Справа №442/2889/24
Провадження №2-о/442/282/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючої - судді Гарасимків Л.І.

при секретарі Петрів В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі за правилами окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Територіальної громади в особі Дрогобицької міської ради Львівської області, Дрогобицької районної військової адміністрації про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою до заінтересованих осіб: Територіальної громади в особі Дрогобицької міської ради Львівської області, Дрогобицької районної військової адміністрації про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що їй, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №567926 на підставі розпорядження голови Дрогобицької РДА від 04.02.2004р. №30.

Згідно даного акта, вона отримала у власність земельну ділянку площею 1,5629 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Нижньогаївської сільської ради.

Тривалий час вона самостійно обробляла належну їй ділянку, вирощувала злаки, овочі для власного використання, але з віком та через супутні захворювання обробляти ділянку стає все важче, тому вона вирішила передати її в оренду односельчанину. Під час оформлення документів на земельну ділянку для подальшої передачі в оренду з`ясувалося, що в даному Державному акті на право власності на земельну ділянку, її ім`я вказано як ОСОБА_2 , замість вірного ОСОБА_1 . У зв`язку з такою помилкою, орендар повідомив їй, що не зможе зареєструвати даний акт в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у відповідності до п.2 ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а тому відмовився підписати договір оренди.

Зазначила, що з часу видачі їй цього документа, вона не приглядалася та не звертала уваги на таку помилку, вважаючи, що така різниця є несуттєвою, оскільки у повсякденному житті її називають Любою, ніколи подвійним іменем. Припускає, що написання її імені як ОСОБА_3 відбулося саме через те, що в селі її знають як « ОСОБА_4 », а друге ім`я « ОСОБА_5 » вказую тільки в документах, тому працівник Нижньогаївської сільської ради, який займався оформленням державних актів мешканцям села Нижні Гаї у 2004 році, не перевіривши її паспортні дані, помилково вирішив, що її ім`я ОСОБА_3 і зробив невірний запис.

Після звернення за правовою допомогою до адвоката Партики О.В., нею було подано 14.03.2024 відповідний запит до Дрогобицької районної військової адміністрації, яка тимчасово утворена згідно з Указом Президента України від 24.03.2022р., №68/2022 «Про утворення військових адміністрацій» на базі Дрогобицької районної державної адміністрації до припинення воєнного стану, щодо можливості внесення змін у Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №567926, та згідно відповіді Дрогобицької районної військової адміністрації від 26.03.2024. чинним законодавством не передбачено порядку внесення змін до державних актів на право власності на земельні ділянки.

Зокрема у відповіді зазначено, що станом на 26.12.2002 порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних Актів на право приватної власності на землю був врегульований Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів оренди землі, затвердженою Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 року №43, та з 01 січня 2013 року набрали чинності зміни до Закону України «Про Державний земельний кадастр» та Закону України «Про держави) реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», згідно з якими видача державних актів на прав власності на земельні ділянки та внесення до них змін не здійснюється.

Також, Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 03.07.2013 року №404 «Про визнання такими, що втратили чинність деяких наказів» вказаний вище Наказ Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 року №43, яким затверджено Інструкцію про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, визнано таким, що втратив чинність, відтак їй рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту належності даного правовстановлюючого документа.

Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Партика О.В. в судове засідання не з`явилася, однак від неї поступила заяви, в якій вказала, що просить слухати справу у її відсутності та без фіксування технічними засобами, вимоги, викладені в заяві підтримує повністю, просять їх задоволити, а тому суд розглянув справу у відсутності представника заявника на підставі наявних доказів по справі.

Заінтересована особа представник Територіальної громади в особі Дрогобицької міської ради Львівської області в судове засіданння не з`явився, однак на адресу суду поступила заява, в якій просять проводити розгляд у відсутності їхнього представника, при прийнятті рішення покладаються на думку суду.

Заінтересована особа представник Дрогобицької районної військової адміністрації в судове засіданння не з`явився, однак на адресу суду поступила заява, в якій просять проводити розгляд у відсутності їхнього представника, при прийнятті рішення покладаються на думку суду.

Відповідно до ст.247 ЦПК судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява є підставною та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до ст.4 ЦПК України та ст. 20 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду з метою захисту своїх цивільних прав, свобод чи інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.

