Справа № 643/653/24
Провадження № 2/643/1408/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2024 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Довготько Т.М.

за участю секретаря судового засідання Вишнякової Є.О.

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2024 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_4 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, в якому просить: виділити їй у власність 1/2 частку спільного майна - квартири АДРЕСА_1 , а саме, квартира однокімнатна, що складається з тамбуру (3,3 м.кв.), коридору площею 6,2 кв.м., санвузлу площею 5,4 кв.м., столова-вітальня 25,7 кв.м., житлова площа 25,7 кв.м і загальна площа 40,6 кв.м.; припинити право спільної часткової власності на квартири АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_3 посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син, ОСОБА_5 . Після його смерті вона і її онук, ОСОБА_6 , звернулися до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу з метою прийняття спадщини. Було відкрито спадкову справу, 21 листопада 2022 нотаріусом їй було видане свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі № 2260 на спадкове майно частку квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 57,7 кв.м., загальною площею 99,8 кв.м. Інша частка зазначеної квартири належить ОСОБА_4 . Вона хоче користуватися зазначеним майном (своєю частиною), з цього питання порозуміння з відповідачем не досягнуте. З метою визначення наявної технічної можливості поділу зазначеної квартири між співвласниками, вона отримала висновок щодо технічної можливості поділу об`єкту нерухомого майна в ТОВ «АРХІЛАІН», з якого випливає, що об`єкт може бути поділено з додержанням вимог чинного законодавства України наступним чином: квартира однокімнатна, що складається з тамбуру (3,3 м.кв.), коридору площею 6,2 кв.м., санвузлу площею 5,4 кв.м., столова-вітальня 25,7 кв.м., житлова площа 25,7 кв.м і загальна площа 40,6 кв.м.; квартира однокімнатна, що складається з тамбуру площею 3,3 кв.м, столової- вітальні 52,7 кв.м (сформована шляхом об`єднання житлової і нежитлової площі), санвузлу площею 5,1 кв.м, лоджії площею 1,5 кв.м, і загальна площа 62,6 кв.м. Враховуючи, що зазначена квартира АДРЕСА_2 раніше складалася з двох квартир, розташованих в одному тамбурі, наявне технічне існування 2-х окремих вхідних груп, а також наявна технічна можливість виділу частки квартири в натурі. Так, відповідно до технічного плану квартири АДРЕСА_3 складалася з двох квартир, які розміщені в одному тамбурі. При цьому, виходячи з плану квартири АДРЕСА_2 , частина, яку вона просить виділити, складалася, після об`єднання двох квартир в одну, з тамбуру, коридору, санвузлу, і житлової кімнати. Тобто, є збереження окремих входів в квартиру і окремих санвузлів, що надає змогу виділення зазначеної частки позивачу в натурі. Таким чином, не зважаючи на наявне право власності на 1/2 частину зазначеного майна, вона позбавлена можливості ним користуватися, тобто не може реалізовувати своє право власності на 1/2 частку зазначеного майна.

06.03.2024 до суду надійшов відзив ОСОБА_4 на позовну заяву, в якому останній просить позовні вимоги ОСОБА_3 залишити без задоволення, з підстав їх необґрунтованості, недоведеності, та обранням позивачем неналежного способу захисту порушеного права.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 24.01.2024, позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 06.02.2024, звільнено ОСОБА_3 від сплати судового збору за подання позовної заяви за її позовом до ОСОБА_4 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, прийнято до розгляду та відкрито провадження за позовною заявою.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 25.01.2024 прийнято до провадження цивільну справу. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 19.03.2024, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав викладених у позові.

Представника відповідача ОСОБА_2 , в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та просив у його задоволенні відмовити, з підстав викладених у відзиві.

Заслухавши представників сторін, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч.1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується копіє свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 .

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12.01.2010, ОСОБА_5 належала на праві власності квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 99,8 кв.м., житлова площа 58,0 кв.м., 4-кімнатна.

Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 21.11.2022 та від 06.12.2023, спадкоємцями померлого ОСОБА_5 є мати ОСОБА_3 та син ОСОБА_4 , які отримали в спадщину, кожен по частці квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 57,7 кв.м., загальною площею 99,8 кв.м.

