справа № 278/2464/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2024 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Євгена Татуйка, за участю секретаря Анни Кривенької, розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В :

Направленим позовом заявник просить суд ухвалити рішення, яким зменшити розмір стягуваних з нього на користь відповідачки аліментів на утримання спільної дитини. У обґрунтування заявленого суду повідомив наступне. Рішенням суду визначено стягувати аліменти. Однак, з часу прийняття даного судового акту змінився майновий і сімейний стан платника аліментів у зв`язку із чим і заявлено даний позов.

Розгляд справи здійснювався за правилами загального позовного провадження.

Позивач на розгляд справи не з`явився, а направленою заявою просив проводити розгляд справи у його відсутність. Вимоги підтримує і просить задовольнити. Інших будь-яких доказів на адресу суду, крім додатків до позову, не надавав.

Представниця відповідачки у судовому засіданні заперечувала задоволення вимог. Сторона відповідача свою позицію грунтувала на відсутності підстав для задоволення позову.

Заслухавши пояснення представниці відповідачки та дослідивши наявні у справі матеріали, судом установлено наступні фактичні обставини справи і відповідно ним правовідносини.

Позивач є громадянином України, має зареєстроване місце проживання, отримував номер платника податків, користується пільгами для ветеранів війни, учасників бойових дій, а також є особою з інвалідністю ІІ групи за загальним захворюванням з 21 вересня 2020 року. У зв`язку з наявними ушкодженнями внаслідок військових дій, що мали місце у 2015 році, позивач проходив лікування і реабілітацію.

Батько позивача є також особою з інвалідністю ІІ групи загального захворювання з 29 вересня 2020 року.

5 грудня 2022 року позивача призвано на військову службу за призовом під час мобілізації.

16 квітня 2024 року судовим наказом вирішено стягувати з позивача на користь відповідачки аліменти на утримання спільного сина сторін ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку у місяць починаючи з 3 квітня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

22 квітня 2024 року відкрито виконавче провадження щодо стягнення аліментів. Вирішено стягувати аліменти виходячи з показників середньої заробітної плати для працівників місця здійснення виконавчого провадження з показником 12 802 гривень. Розмір аліментів обраховано у розмірі 3200,50 гривень. Борг по аліментам становить 9426,60 гривень.

Правовідносини між сторонами врегульовані наступними положеннями законодавства України.

У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція про права дитини) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства").

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України).

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Розмір аліментів на утримання дитини, визначений судовим рішенням, не вважається незмінним, про що, зокрема, вказував і Верховний Суд у постанові від 16 червня 2021 року в справі № 643/11949/10.

Згідно зі статтею 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Разом із тим стаття 182 СК України визначає обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Так, згідно із частиною першою цієї статті, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи та на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проаналізувавши фактичні обставини справи і вимоги законодавства, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Суд не вважає, що позивачем наведено і наданими доказами підтверджено наявність обставин, які вказують на зміну майнового та/або сімейного стану платника аліментів. Щонайменше доказів про це суду надано не було і позивач не обмежений був права, як подавати будь-які матеріали з даного приводу так і просити суд сприяти у цьому.

З досліджених і наведених у даному судовому акті матеріалів не вбачається зміна майнового та/або сімейного стану платника аліментів з часу прийняття рішення про стягнення аліментів. Так, рішення суду про стягнення аліментів ухвалено 16 квітня 2024 року. З даної дати у позивача не відбулось будь-яких подій, які можна кваліфікувати, як зміну майнового та/або сімейного стану. Зокрема, інвалідність набута за травмою отриманою до народження дитини. Проходження лікування та реабілітації через наявність наслідків перенесеної травми ніяких нових обставин не відкрили. Призов на військову службу не можна взагалі відносити до погіршення майнового стану. Заявлена позивачем наявність на його утриманні батьків не підтверджена доказами. Інвалідність і похилий вік батьків позивача не визначають обов`язки їх утримувати взагалі та в тому числі ініціатором даного судового провадження. Розмір стягуваних наразі з позивача аліментів не свідчіть про надмірний їх обсяг. Більше того, позивачем суду не надано дійсних та усіх ним отримуваних доходів, які б дозволяли визначити, як обсяг надходжень так і розмір аліментів.

Аналіз таких фактичних обставин справи не дають підстав для задоволення позову. При цьому, суд зауважує, що справа розглядається за правилами загального позовного провадження, які забороняють суду за власною ініціативою отримувати будь-які матеріали. Інших сторонами не надано, а отже і судом не встановлено інших фактичних обставин справи.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні позову.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення виготовлене 11 вересня 2024 року.

Суддя Євген Татуйко