Справа № 373/326/24
Номер провадження 2/373/386/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Керекези Я.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу № 373/326/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Представник позивача звернувся до суду із позовом і просить стягнути із відповідача заборгованість за Договором позики № 72128979 від 05 січня 2023 року в розмірі 32452 грн 00 коп., в тому числі заборгованість за основною сумою боргу 9500 грн 00 коп., заборгованість за відсотками 22952 грн 00 коп. Крім того, просить стягнути із відповідача на користь позивача судові витрати по справі.

Посилається на те, що 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитувань» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 14/06/21, за яким позивачу передається право вимоги до кредиторів ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитувань», в тому числі до тих, що виникнуть в майбутньому. 05 січня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитувань» та ОСОБА_1 був укладений Договір позики № 72128979. Відповідачем умови кредитного договору не виконувалися належним чином що призвело до утворення заборгованості. Додатковою угодою № 9 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року позивачу було передану право вимоги за вищезазначеним Договором позики на суму 32452 грн 00 коп., в тому числі заборгованість за основною сумою боргу 9500 грн 00 коп., заборгованість за відсотками 22952 грн 00 коп.

28 лютого 2024 року було відкрито провадження по даній справі і справу ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами (а.с.36).

Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов.

У встановлений судом строк відповідачем, який повідомлений належним чином про відкриття провадження у справі, не надано відзиву на позов, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до ч.2 ст.191 ЦПК України

Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України.

Судом встановлено наступне.

14 червня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитувань» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений Договір факторингу № 14/06/21 (а.с.9-10).

28 липня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитувань» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» була укладена Додаткова угода № 2 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року (а.с.11).

05 січня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитувань» та ОСОБА_1 був укладений Договір позики № 72128979. (а.с.4-5). Договір був підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Кредит був наданий відповідачу в розмірі 9500 грн 00 коп. на строк 14 днів. Кінцевий строк повернення кредиту 19 січня 2023 року.

26 липня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитувань» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» була укладена Додаткова угода № 9 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року (а.с.12), відповідно до якої було передано право вимоги відповідно Реєстру боржників № 8 від 26 липня 2023 року.

Актом прийому-передачі від 26 липня 2023 року було передане право вимоги за Реєстром боржників № 8 від 26 липня 2023 року в кількості 6178 боржників (а.с.13).. Загальна сума переданої заборгованості у акті не зазначена.

Із витягу з Реєстру боржників № 8 (а.с.14) вбачається, що за Договором факторингу № № 14/06/21 від 14 червня 2021 року було передане право вимоги за Договором позики № 72128979 від 05 січня 2023 року на суму 32 452 грн 00 коп., в тому числі: заборгованість за основною сумою боргу 9500 грн 00 коп., заборгованість за відсотками 22952 грн 00 коп.

На підтвердження наявної суми заборгованості за Договором позики № 72128979 від 05 січня 2023 року представником позивача подано розрахунок заборгованості за період із 26 липня 2023 року по 31 лютого 2023 року (а.с.15); установчі документи позивача та документ, що дозволяють надавати фінансові послуги; документи на підтвердження повноважень представника (а.с.16-18).

Суд приймає до уваги подані представником позивача докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Частиною 1 ст. 513 ЦК України встановлено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1 ст. 519 ЦК України)

Таким чином, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.

Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Враховуючи вищевикладене, відступлення права вимоги може здійснюватися лише відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.

Як вбачається із поданих представником позивача доказів, право вимоги первісного кредитора (ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») перейшло до правонаступника (ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів») 14 червня 2021 року, задовго до укладення Договору позики № 72128979 від 05 січня 2023року ). Отже, за Договором факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року було здійснено передачу права невизначених вимог, оскільки на момент його укладення у ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» не тільки було відсутнє право вимоги до відповідача, на момент укладення договору факторингу ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та відповідачем. За договором факторингу право вимоги є похідним від кредитного договору, тому договір факторингу не може бути укладеним раніше кредитного договору, за яким переходить право вимоги.

Оскільки ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на момент укладення Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року право вимоги до ОСОБА_1 , як боржника у зобов`язанні, не набуло, таке право не могло бути передане цим товариством на підставі даного Договору Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». є неналежним позивачем, оскільки не має права вимагати від ОСОБА_1 сплати заборгованості за Договором позики № 72128979, укладеним 05 січня 2023 року між ним та ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів».

У зв`язку з наведеним, хоча чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, але це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином (постанова Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі №914/868/17).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Жодний доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки суд відображає в рішенні, в якому наводить мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено факт відступлення права грошової вимоги відносно ОСОБА_1 за Договором позики № 72128979 від 05 січня 2023 року від первісного кредитора - ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Відтак, із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Відповідно до частини першої статті 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково.

Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, не визнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Суд, розглядаючи справу, повинен вирішити питання про правильність визначення процесуальної правосуб`єктності сторін, зокрема, що позивач дійсно є суб`єктом тих прав, законних інтересів та юридичних обов`язків, які становлять зміст спірних правовідносин і з приводу яких суд повинен ухвалити судове рішення.

Нормами ЦПК України не передбачено можливості заміни позивача чи залучення особи як співпозивача.

Відсутність порушеного, не визнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові.

Зокрема, встановивши те, що оспорюваний правочин або інші правовідносини не порушують прав і законних інтересів позивача, суд не повинен вдаватися до перевірки ефективності обраного позивачем способу захисту та правової оцінки по суті спору, встановлення обставин наявності/відсутності ідентифікуючих ознак, оскільки вказане є самостійною, достатньою підставою для відмови в позові. ( Правову позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 910/15262/18, від 03 березня 2020 року у справі № 910/6091/19, від 16 жовтня 2020 року у справі № 910/12787/17.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року В силу ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати слід залишити за позивачем. Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 19, 80, 81, 141, 211, 263-265, 268, 273, 280, 281, 282, 289, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд.30; ;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований по АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1

Суддя: Я. І. Керекеза