КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 367/1100/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,

за участю секретаря судового засідання Гладкої І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Герасимчук Ірини Юріївни в інтересах ОСОБА_1 на протокольну ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 14 травня 2024 року про відмову у прийнятті зустрічної позовної заяви у складі судді Мерзлого Л.В.,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, стягнення грошової компенсації та витребування майна із чужого незаконного володіння,-

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2024 року ОСОБА_2 звернувся у суд із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, стягнення грошової компенсації та витребування майна із чужого незаконного володіння.

26 березня 2024 року до Ірпінського міського суду Київської області адвокат Гересимчук І.Ю. в інтересах ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку подала зустрічну позовну заяву про відшкодування витрат.

Протокольною ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 14 травня 2024 року ОСОБА_1 відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви.

В апеляційній скарзі адвокат Герасимчук І.Ю. в інтересах ОСОБА_1 , просить скасувати протокольну ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 14 травня 2024 року та передати матеріали справи №367/1100/21 на розгляд до Ірпінського міського суду Київської області.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відповідно до ухвали Ірпінського міського суду Київської області про відкриття провадження у справі від 06 лютого 2024 року суд надав відповідачу строк на подачу відзиву до суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

Посилається на те, що 11 березня 2024 року представник відповідача за первісним позовом адвокат Герасимчук І.Ю. була ознайомлена з матеріалами справи, про що свідчить відмітка на останній сторінці матеріалів справи.

Звертає увагу суду, що відзив на первісну позовну заяву та зустрічну позовну заяву було подано 26 березня 2024 року, тобто в строк визначений ЦПК України та ухвалою Ірпінського міського суду Київської області про відкриття провадження у справі від 06 лютого 2024 року.

Вказує, що доказом того, що відповідач не отримував ухвалу суду про відкриття провадження у справі є конверт з штрих-кодовим ідентифікатором 942, який свідчить про повернення ухвали Ірпінського міського суду Київської області про відкриття провадження у справі від 06 лютого 2024 року в зв`язку з закінчення терміном зберігання такого листа, який знаходиться в матеріалах справи.

Крім того, після судового засідання 14 травня 2024 року представнику відповідача за зустрічною позовною заявою було вручено повернену до суду ухвалу суду про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою, доказом чого є розписка адвоката Герасимчук І.Ю. про таке отримання, яка знаходиться в матеріалах справи.

Вважаю, що суд першої інстанції дійшов не правильного висновку щодо відмови в приєднанні до матеріалів справи зустрічної позовної заяви.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Савелова Ю.М. в інтересах ОСОБА_2 , просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Зазначає, що суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відмову у прийнятті зустрічної позовної заяви, ухвала суду є законно та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Колегія суддів, заслухавши адвоката Герасимчук І.Ю. в інтересах ОСОБА_1 , яка просила задовольнити апеляційну скаргу, адвоката Савелову Ю.М. в інтересах ОСОБА_2 , яка просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає її такою, що підлягає задоволенню.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про дату, місце та час якого, судом повідомлялася у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд справи за її відсутності.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як свідчать матеріали справи, 26 березня 2024 року до Ірпінського міського суду Київської області через засоби поштового зв`язку адвокат Гересимчук І.Ю. в інтересах ОСОБА_1 подала зустрічну позовну заяву про відшкодування витрат.

Відповідно до даних протоколу судового засідання від 14 травня 2024 року ухвалою суду без видалення до нарадчої кімнати, в прийнятті зустрічного позову по справі відмовлено.

Апеляційний суд, переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів апеляційної скарги приходить до наступного.

Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

У ст. 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може бути обмежене, особливо щодо умов прийнятності скарги. Проте право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (mutatis mutandis, рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мельник проти України" ("Melnyk v. Ukraine" заява N 23436/03, § 22, від 28 березня 2006 року).

Виходячи з приписів статей 55, 129 Конституції України, застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

Тобто, реалізація конституційного права, зокрема, на судовий захист ставиться у залежність від положень процесуального закону, у цьому випадку - норм ЦПК України.

Відповідно до частин 1, 2 та 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 1 ст. 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (ст. 120 ЦПК України).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 ЦПК України.

До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених ч. 1 цієї статті, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу.

Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин 1 та 2 ст. 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику.

Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи (ст. 194 ЦПК України).

Отже, зустрічна позовна заява подана до суду поза межами строку для подання відзиву та у разі якщо обидва позови не є взаємопов`язані і спільний їх розгляд не є доцільним, підлягає поверненню судом заявнику.

Відповідно до ч. 7 ст. 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст. 123 ЦПК України).

Згідно з пунктом 6 ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Зі справи видно, що ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 06 лютого 2024 року відкрито провадження у справі та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ч. 3 ст. 178 ЦПК України- п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі (а.с. 178 т.1).

Враховуючи положення ч. 1 ст. 123 ЦПК України, перебіг п`ятнадцятиденного строку на подачу відзиву на позовну заяву та на подачу зустрічної позовної заяви починається з наступного дня після вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі.

Встановлено, що копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви судом відповідачу ОСОБА_1 направлено поштою, проте зазначена поштова кореспонденція повернулася без вручення адресату з відмоткою на конверті: «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 18 т.1).

Відповідно до справи, 29 лютого 2024 року представником ОСОБА_1 , адвокатом Герасимчук І.Ю. подавалося до суду клопотання про ознайомлення зі справою, проте відмітка про фактичне ознайомлення учасника судового розгляду з матеріалами справи, відсутня (а.с. 184 т.1).

Разом з тим, матеріли справи містять безспірні відомості про ознайомлення зі справою адвоката Герасимчук Н.Ю. 11 березня 2024 року. Зокрема, указане підтверджується поясненнями адвоката та розпискою, яка міститься на зворотному боці обкладинки в кінці першого тому справи.

Установлено, що після ознайомлення з матеріалами справи 11 березня 2024 року адвокатом Герасимчук І.Ю. в інтересах ОСОБА_1 зустрічну позовну заяву було подано 26 березня 2024 року, тобто в межах строку, визначеного положеннями ч. 7 ст. 178, ч. 1 ст. 193 ЦПК України.

Отже, сторона спору - відповідач ОСОБА_1 скористався правом, передбаченим цивільним процесуальним законом щодо звернення у суд із зустрічним позовом.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що питання відмови у прийнятті зустрічного позову районним судом було вирішено протокольною ухвалою під час судового засідання 14 травня 2024 року, проте районний суд свої висновки взагалі не мотивував, остільки будь-яких обґрунтувань щодо відмови в прийнятті зустрічного позову не містить як протокол судового засідання так і прослуханий судом звукозапис судового засідання.

Відтак, відмовляючи у прийнятті зустрічного позову, суд першої інстанції фактично усунувся від обов`язку надання оцінки доводам сторони, яка належно обґрунтувала причини подання зустрічного позову саме 26 березня 2024 року.

За змістом ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права, яке призвело до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином, розглядаючи справу, судова колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми процесуального права, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Герасимчук Ірини Юріївни в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Протокольну ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 14 травня 2024 року скасувати, а справу направити на продовження розгляду до того ж суду.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 вересня 2024 року.

Суддя-доповідач:

Судді: