Провадження № 2/522/740/24
25 квітня 2024 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси
у складі: судді - Бондар В.Я.,
за участю секретаря судового засідання Єрганінової К.В.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,
ОСОБА_1 26.09.2023 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 та змінивши предмет позову заявою від 04.03.2024 просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики від 16 червня 2022 року у загальному розмірі 13 067,22 грн, що складається з: основний борг 8 950 грн; проценти 2 788,73 грн; інфляційні втрати 1 012,49 грн; 3% річних 316 грн. Також просить стягнути заборгованість за договором позики від 21 липня 2022 року у загальному розмірі 5 449,40 грн, що складається з: основний борг 3 835 грн; проценти 1 103 грн; інфляційні втрати 387,40 грн; 3% річних 124 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 16.06.2022 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, згідно якого відповідачка отримала 8 950 грн та зобов`язалася їх повернути. 21.07.2022 ОСОБА_1 передав у борг ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 3 835 грн, які відповідач зобов`язалася повернути протягом 30-ти днів. Однак, відповідач не повернула позичені кошти. Відсотки позивач нараховує на рівні облікової ставки НБУ, адже договором не визначено розмір процентів. Також позивач відповідно до ст. 625 ЦК України просить стягнути інфляційні витрати та 3% річних.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29.09.2023 провадження у справі було відкрите, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 16.11.2023.
У зв`язку з відсутністю доказів сповіщення відповідача розгляд справи у судовому засіданні 16.11.2023 було відкладено до 11.01.2024.
У судовому засіданні 11.01.2024 проведеному за участі представника позивача ОСОБА_3 було відкладено розгляд справи до 05.03.2024, з метою належного сповіщення відповідача.
У судовому засіданні 05.03.2024 проведеному за участі представника позивача ОСОБА_3 було прийнято до провадження заяву про зміну предмету позову, відповідачу встановлено 15-денний строк для подання відзиву, розгляд справи відкладено до 23.04.2024.
У судове засідання 23.04.2024 учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися у встановленому законом порядку.
Представник позивача ОСОБА_3 звернулася до суду 23.04.2024 з заявою про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримала, проти заочного рішення не заперечувала.
Відповідно до ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Згідно до п.п.6, 7 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою.

Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, у зв`язку з неявкою відповідача, який повідомлявся про дату, час і місце судового засідання у встановленому законом порядку, та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, відсутністю заперечень з боку позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів у заочному порядку.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлене 25 квітня 2024 року.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 16 червня 2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики грошових коштів, за умовами якого ОСОБА_2 отримала у позику 8 950 грн. ОСОБА_2 зобов`язалася повернути кошти протягом 30 календарних днів після отримання позики (а.с.5).

ОСОБА_2 16.06.2022 склала розписку, якою підтвердила факт отримання коштів у розмірі 8 950 грн (а.с.6).

21 липня 2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики грошових коштів, за умовами якого ОСОБА_2 отримала у позику 3 835 грн. ОСОБА_2 зобов`язалася повернути кошти протягом 30 календарних днів після отримання позики (а.с.7).

ОСОБА_2 21.07.2022 склала розписку, якою підтвердила факт отримання коштів у розмірі 3 835 грн (а.с.8).

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною 2 ст. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій кількості, такого само роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги факт невиконання боржником своїх боргових зобов`язань за договором позики, суд вважає, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за договором позики від 16.06.2022 в розмірі 8 950 грн та за договором позики від 21.07.2022 у розмірі 3 835 грн.

Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Під час вирішення питання про можливість нарахування та стягнення процентів від суми позики у розмірі, визначеному на рівні облікової ставки НБУ, згідно із частиною першою статті 1048 ЦК України, необхідно мати на увазі, що такі проценти нараховуються у разі: 1) якщо у договорі позики не зазначені проценти або не вказано, що він безпроцентний; 2) предметом договору позики є грошові кошти у національній валюті України - гривні; 3) період нарахування процентів від суми позики - є період дії договору позики в межах строку, протягом якого позичальник може правомірно не сплачувати кредитору борг (що відбувається у разі повернення боргу періодичними платежами), оскільки на період після закінчення цього строку позика не надавалась.

Вказаний висновок висловлений, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16 (провадження 14-465цс18).

Згідно розрахунку позивача відсотки за ставкою НБУ за договором позики від 16.06.2022 становлять 2 788,73 грн (період нарахування 21.07.2022 20.09.2023), а за договором позики від 21.07.2022 1 103 грн (період нарахування 16.06.2022 по 20.09.2023) (а.с.58).

Вимоги про стягнення відсотків на рівні ставки НБУ є частково обґрунтованими, в межах нарахування за період, коли грошові кошти можуть правомірно не повертатися позичальником, тобто за 30 календарних днів, як визначено сторонами у договорах позики.

Відтак, за договором від 16.06.2022 позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві кошти протягом 30 календарних днів з дня отримання позики (п.2.2 Договору), а тому проценти за обліковою ставкою НБУ слід нараховувати лише за період з 16.06.2022 по 15.07.2022. В даний період облікова ставка НБУ становила 25%, тому проценти, що підлягають стягненню за договором позики від 16.06.2022 становлять 183,90 грн.

В свою чергу за договором позики від 21.07.2022 позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві кошти протягом 30 календарних днів з дня отримання позики (п.2.2 Договору), а тому проценти за обліковою ставкою НБУ слід нараховувати лише за період з 21.07.2022 по 19.08.2022. В даний період облікова ставка НБУ становила 25%, тому проценти, що підлягають стягненню за договором позики від 21.07.2022 становлять 78,80 грн.

В частині стягнення процентів у період після закінчення 30-денного строку для повернення договору позики і до дня пред`явлення позову, нарахування процентів є неправомірним та задоволенню не підлягає.

Згідно ч.2 ст. 625 ЦПК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нараховує три відсотки річних та інфляційні втрати по договору позики від 16.06.2022 за період з 18.07.2022 по 20.09.2023 (а.с.14-15), а по договору позики від 21.07.2022 за період з 22.08.2022 по 20.09.2023 (а.с.16-17).

Згідно п. 18 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Таким чином, нарахування 3% річних та інфляційних втрат у період дії воєнного стану є безпідставним, тому такі вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1 та 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при зверненні до суду оплатив судовий збір у розмірі 1 073,60 грн, що підтверджується квитанцією від 22.09.2023.

Позивач у позові вказує що витрати на правову допомогу складають 5 000 грн, однак жодних доказів понесення витрат до матеріалів справи не долучено, представник позивача не заявляла про підтвердження витрат на правову допомогу після ухвалення рішення, тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає лише судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 758,62 грн (70,46%).

Керуючись ст.ст. 1, 2, 5, 12, 30, 43, 76, 81, 84, 89, 95, 223, 235, 241, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) заборгованість за Договором позики від 16 червня 2022 року в розмірі 9 133 (дев`ять тисяч сто тридцять три) гривні 90 копійок, яка складається з: 8 950 грн сума позики; 183,90 грн проценти за договором.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) заборгованість за Договором позики від 21 липня 2022 року в розмірі 3 913 (три тисячі дев`ятсот тринадцять) гривень 80 копійок, яка складається з: 3 835 грн сума позики; 78,80 грн проценти за договором.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) суму сплаченого судового збору у розмірі 758 (сімсот п`ятдесят вісім) гривень 62 копійки.

В іншій частині позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду складено 25 квітня 2024 року.

Суддя В.Я.Бондар