УХВАЛА

03 липня 2024 року

м. Київ

справа № 175/4178/20

провадження № 61-18537св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

судді-доповідача Литвиненко І. В.,

суддів Грушицького А. І., Петрова Є. В., Пророка В. В., Ситнік О. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

третя особа - приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Юрченко Лариса Леонідівна,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 листопада 2023 року у складі колегії суддів: Єлізаренко І. А., Красвітної Т. П., Свитсунової О. В.

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Юрченко Лариса Леонідівна, про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у листопаді 2020 року звернувся до суду з вищевказаним позовом, який уточнив у процесі розгляду справи, і остаточно просив стягнути з відповідачів на свою користь заборгованість у розмірі 300 000 грн, індекс інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 55 048,24 грн.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що 01 жовтня 2015 року між ним та ОСОБА_4 було укладено договір позики грошових коштів, згідно з умовами якого він передав у власність ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 300 000 грн, а ОСОБА_4 в свою чергу, прийняв ці кошти та зобов`язувався повернути в строк до 05 липня 2016 року включно.

У передбачений договором позики строк ОСОБА_4 відмовився повертати йому грошові кошти, тому він був вимушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором позики.

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області рішенням від 22 серпня 2018 року, яке набрало законної сили, у справі № 175/2048/18 його позов задовольнив. Стягнув з ОСОБА_4 на його користь заборгованість за договором позики грошових коштів від 01 жовтня 2015 року у розмірі 300 000 грн.

У 2020 році йому стало відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.

На час смерті ОСОБА_4 строк для відкриття виконавчого провадження не сплив.

Він подав до приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Юрченко Л. Л. заяву про наявність кредиторських вимог в рамках спадкової справи № 64726065 після смерті ОСОБА_4 .

Йому відомо, що у ОСОБА_4 є спадкоємці - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які звернулися із заявами про прийняття спадщини, тому до них переходить зобов`язання щодо сплати на користь нього заборгованості за договором позики грошових коштів від 01 жовтня 2015 року у розмірі 300 000 грн, стягнення якого було призначено рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 серпня 2018 року у справі № 175/2048/18.

Також він має право на стягнення індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, у зв`язку з невиконанням грошового зобов`язання ОСОБА_4 та його спадкоємцями, починаючи з 25 вересня 2018 року до 20 листопада 2020 року.

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області рішенням від 15 лютого 2023 року відмовив у задоволенні позову.

Дніпровський апеляційний суд постановою від 21 листопада 2023 року апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Дударенко А. Д. задовольнив частково. Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2023 року скасував та прийняв нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Дударенко А. Д. у грудні 2023 року подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 листопада 2023 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення і направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Верховний Суд ухвалою від 08 січня 2024 року відкрив касаційне провадження у цій справі та витребував справу з Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.

Справа № 175/4178/20 надійшла до Верховного Суду 16 січня 2024 року.

Верховний Суд ухвалою від 26 червня 2024 року справу призначив до судового розгляду Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в кількості п`яти суддів у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про закриття касаційного провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 листопада 2023 року, з огляду на таке.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено, що з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2 684,00 грн.

Пунктом 1 частини першої статті 176 ЦПК України визначено, що ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом позову в цій справі є стягнення боргу за договором позики із спадкоємців боржника з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення в загальному розмірі 355 048,24 грн, тобто ця справа не стосується права на спадкування.

Отже, ціна позову в цій справі становить 355 048,24 грн, яка станом на 01 січня 2023 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684,00 грн х 250 = 671 000,00 грн).

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягають касаційному оскарженню.

Визначені підпунктами «а», «б», «в», «г» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, оскільки в іншому випадку принцип правової визначеності буде порушено.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала на те, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур.

У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене узгоджується з правовою позицією, сформованою Європейським судом з прав людини у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) рішення від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomezdela Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) рішення від 19 грудня 1997 року), згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 15 травня 2019 року у справі № 761/10509/17 (провадження № 14-53цс19) сформулювала правову позицію, згідно з якою, якщо касаційна скарга прийнята до провадження суду касаційної інстанції помилково, касаційне провадження у справі належить закрити.

З огляду на викладене Верховний Суд вважає, що касаційне провадження, відкрите за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 листопада 2023 року підлягає закриттю.

Керуючись пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України статтями 19, 260, 389, 396 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Юрченко Лариса Леонідівна, про стягнення боргу, закрити.

Ухвала суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. В. Литвиненко Судді: А. І. Грушицький Є. В. Петров В. В. Пророк О. М. Ситнік