Відповідно до копії технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_1 від 11.11.2008, квартира розташована на 1 поверсі 9 поверхового будинку та складається з 4 кімнат житловою площею 72,3 кв.м., в тому числі 1-а кімната 25,7 кв.м., 2-а кімната 14,6 кв.м., 3-а кімната 17,7 кв.м., 4-а кімната 14,3 кв.м., вбиральні 2,5 кв.м., ванна кімната площею 3,8 кв.м., коридор 3,6; 8,6; 7,6 кв.м. Загальна площа квартири 99,8 кв.м.

Відповідно до висновку щодо технічної можливості поділу об`єкту нерухомого майна виконаного ТОВ «АРХІЛАІН» від 21.12.2023, трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 може бути поділено з додержанням вимог чинного законодавства України. Визначено фактичне користування: 1. квартира 1-кімнатна, що складається з приміщення №1-тамбур площею 3,3 кв.м, приміщення №2 коридор площею 6,2 кв.м, приміщення №3 санвузол площею 5,4 кв.м, приміщення №4 столова-вітальня площею 25,7 кв. м, - житловою площею 25,7 кв.м, загальною площею 40,6 кв.м в користування ОСОБА_3 . 2. квартира 1-кімнатна, що складається з приміщення №1 тамбур площею 3,3 кв.м, приміщення №2 столова-вітальня площею 52,7 кв.м, приміщення №3 санвузол площею 5,1 кв.м, лоджія площею 1,5 кв.м житловою площею 52,7 кв.м, загальною площею 62,6 кв.м в користуванні ОСОБА_4 . Також у висновку визначено склад новоутворених об`єктів нерухомого майна та їх адреси: 1. квартира однокімнатна, загальною площею 40,6 кв.м, в тому числі житловою площею 25,7 кв.м, має відокремлений вхід, власну групу основних та підсобних приміщень та є самостійним об`єктом нерухомого майна, за адресою: АДРЕСА_4 . 2. квартира однокімнатна, загальною площею 62,6 кв.м, в тому числі житловою площею 52,7 кв.м, має відокремлений вхід, власну групу основних та підсобних приміщень та є самостійним об`єктом нерухомого майна, за адресою: АДРЕСА_5 .

Вказаний висновок суд не приймає до уваги, оскільки маються розбіжності з первинною документацією на спірну квартиру.

За висновком ФОП ОСОБА_7 від 26.01.2024, виконаного за замовленням позивача ОСОБА_3 , ринкова вартість квартири АДРЕСА_6 загальною площею 40,6 кв.м., житловою площею 25,7 кв.м. становить 1 123064,00грн.

За висновком ФОП ОСОБА_7 від 26.01.2024, виконаного за замовленням позивача ОСОБА_3 , ринкова вартість крвтаири АДРЕСА_1 загальною площею 62,6 кв.м., житловою площею 52,7 кв.м. становить 1 731 621,00грн.

Судом було роз`яснено сторонам право звернутися до суду з клопотанням про призначення судової будівельно-технічної експертизи, однак сторони не заявили клопотання про призначення даної експертизи.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Звертаючись до суду з позовом, позивач просила виділити їй у власність частку спільного нерухомого майна.

Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій ст.356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.

Право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в прав власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.

Згідно з ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч.2 ст.183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсації співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Відповідно до ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними.

При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються.

При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам - тоді має місце поділ спільного майна.

Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється (правовий висновок Верховного Суду викладений у постанові від 19 травня 2021 року у справі № 501/2148/17).

Розглядаючи справу, суд врахував, що спірне майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, у зв`язку з чим виділ частки в цьому майні лише для позивача є неможливим, а можливий поділ цього майна в натурі між сторонами, у разі якого право спільної часткової власності на нього припиняється.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, та про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 повністю.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі, судові витрати не підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 80, 81, 141, 263, 265, 274-279, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 25.04.2024.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_7 .

Відповідач - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_8 .

Суддя Т.М.Довготько