Номер провадження: 22-з/813/130/24
Справа № 495/6296/22
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
02.04.2024 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Таварткіладзе О.М.,
суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,
за участю секретаря судового засідання: Трофименка О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву представника ОСОБА_1 адвоката Нікіпелової Катерини Євгенівни про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про захист ділової репутації юридичної особи та спростування недостовірної інформації, -
В С Т А Н О В И В:
У серпні 2022 року позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 про захист ділової репутації юридичної особи та спростування недостовірної інформації.
Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05 червня 2023 року позовну заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задоволено частково. Зобов`язано відповідача ОСОБА_1 припинити розповсюджувати недостовірну інформацію, яка принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . В іншій частині вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник ОСОБА_1 адвокат Нікіпелова Катерина Євгенівна подала апеляційну скаргу.

Постановою Одеського апеляційного суду від 13.02.2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Нікіпелової Катерини Євгенівни задоволено частково. Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05 червня 2023 року в частині зобов`язання ОСОБА_1 припинити розповсюдження недостовірної інформації, яка принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 скасовано та в цій частині вимог відмовлено. Стягнуто у рівних частках з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1488 грн 60 коп.

Разом з тим, у червні 2023 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області була подана заява представника ОСОБА_1 адвоката Нікіпелової Катерини Євгенівни про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 46 556 грн, транспортних витрат та добових у розмірі 15 000 грн та гонорару успіху у розмірі 50 000 грн, що разом складає суму у розмірі 111 556 грн.

Адвокат посилалась на те, що так як позов було задоволено частково, а не у повному обсязі, то з позивачів на користь відповідача підлягають стягненню витрати на правову допомогу адвоката пропорційно задоволених вимог.

Додатковим рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 серпня 2023 року клопотання адвоката Нікіпелової Катерини Євгенівни про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень. В іншій частини заявлених вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали апеляційну скаргу.

Постановою Одеського апеляційного суду від 13.02.2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задоволено частково. Додаткове рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 серпня 2023 року змінено, шляхом викладення мотивувальної частини додаткового рішення в редакції постанови апеляційного суду. В іншій частині додаткове рішення залишено без змін.

16.02.2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Нікіпелова Катерина Євгенівна звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з позивачів на користь відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката в апеляційному суді у загальному розмірі 47 130 грн.

Як зазначає представник, ним до початку судових дебатів було повідомлено суд про намір отримати за результатами розгляду справи відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

13.02.2024 року Одеський апеляційний суд задовольнив апеляційну скаргу ОСОБА_1 , рішення скасував та у задоволенні вимог позивачів відмовив, а відтак відповідачка має право на компенсацію судових витрат на правничу допомогу адвоката.

Так, відповідно до звіту наданих адвокатом послуг, загальна вартість правничої допомоги складає 47 130 грн., яка в себе включає:

- написання апеляційної скарги, вартістю 10 360 гривень (8 годин роботи);

- написання клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції від 10.02.2024 року, вартістю 1 295 грн. (1 година роботи);

- написання клопотання про повернення відзивів позивачів від 11.02.2024 року, вартістю 1295 грн (1 година роботи);

- написання письмових пояснень від 12.02.2024 року, вартістю 2 590 грн. (2 години роботи);

- написання клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, вартістю 1295 гривень (1 година роботи);

- надання ОСОБА_1 консультації та роз`яснень з правових питань щодо апеляційного оскарження рішення, вартістю 1295 гривень (1 година роботи);

- участь адвоката в судовому засіданні 13.02.2024 року, вартістю 4000 гривень;

- а також гонорар успіху у розмірі 25 000 грн.

Дані витрати відповідачка просить стягнути у повному обсязі з позивачів на свою користь.

Від позивачів надійшли заперечення на клопотання відповідача про ухвалення додаткового рішення, в якому останні посилаючись на не співмірність, не доведеність та необґрунтованість заяви, просили відмовити заявнику у задоволенні заяви.

Дослідивши матеріали справи, доводи заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат та ознайомившись із запереченнями позивачів на подану відповідачем заяву, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ст..133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.1-2 ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч.1-2 статті 15 ЦПК).

Відповідно до ст..137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Суд має право накласти арешт на грошові кошти чи майно сторони, на яку судовим рішенням покладено витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; у межах сум, присуджених до стягнення, в порядку, встановленому цим Кодексом для забезпечення позову.

Судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, аналізуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що за змістом пункту 1 частини 2 статті 137, частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Тобто, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Подібні висновки викладені Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, Верховним Судом у постановах від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, від 10 листопада 2021 року у справі № 329/766/18.

При цьому докази на підтвердження розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи,подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (постанова Верховного Суду від 13 жовтня 2021 року у справі № 520/8662/19).

