УХВАЛА

04 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 369/11662/19

провадження № 61-4267ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Дундар І. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 травня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - Орган опіки та піклування в особі Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області, про усунення перешкод у спілкуванні з онукою, встановлення участі баби у вихованні та спілкуванні з онукою,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просила встановити час спілкування баби - ОСОБА_3 без присутності батька ОСОБА_1 з онукою - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : у першу та третю п`ятницю, суботу та неділю, з 18:00 п`ятниці до 18:00 неділі, за місцем проживання баби ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 .

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 травня 2023 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 22 лютого 2024 року, позов ОСОБА_3 задоволено. Встановлено час спілкування баби ОСОБА_3 без присутності батька ОСОБА_1 з онукою - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у першу та третю п`ятницю, суботу та неділю, з 18:00 п`ятниці до 18:00 неділі, за місцем проживання баби ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку 21 березня 2024 року подав до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_2 , на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 травня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 лютого 2024 року, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 підставою касаційного оскарження судового рішення зазначає пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, оскільки суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного, зокрема, у постанові Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 175/5360/13-ц.

Касаційна скарга підлягає поверненню у цій частині з таких мотивів.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Про повернення касаційної скарги постановляється ухвала (частина шоста статті 393 ЦПК України).

У постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду 25 березня 2024 року у справі № 742/1716/23 (провадження № 14-17035сво23) Об`єднана Палата відступила від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 175/5360/13-ц. Тому посилання на указану постанову Верховного Суду не може бути підставою касаційного оскарження судового рішення і згідно пункту 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України, касаційна скарга у цій частині підлягає поверненню.

Керуючись статтями 260, 389, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 травня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 лютого 2024 року в частині посилання у касаційній скарзі на постанову Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 175/5360/13-ц повернути.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І. О. Дундар