На підставі ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Частиною 7 ст.19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ст.315 ЦПК України вбачається, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ст.316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно з ч.1 ст.293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до роз`яснень, наданих у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються у судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

В пункті 12 вищевказаної Постанови зазначено, що при розгляді справи встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК України (у редакції до 15.12.2017р.) факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним» свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належне правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Судом враховано той факт, що з 1 січня 2013 року набрали чинності зміни до Закону України «Про Державний земельний кадастр» та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», згідно з якими видача державних актів на прав власності на земельні ділянки та внесення до них змін не здійснюється.

Також, Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 03.07.2013 року №404 «Про визнання такими, що втратили чинність деяких наказів» вказаний вище Наказ Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 року №43, яким затверджено Інструкцію про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, визнано таким, що втратив чинність.

Земельним кодексом, який набрав чинності у 2002 році, встановлено, що форми державних актів на право власності на земельні ділянки затверджується Кабінетом Міністрів. Тому 02.04.2002 р. постановою №449 «Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою» (втратила чинність на підставі Постанови КМ України від 03.06.2013 року № 483 «Про затвердження Порядку інформаційної взаємодії між кадастрами та інформаційними системами») затверджено нові форми державних актів/якими внесення будь-яких змін не передбачено.

Відповідно до пункту 2.9. даної Інструкції, заповнення державних актів на право власності на земельну ділянку та па право постійного користування земельною ділянкою покладається па Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» та його структурні підрозділи. Усі записи мають бути зроблені державною мовою, чітко і розбірливо, виправлення не допускаються, а отже, можливість внесення змін чи виправлень до державного акта на право постійного користування земельною ділянкою чи державного акта на право власності на земельну ділянку законодавством не передбачена.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.

Стаття 89 ЦПК України встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1); жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 3).

Крім того, судом враховано те, що різниця у написанні імені заявниці у Державному акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №567926 є наслідком помилки осіб, які здійснювали такий запис.

Як вбачається із копії паспорту серії НОМЕР_1 , виданого Дрогобицьким РВ УМВСУ України у Львівській області, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як вбачається із Державного Акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №567926 від 26.05.2004р., ОСОБА_2 , яка проживає в АДРЕСА_1 , на підставі розпорядження голови Дрогобицької РДА від 04.02.2004р. №30 є власником земельної ділянки площею 1,5629га., в межах згідно з планом; земельна ділянка розташована на території Нижньогаївської сільської ради Дрогобицького району Львівської області; цільове призначення : ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

З досліджених вище письмових матеріалів справи вбачається, що розбіжності у написанні імені заявниці у правовстановлюючому документі унеможливлює останню розпоряджатися земельною ділянкою, яка належить їй на праві власності, на свій розсуд, відчужувати чи передавати її в оренду, тощо, а відтак встановлення даного факту створює заявнику умови для здійснення особистого майнового права, позаяк внести виправлення у Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №567926 від 26.05.2004р., немає можливості, оскільки виправлення чи внесення змін не передбачено законодавством.

Крім того, на підставі досліджених документів, проаналізувавши докази в їх сукупності, суд вважає встановленою обставину належності правовстановлюючого документу Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №567926 від 26.05.2004р., заявниці ОСОБА_1 , що являється підставою для задоволення даної заяви.

Аналізуючи вище викладені обставини, їх докази, не виникає жодного сумніву, що заявлені позовні вимоги заявника є такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 133, 141, 354 ЦПК України, ст.293, п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Заяву задоволити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , правовстановлюючого документу Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №567926, виданого 26 травня 2004 року на ім`я ОСОБА_2 на підставі розпорядження голови Дрогобицької РДА від 04.02.2004р. №30 на земельну ділянку площею 1,5629 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Нижньогаївської сільської ради.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони у справі:

Заявник ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Заінтересовані особи:

Територіальна громада в особі Дрогобицької міської ради Львівської області, юридична адреса : м.Дрогобич, пл.Ринок,1, .

Дрогобицька районна військова адміністрація : юридична адреса: вул.22 Січня, 37, м.Дрогобич, .

Суддя Гарасимків Л.І.