Справа № 486/375/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2024 року Арбузинський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Кірімової О.М.

за участю секретаря Поплавської О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що він є сином відповідача ОСОБА_2 та на цей час позивач є повнолітнім. З липня 2023 року позивач ОСОБА_1 перебуває на військовій службі, а саме на навчанні у Військовій академії м. Одеси, на денній формі навчання та не має можливості працювати з метою самостійно отримувати заробітку.

В зв`язку з зазначеним позивач просив стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення навчання.

Ухвалою судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 18.03.2024 року дану справу за підсудністю передано до Арбузинського районного суду Миколаївської області.

Ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 23.04.2024 року провадження по справі відкрито. Розгляд справи ухвалено провести в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник відповідача до суду надіслав відзив на позовну заяву, в якому просив частково задовольнити позов, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку щомісячно з дати подання позову до досягнення позивачем 23 років або закінчення навчання, оскільки на його утриманні є малолітня дитина та дружина, яка зайнята доглядом за дитиною, та перебуває на повному матеріальному утриманні відповідача.

Позивач надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с.38).

Представник відповідача та відповідач в судове засідання не з`явилися, про час і місце судового засідання повідомлені у встановленому порядку. Надали суду заяву про розгляд справи в його відсутність, просили задовольнити позов частково.

За такого, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів з урахуванням принципів розумності, справедливості, виваженості та пропорційності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступного.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.5) ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 27.07.2017 року шлюб укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано (а.с.11).

У відповідності до копії довідки про склад сім`ї позивач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 разом із матір`ю (а.с. 4).

У відповідності до копії рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 27 липня 2017 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше. ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття (а.с.12).

Згідно довідки № 1/55/358 від 11 березня 2024 року (а.с. 35) ОСОБА_1 перебуває на військовій службі, а саме навчанні у Військовій академії м. Одеси з липня 2023 року. Форма навчання - денна. Курс-перший, термін навчання - до червня 2027 року. З 29.07.2023 року знаходиться на утриманні за рахунок державних коштів на видах забезпечення за курсантськими нормами: грошове, продовольче, речове, квартирно-експлуатаційне, медичне забезпечення.

Згідно копії свідоцтва про шлюб (а.с.42) відповідач ОСОБА_2 11.01.2019 року уклав шлюб із ОСОБА_5 .

Згідно копії свідоцтва про народження, відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно довідки командира в/ч НОМЕР_2 від 15.04.2024 року № 42, відповідач ОСОБА_2 перебуває на військовій службі за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_2 з 20.10.2023 року по теперішній час.

У відповідності до частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що дитина навчається на денній формі навчання, а відтак факт потреби останнього у матеріальній допомозі є безумовним. Необхідність отримання належної освіти позбавляє його можливості працевлаштуватися та заробляти кошти на власне утримання.

Саме по собі перебування на денній формі навчання свідчить про неможливість його працевлаштування впродовж часу навчання. Навчання в учбовому закладі потребує витрат.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Таким чином, суд приходить до переконання, що оскільки відповідач є працездатним, платоспроможним і може та повинен надавати матеріальну допомогу на утримання свого повнолітньої дитини, яка продовжує на теперішній час навчання, і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги.

Таким чином, виходячи з системного аналізу наведених вище норм чинного законодавства, враховуючи, що син відповідача є повнолітнім та продовжує навчання, у зв`язку з чим не має власного заробітку, потребує матеріальної допомоги, а відповідач в свою чергу може надавати таку допомогу, беручи до уваги обов`язок обох батьків брати участь в утриманні повнолітнього сина, що продовжує навчання, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина, який продовжує навчання.

Визначаючи розмір аліментів на утримання повнолітнього сина, суд враховує, що відповідач є працездатною особою, працює, отримує регулярний дохід, має на утриманні малолітню дитину.

За таких обставин, враховуючи встановлені судом обставини справи, керуючись принципом розумності та справедливості, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до закінчення дитиною навчання, але не більше як до осягнення ним 23 років, починаючи з дня подачі позову до суду та до закінчення ОСОБА_1 навчання чи до досягнення ним 23 років в залежності від того яка подія настане раніше.

Досліджені судом докази свідчать про те, що відсутні категоричні підстави щодо неможливості надання відповідачем утримання доньки у визначеному судом розмірі

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно зі ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 182, 183, 191, 199, 200 Сімейного кодексу України, п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», 4, 10, 12, 13, 76-81, 263-265, 267, 268, 269 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на утримання останнього на період його навчання в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 28 лютого 2024 року до дня закінчення ОСОБА_1 навчання, але не більше як досягнення ним 23 років.

В задоволенні інших частин позовних вимог - відмовити.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Арбузинського

районного суду О.М.Кірімова