Справа № 294/1236/20 Головуючий у 1-й інст. Лесько М. О.
Категорія 70 Доповідач Коломієць О. С.
У Х В А Л А

24 квітня 2024 р. Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого: Коломієць О.С.,

суддів: Талько О.Б., Борисюка Р.М.,

вирішуючи відповідно до вимог ст. 359 ЦПК України питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Білик Людмила Станіславівна, на рішення Чуднівського районного суду Житомирської області від 20 січня 2022 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини

в с т а н о в и в:

Рішенням Чуднівського районного суду Житомирської області від 20 січня 2022 року позов задоволено.Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3 000,00 грн. щомісяця, починаючи з 29.09.2020 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Не погодившись із вказаним рішення суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_1 через свого представника 16 квітня 2024 року подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Крім того, представник скаржника заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись, як на підставу пропуску такого, отримання копії оскаржуваного рішення поштовим відправленням лише 18 березня 2024 року.

Перевіривши матеріали справи та доводи клопотання про поновлення строку, суд вважає, що необхідно відмовити у прийнятті апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Порядок і строки подання апеляційної скарги визначено положеннями частин першої-третьої статті 354 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з частиною другою статті 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до частини третьою статті 354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Аналіз наведених положень ЦПК України дає підстави для висновку, що у разі подання апеляційної скарги після спливу одного року з дня складення повного тексту оскаржуваного судового рішення, строк на апеляційне оскарження може бути поновлений виключно за наявності однієї з двох умов, а саме: 1) якщо заявник не був повідомлений про розгляд справи або не залучений до участі у ній, за умови, що суд ухвалив рішення про його права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) строк на апеляційне оскарження пропущено внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

У наведеній правовій ситуації з метою вирішення процесуального питання допуску до апеляційного оскарження судових рішень суд апеляційної інстанції враховує, оцінює та перевіряє наведені заявником виняткові обставини, які зумовили надзвичайно тривалий пропуск строку звернення із апеляційною скаргою, тобто ті обставини, які визначені виключно у частині другій статті 358 ЦПК України.

Ознайомившись із матеріалами справи апеляційний суд приходить до висновку, що наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження доводи не є належними та такими, що доводять наявність виняткових підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження та відкриття апеляційного провадження у цій справі.

Судом встановлено, що ухвалою Чуднівського районного суду Житомирської області від 05 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами (а.с.24).

Супровідним листом від 22.12.2020 року ОСОБА_1 направлено на його поштову адресу: АДРЕСА_1 копію ухвали від 05 жовтня 2020 року та копію позовної заяви з доданими документами (а.с.27).

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копії вищевказаних процесуальних документів 29 грудня 2020 року були вручені матері скаржника як повнолітньому члену його сім`ї, що вважається належним врученням та повідомленням особи про розгляд справи (а.с.30).

Оскільки, у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії (частини перша, третя статті 130 ЦПК України).

Окрім того, у пункті 99-1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270, передбачено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним.

Колегія суддів звертає увагу на те, що станом на дату подання апеляційної скарги ОСОБА_1 зареєстрований за адресою, на яку у 2020 році направлялися процесуальні документи судом першої інстанції, та яка зазначається ним особисто у поданій апеляційній скарзі.

Підсумовуючи, апеляційний суд дійшов висновку, що скаржник не спростував обставин того, що він був повідомлений про розгляд справи у суді першої інстанції.

Окрім того, у матеріалах справи відсутні будь-які відомості про те, що відповідач протягом досить тривалого часу цікавився результатами розгляду справи та ухваленим рішенням.

Адже, статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З огляду на те, що із апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернувся більше ніж через 2 роки після ухвалення оскаржуваного судового рішення, за умови недоведення ним виключних обставин, визначених у частині другій статті 358 ЦПК України, у відкритті апеляційного провадження потрібно відмовити.

Безпідставне поновлення процесуального строку, пропущеного у зв`язку зі спливом тривалого періоду та за відсутності підстав, які можуть бути визнані переконливими, свідчитиме про порушення судом принципу юридичної визначеності та вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

У §§ 46, 47 рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» (заява № 32053/13) зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі «Ryabykh v. Russia», заява № 52854/99, §§ 51 і 52, ECHR 2003-Х). Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі «Пономарьов проти України», заява №3236/03, § 41, від 03 квітня 2008 року).

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (§ 27 рішення ЄСПЛ від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», та «Трух проти України» (ухвала) від 14 жовтня 2003 року).

Право на апеляційне оскарження судових рішень з пропуском строку у понад рік не є безумовним та можлива реалізація скаржником такого права у виняткових випадках, передбачених у частині другій статті 358 ЦПК України, які підлягають доведенню скаржником. Виключно у разі доведеності таких обставин суд вправі робити висновок про підставність відкриття апеляційного провадження з оскарження судових рішень зі спливом річного строку. В усіх інших випадках, зокрема і у разі неотримання скаржником копії оскаржуваного судового рішення за обставин, що скаржник був повідомлений про розгляд справи, не може бути підставою для поновлення скаржнику такого процесуального строку на оскарження рішення суду у апеляційному порядку.

Враховуючи, що апеляційну скаргу подано після спливу одного року, а точніше більше як через 2 роки з дня ухвалення рішення судом першої інстанції, скаржник не довів винятків щодо права апеляційного оскарження судових рішень з пропуском строку понад рік, що передбачені у частині другій статті 358 ЦПК України, відсутні підстави вважати, що скаржник був позбавлений можливості скористатися своїм процесуальним правом щодо подачі апеляційної скарги, у передбачений законодавством строк, тому у відкритті апеляційного провадження потрібно відмовити.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Білик Людмила Станіславівна, на рішення Чуднівського районного суду Житомирської області від 20 січня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня її постановлення.

Головуючий Судді