Справа № 139/276/24
Провадження № 2/139/89/24
РІШЕННЯ

іменем України

24 квітня 2024 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої судді Тучинської Н.В.

з участю секретаря судових засідань Хонькович Л.І.,

розглянувши у підготовчому засіданні в смт Муровані Курилівці справу ОСОБА_1 до Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

у с т а н о в и в:

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться на АДРЕСА_1 . Позивач у справі є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 як його дружина. Прийняла спадщину, але не може оформити спадкові права на домоволодіння в нотаріуса, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на нерухоме спадкове майно.

За захистом прав та інтересів ОСОБА_1 04 квітня 2024 року з відповідним позовом звернулася до суду.

04 квітня 2024 року відкрито провадження у справі і призначено підготовче провадження (а.с. 54).

Позивач у п. 3 позовних вимог просила слухати справу за її відсутності (зворот а.с. 1).

Представник відповідача подала суду заяву про визнання позовних вимог та про слухання справи у відсутності представника селищної ради (а.с. 69).

З врахуванням положень ч. 1 ст. 198, ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд ухвалив про проведення підготовчого засідання за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи обставину, що представник відповідача у заяві від 12 квітня 2024 року (а.с. 69) визнала позовні вимоги, і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд вважає за можливе на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у цій справі.

Розглянувши справу у судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до повного задоволення, виходячи з наступного:

Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 16 лютого 2023 року (а.с. 6), стверджується, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до архівного витягу Мурованокуриловецького архівосховища від 19 березня 2024 року № 256 (а.с. 15), ОСОБА_2 рішенням виконавчого комітету Степанківської сільської ради № 46 від 18 листопада 1993 року було передано у приватну власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку.

Факт володіння ОСОБА_2 житловим будинком на АДРЕСА_1 доводиться довідкою Степанківського старостинського округу № 01-01/104 від 11.03.2024 (а.с. 17), виписками з погосподарських книг за 1991-2020 роки (а.с. 9-14), відповідно до яких головою домогосподарства на АДРЕСА_1 значився ОСОБА_2 . З технічного паспорта на житловий будинок (а.с. 20-25) вбачається, що житловий будинок було побудовано у 1959 році.

Із довідки начальника КП «Могилів-Подільське МБТІ» № 49 від 05 березня 2024 (а.с. 18) слідує, що право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 станом на 31.12.2012 не зареєстровано. Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 372401183 від 02 квітня 2024 року (а.с. 16) стверджується, що право власності на цей житловий будинок не було зареєстровано і на момент смерті ОСОБА_2 .

Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини день смерті спадкодавця.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/договори) (а.с. 48) ОСОБА_2 заповіту по своїй смерті не залишав.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, і батьки (ст. 1261 ЦК України).

Свідоцтвом про одруження (а.с. 7) позивач довела своє право спадкувати у першій черзі спадкоємців ОСОБА_2 як його дружина.

Спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Довідкою Степанківського старостинського округу № 103 від 11 березня 2024 року року (а.с. 8) стверджується, що на день смерті з померлим проживала та була зареєстрована дружина ОСОБА_1 .

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це особі відповідного органу місцевого самоврядування, заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Із витягу № 73333225 від 25 липня 2023 року про реєстрацію у Спадковому реєстрі (а.с. 47) та Роз`яснень приватного нотаріуса Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Долі Т.І. № 49/01-16 від 05 березня 2024 року (а.с. 46) вбачається, що спадкування після смерті ОСОБА_2 здійснюється за законом у межах спадкової справи № 136/2023, заведеної 25 липня 2023 року на підставі заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини (а.с. 61). Відповідно до матеріалів цієї спадкової справи спадщину прийняла лише ОСОБА_1 , а інші спадкоємці першої черги за законом (діти спадкодавця) відмовилися від права на спадщину (а.с. 60-68).

Таким чином, позивач довела факт смерті спадкодавця, склад спадкового майна, своє право спадкувати у першій черзі за законом та факт прийняття спадщини.

Фактом відсутності державної реєстрації права власності на житловий будинок, роз`ясненням приватного нотаріуса Мурованокуриловецького районного нотаріального округу Долі Т.І.№ 49/01-16 від 05 березня 2024 року (а.с. 46) позивач довела, що іншим чином, окрім як через суд, вона не зможе захистити свої права спадкоємця.

Враховуючи вищевикладене, а також обставину, що відповідач визнав позовні вимоги і таке визнання відповідає вимогам закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси, суд вважає за правильне визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які залишились після смерті ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 392, 1216, 1223, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81,197-198, 200, 211, 264, 265, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на 100% житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані на АДРЕСА_1 в порядку спадкування в першій черзі за законом після смерті ОСОБА_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено сторонами протягом тридцяти днів з моменту проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Мурованокуриловецька селищна рада Могилів-Подільського району Вінницької області, юридична адреса: вул. Соборна, 45 в смт Муровані Курилівці Могилів-Подільського району Вінницької області, .

Суддя: __________