербицького Р.А. про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

Ухвалою суду від 27 лютого 2024 року задоволено клопотання представника позивачів про приєднання до матеріалів справи додаткових доказів, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

28.03.2024 представник відповідача Вербицький Р.А. подав до суду заяву про застосування зустрічного забезпечення позову у виді внесення ОСОБА_3 на депозитний рахунок суду суми грошових коштів у розмірі 682 000 грн., а також клопотання про витребування в Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області інформації про сукупний дохід ОСОБА_3 за період з 01.01.2022 по 28.03.2024, в Регіонального сервісного центру МВС в Хмельницькій області інформації про зареєстровані транспортні засоби за ОСОБА_3 , в Головному управлінні Держгеокадастру у Хмельницькій області інформації про зареєстровані на праві власності земельні ділянки за ОСОБА_3 , в державного реєстратора виконавчого комітету Шепетівської міської ради інформації про зареєстровані на праві власності об`єкти нерухомості за ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 4 квітня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача Вербицького Р.А. про застосування зустрічного забезпечення та у задоволенні клопотання про витребування доказів.

В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав та пояснив, що внаслідок ДТП з участю транспортного засобу, що належить відповідачу, загинув ОСОБА_8 , що був батьком, сином та чоловіком позивачок відповідно. Внаслідок його смерті позивачкам заподіяно моральну шкоду, яку вони оцінюють по 700000 грн. кожна. Цивільно-правова відповідальність власникм транспортного засобу була застрахована в страховій компанії ПАТ «СК «УСГ». ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до страхової компанії з заявами про виплату страхового відшкодування та отримали по 24 000 грн. відкодування моральної шкоди, завданої внаслідок смерті ОСОБА_8 . ОСОБА_3 за виплатою страхового відшкодування не зверталася, тому його не отримувала, її частку отримали інші позивачки. Вказав, що ОСОБА_3 разом з батьком не проживала, але смертю батька їй завдано душевних страждань та сильного стресу. ОСОБА_5 була дружиною померлого, є інвалідом та непрацездатною особою, отримує пенсію близько 2,5 тис грн., була на утриманні померлого, який за життя працював в ТОВ «Технік ПП» у Польщі та отримував заробіток близько 1900 злотих (близько 20 тис.грн)., тому після його смерті змушена докладати додаткових зусиль для власного утримання, зокрема, реалізовувати власну сільгосппродукцію. ОСОБА_4 є матір`ю померлого ОСОБА_8 , пенсіонеркою та непрацездатною особою, перебувала на утриманні сина, він надавав їй утримання близько 4-5 тис. грн. на місяць, внаслідок його смерті перенесла сильний стрес, зазнала душевних страждань, змінилося коло її спілкування, оскільки раніше вона часто спілкувалася із сином.

Представник відповідача Вербицький Р.А. проти позову заперечував. Вважає, що вирок польського суду від 22.07.2022 не засвідчений та не легалізований належним чином, його не визнано таким, що підлягає виконанню, в порядку, передбаченому ЦПК, а відтак не є належним та допустимим доказом у справі. Крім того, позивачами не доведено, що вони були на утриманні померлого і тепер змушені виконувати додаткову роботу, у них погіршилися родині стосунки, перенесення ними стресу тощо. ОСОБА_3 не зверталася до страхової компанії за відшкодуванням моральної шкоди. З цих підстав просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріалаи справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, які особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст.9 Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладання договору та зазначені в договорі страхування.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена п.1,2 ч.2 ст.23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог ст.23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у п.9.3 ст.9 цього Закону.

Статтею 23 Закону визначено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, в тому числі, моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, які потерпілий - фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Відповідно до ст.261 Закону страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Згідно п.27.1 ст.27 Закону страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами (п.27.3 ст.27 Закону).

Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

В постанові від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, сформульованого Верховним Судом України у постанові від 23 грудня 2015 року у справі № 6-2587цс15, відповідно до якого страховик, який виплатив страхове відшкодування, має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема, право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування, та дійшла правового висновку, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Судом встановлено, що 05.03.2021 близько 23.55 на автостраді А4 поблизу Центру обслуговування мандрівників у м.Кашице (Підкарпатське воєводство Республіки Польща) водій ОСОБА_7 , керуючи автобусом моделі «VAN HOOL ALTANO TD921", д.н.з. НОМЕР_1 , який належить фізичній особі - підприємцю ОСОБА_6 , будучи неуважним, вчинив небезпечний та недопустимий маневр правого повороту на швидкості, внаслідок чого він втратив контроль над транспортним засобом та з`їхав з дороги в кювет. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автобуса ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці пригоди.

Вказані обставини визнаються сторонами і підтверджуються копією вироку районного суду в м.Пшемислі (Республіка Польща) від 22 липня 2022 року, яким водія автобуса моделі «VAN HOOL ALTANO TD921", д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди з перекладом на українську мову, виконаного перекладачем ОСОБА_9 , справжність підпису якого засвідчено приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського районного округу Біллер М.Ю., актом технічного рослідування причин дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 6 березня 2021 року близько 02.00 год. поблизу пункту обслуговування пасажирів Кашиця (Республіка Польща) від 11.05.2021, складеного Державною службою України з безпеки на транспорті; копією свідоцтва про смерть ОСОБА_8 , виданого Управлінням цивільного стану в Хлопицях Підкарпатського воєводства Республіки Польща НОМЕР_6, перекладеного перекладачем ОСОБА_10 .

Суд вважає ці докази належними та допустимими, отриманими в порядку, передбаченими нормами ЦПК України.

Посилання представника відповідача Вербицького Р.А. на недопустимість вироку районного суду в м.Пшемислі (Республіка Польща) від 22.07.2022 через те, що він не легалізований у встановленому законодавством порядку, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до ст.15 Договору між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, ратифікованого Постановою ВР N 3941-XII від 04.02.94, документи, які підготував або засвідчив відповідний орган однієї з Договірних Сторін, скріплені гербовою печаткою і підписом уповноваженої особи, мають силу документа на території іншої Договірної Сторони без потреби будь-якого іншого засвідчення. Це стосується також копій і перекладів документів, які засвідчені відповідним органом. Документи, на території однієї з Договірних Сторін визнаються офіційними, вважаються такими ж на території іншої Договірної Сторони. Дотримання процедури визнання вироку іноземного суду, передбаченної ст..ст.464-466 ЦПК України, необхідно для виконання рішення іноземного суду в України. Натомість у даній справі не йдеться про виконання вироку іноземного суду, а лише про використання його як письмового доказу.

Цивільно-правова відповідальність власника (законного володільця) транспортного засобу автомобіля «VAN HOOL ALTANO TD921", д.н.з. НОМЕР_1 на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПАТ «СК «Українська страхова група» згідно полісу міжнародного страхування «Зелена Карта» № UA102/15816857 від 24.09.2020.

Позивачка ОСОБА_4 є матір`ю ОСОБА_8 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Козьмінською сільською радою Ленінського району Архангельської області РРФСР 03.02.1969, актовий запис № 7, копією свідоцтва про шлюб, виданого Козьминською сільською радою Ленінського району 25.11.1970, актовий запис № 9.

Згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 , виданого Пенсійним фондом України 03.01.2014, ОСОБА_4 є пенсіонеркою за віком.

Позивачка ОСОБА_5 є дружиною ОСОБА_8 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, виданого міськвідділом ЗАГС м.Бердичів Житомирської області 27.02.1988, актовий запис № 112. Вона є інвалідом ІІІ групи, пенсіонером по інвалідності, що підтверджується копією довідки до акта медико-соціальної експертної комісії від 03.08.2020, копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 , виданого Пенсійним фондом України 15.10.2020.

Позивачка ОСОБА_3 є дочкою ОСОБА_8 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Теліжиинецькою сільською радою Ізяславського району Хмельницької області 05.10.1988, актовий запис № 13; копією свідоцтва про шлюб, виданого Вііділом державної реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області 26.01.2013, актовий запис № 19.

Згідно довідки ПАТ «СК «УСГ» № 03/1406 від 09.04.2024 в порядку ст.27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до товариства звернулися родичі загиблого ОСОБА_8 , які мають право на отримання страхового відшкодування, 25.07.2023 товариством було проведено виплати страхових відшкодувань в наступних розмірах: ОСОБА_4 - 110 600,00 грн. (86 600,00 грн. - втрата годувальника, 24 000,00 грн. - моральа шкода (4*6000 мінімальна заробітна плата), ОСОБА_5 - 110 600,00 грн. (86 600,00 грн. - втрата годувальника, 24 000,00 грн. - моральа шкода (4*6000 мінімальна заробітна плата), ОСОБА_12 - 38800,00 грн. (14800,00 - витрати на поховання, 24 000,00 грн. - моральна шкода (4*6000 мінімальна заробітна плата).

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що неправомірними діями водія ОСОБА_7 , який перебував у трудових відносинах з відповідачем, позивачам завдано моральної шкоди внаслідок спричинення їм душевних страждань в зв`язку з смертю члена їхньої сім`ї та близького родича, факт наявності яких не викликає у суду сумніву і не потребує додаткового доведення.

Разом з тим, факти порушення родинних стосунків позивачів, перебування позивачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на утриманні померлого, вжиття ними додаткових зусиль для організації свого життя та побуту, погіршення їхнього психологічного стану не є безспірними і потребують доведення. Позивачі доказів на доведення зазначених обставин суду не надали, а тому зазначені факти не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

Обов`язок відшкодування моральної шкоди покладається на відповідача як власника транспортного засобу та особу, з якою винуватець спричинення шкоди перебував у трудових відносинах.

Враховуючи глибину душевних страждань, непоправність наслідків дорожньо-транспортної пригоди та неможливість відновлення становища, яке існувало до смерті ОСОБА_8 , майновий стан відповідача, керуючись принципом розумності та справедливості, суд вважає необхідним визначити розмір моральної шкоди, завданої позивачам, у 300 000 грн. кожній.

В зв`язку з недостатністю страхового відшкодування для повного відшкодування завданої моральної шкоди, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 моральну шкоду в сумі 276 000,00 грн. (300 000,00 - 24 000,00 грн.).

Оскільки позивачка ОСОБА_3 мала право на відкодування моральної шкоди від страховика в сумі 18000,00 грн., що не є достатнім для повного відшкодування завданої їй моральної шкоди, однак до страхової компанії не зверталася, проте належна їй частка була виплачена ПАТ «СК «УСГ» іншим родичам загиблого, що мають право на відкодування, зокрема, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , суд вважає, що на її користь підлягає стягненню моральна шкода в сумі 300 000 грн.

Незвернення позивачки ОСОБА_3 до страховика за отриманням страхового відшкодування моральної шкоди є не підставою для відмови їй у задоволенні її позову, оскільки виплата такого відшкодування в сумі 18 000 грн. не покриває повністю завдану позивачці моральну шкоду та не звільняє відповідача він обов`язку її відшкодування в сумі різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_6 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 8520,00 грн. (852 000, 00 грн. х 1%).

Керуючись ст.ст. 141, 263-265, 274-279, 280-284 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підпиємця ОСОБА_6 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) моральну шкоду в сумі 300 000,00 (триста тисяч) грн..

Стягнути з фізичної особи-підпиємця ОСОБА_6 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) моральну шкоду в сумі 276 000,00 (двісті сімдесят шість) грн.

Стягнути з фізичної особи-підпиємця ОСОБА_6 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_5 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ) моральну шкоду в сумі 276 000,00 (твісті сімдесят шість) грн.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути з фізичної особи-підпиємця ОСОБА_6 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) в дохід держави судовий збір в сумі 8520,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подано апеляційну скаргу, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 5 вересня 2024 року.

Суддя Н.Л.Стаднічук