Матеріалами справи встановлено, що інтереси відповідача ОСОБА_1 в Одеському апеляційному суді представляла адвокат Нікіпелова Катерина Євгенівна на підставі договору про надання правової допомоги від 07.10.2022 року (а.с.157, том 2).

Звертаючись до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05 червня 2023 року, адвокат Нікіпелова Катерина Євгенівна зазначила, що очікує понести витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 грн (підготовка, подання апеляційної скарги та участь у судових засіданнях).

12.02.2024 року, до судових дебатів, адвокат Нікіпелова Катерина Євгенівна повідомила суд відповідним клопотанням про те, що має намір після ухвалення рішення по суті позовних вимог, подати заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката в апеляційному суді (а.с.127, том 2).

Така сама заява зроблена адвокатом Нікіпеловою К.Є. в судовому засіданні апеляційного суду 13.02.2024 року при розгляді апеляційних скарг (а.с.131-133, том 2).

Постановою Одеського апеляційного суду від 13.02.2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Нікіпелової Катерини Євгенівни задоволено частково. Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05 червня 2023 року в частині зобов`язання ОСОБА_1 припинити розповсюдження недостовірної інформації, яка принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 скасовано та в цій частині вимог відмовлено. Стягнуто у рівних частках з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1488 грн 60 коп.

16.02.2024 року, тобто в межах встановленого ч.8 ст.141 ЦПК України строку, представник ОСОБА_1 адвокат Нікіпелова Катерина Євгенівна подала заяву про ухвалення додаткового рішення, яким просила стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 47 130 гривень судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката в апеляційному суді, додавши до заяви звіт та опис виконаних адвокатом робіт, договір про надання правової допомоги та додаткову угоду до нього.

Відповідно до п.1 договору про надання правової допомоги від 07.10.2022 року адвокат зобов`язується надавати клієнту правову допомогу з будь-яких питань захисту прав та інтересів останнього в судовому порядку, а клієнт зобов`язується сплатити адвокату гонорар (винагороду) за надання правової допомоги та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених договором.

Відповідно п.2 договору, правова допомога полягає в зборі та правовому аналізі інформації, документів та матеріалів, що стосуються справ клієнта: надання усних та письмових консультацій та роз`яснень щодо правових питань; складання необхідних для справи процесуальних документів, скарг, апеляцій, клопотань, заяв, претензій, позовних заяв, тощо, виконання окремих доручень клієнта, представництво інтересів та захист клієнта в судах всіх юрисдикцій та інстанцій.

Відповідно до п.4 договору, розмір гонорару адвоката, порядок його розрахунку (фіксована сума, почасова оплата) та внесення авансування, оплата за результат, а також перелік фактичних витрат, пов`язаних з виконанням умов цього договору (оплата роботи спеціалістів, чиї висновки запитуються адвокатом, транспортні витрати, оплата друку копіювальних та інших технічних робіт, перекладу та нотаріального посвідчення документів, телефонних переговорів, тощо), порядок їх відшкодування визначаються сторонами за усною домовленістю.

08.08.2023 року між клієнтом ОСОБА_1 та адвокатом Нікіпеловою Катериною Євгенівною укладено додаткову угоду № 2 до договору про надання правової допомоги, якою затверджено порядок оплати правової допомоги за супровід справи в Одеському апеляційному суді.

Так, додатковою угодою № 2 від 08.08.2023 року до договору про надання правової допомоги від 07.10.2022 року визначено, що вартість 1 години роботи адвоката складає 50% прожиткового мінімуму на одну особу встановленого ЗУ «Про державний бюджет України на 2023 рік», а саме 1 295 грн. Участь адвоката у судових засіданнях (в тому числі в режимі відеоконференції) становить 4 000 гривень за 1 судове засідання. В п.3 додаткової угоди сторони домовились, що у разі задоволення апеляційної скарги, клієнт зобов`язується сплатити адвокату гонорар успіху у розмірі 25 000 гривень.

Відповідно до опису та звіту виконаних адвокатом робіт, останнім були виконані наступні роботи:

- написання апеляційної скарги, вартістю 10 360 гривень (8 годин роботи);

- написання клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції від 10.02.2024 року, вартістю 1 295 грн. (1 година роботи);

- написання клопотання про повернення відзивів позивачів від 11.02.2024 року, вартістю 1295 грн. (1 година роботи);

- написання письмових пояснень від 12.02.2024 року, вартістю 2 590 грн. (2 години роботи);

- написання клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, вартістю 1295 гривень (1 година роботи);

- надання ОСОБА_1 консультації та роз`яснень з правових питань щодо апеляційного оскарження рішення, вартістю 1295 гривень (1 година роботи);

- участь адвоката в судовому засіданні 13.02.2024 року, вартістю 4000 гривень.

Крім того, до звіту та опису наданих послуг, включений і розмір гонорару у розмірі 25 000 грн. у зв`язку із задоволенням апеляційної скарги.

Таким чином, загальний розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката Нікіпелової Катерини Євгенівни в апеляційному суді, відповідно до звіту та опису виконаних робіт, з урахуванням винагороди (гонорару успіху) адвоката, складає 47 130 грн.

21.03.2024 року від позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 надійшло заперечення на клопотання відповідача про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Позивачі вважають, що стороною відповідача не доведено та не підтверджено достатніми доказами співмірність, розумність та реальність витрат ОСОБА_1 у заявленому розмірі, а також необхідність окремих наданих послуг (а.с.193-200, том 2).

Розглядаючи дане питання про стягнення судових витрат, колегія суддів виходить з такого.

Частиною 4-5 ст.137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права, оскільки зі змісту вказаних норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, яка саме кількість часу витрачена на відповідні дії (саме така позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13 грудня 2018 року у справі №816/2096/17).

У ч. 6 ст. 137 ЦПК України вказано, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, колегія суддів зауважує, що при розгляді справи судом питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (саме така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц).

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Ці висновки узгоджуються з висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 та додатковій постанові у вказаній справі від 12 вересня 2019 року, у постанові від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18, постанові від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18, постанові від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18.

Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 року у справі №904/4507/18 виснувала про можливість існування "гонорар успіху" як форми оплати винагороди адвокату; визнала законність визначення між адвокатом та клієнтом у договорі про надання правової допомоги такого виду винагороди як "гонорар успіху", що відповідає принципу свободи договору та численній практиці Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ). При цьому зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ЄСПЛ застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23.01.2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява №19336/04, § 268)).

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000року у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece, заява №31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху". ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

З урахуванням наведеного, Велика Палата Верховного Суду зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

При цьому стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17).

На думку апеляційного суду, заявлений відповідачем розмір стягнення з позивачів судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 47 130 грн., з яких 25 000 грн. гонорар успіху адвоката є завищеним, та не у повній мірі є співмірним із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт.

Колегія суддів вважає, що сума означених адвокатом Нікіпеловою Катериною Євгенівною витрат на професійну правничу допомогу, а саме на написання апеляційної скарги, на яку витрачено 8 годин роботи (вартістю 10 360 грн.);написання клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції від 10.02.2024 року, на яку витрачено 1 годину роботи (вартістю 1 295 грн.); написання клопотання про повернення відзивів позивачів від 11.02.2024 року, на яку витрачено 1 годину роботи (вартістю 1295 грн.); написання письмових пояснень від 12.02.2024 року, на яку витрачено 2 години роботи (вартістю 2 590 грн.); написання клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, на яку витрачено 1 годину роботи (вартістю 1295 гривень) є неспівмірною із складністю справи та часом, що потребував його написання.

Доводи апеляційної скарги на рішення суду схожі за змістом тих, які наведені адвокатом Нікіпеловою К.Є. у відзиві на позовну заяву, у клопотанні про письмове опитування позивачів, запереченнях та інших письмових поясненнях відповідача, у зв`язку з чим, колегія суддів не може погодитись, що написання апеляційної скарги вимагало у адвоката 8 годин роботи та додаткового опрацювання судової практики за цими правовідносинами. Також колегія суддів не може погодитись, що написання клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, з якими адвокат неодноразово зверталась до суду першої інстанції, вимагало у адвоката 1 години робочого часу. Те саме стосується і клопотання про стягнення судових витрат, зміст якого повторюється в описі та звіті виконаних робіт.

Крім того, сума судових витрат заявлена до відшкодування (47 130 грн.), істотно перевищує суму, заявлену в попередньому/орієнтованому розрахунку - апеляційній скарзі (20 000 грн.) При цьому адвокат Нікіпелова К.Є. не довела, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтованого) розрахунку.

За таких обставин, апеляційний суд не заперечуючи професійність надання адвокатом Нікіпеловою К.Є. правничої допомоги ОСОБА_1 разом з тим погоджується із запереченнями позивачів, що розмір заявлених адвокатом витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірним зі складністю справи та обсягом виконаних нею робіт, у зв`язку з чим, заяву слід задовольнити частково та з урахуванням принципу співмірності, розумності та реальності наданих послуг, стягнути з позивачів (у рівних частках) на користь відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 12 000 гривень.

На підставі наведеного та керуючись ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, Одеський апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Нікіпелової Катерини Євгенівни про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат задовольнити частково.

Прийняти додаткову постанову.

Стягнути у рівних частках з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000 гривень, тобто по 4000 гривень з кожного.

В іншій частині заяви відмовити.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту додаткової постанови.

Повний текст додаткової постанови складено: 29.04.2024 року.

Головуючий: О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова