1Справа № 335/744/24 2-др/335/28/2024
19 квітня 2024 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючої судді Романько О.О., за участі секретаря судового засідання Гутник Є.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Запоріжжі питання про розподіл судових витрат,
Представник відповідача адвокат Кравець О.О. в судове засідання не з`явилися, до суду надійшла заява щодо розгляду питання про розподіл судових витрат за його відсутності, вищевказану заяву підтримав, просив суд таку задовольнити з урахуванням усіх поданих документів щодо компенсації витрат на професійну правничу допомогу.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час і місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не скерувала.
У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, у відповідності до ч. 3 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.
Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов такого висновку.
Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 11.04.2024 позов ОСОБА_1 задоволено частково, вирішено стягувати з відповідача АТ «ІНСТИТУТ ТИТАНУ» на користь позивача заборгованість із заробітної плати за період лютий 2023 року - листопад 2023 року в розмірі 69 388 (шістдесят дев`ять тисяч триста вісімдесят вісім) гривень 92 копійки, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 грудня 2023 року по 11 квітня 2024 року включно в розмірі 29 347 (двадцяти дев`яти тисяч триста сорок сім) гривень 78 копійок, за період з 03 березня 2020 року по 30 листопада 2023 року в розмірі 963 (дев`ятсот шістдесят три) гривень, 09 копійок недоплаченої компенсації за невикористану відпустку, а всього стягнути 99 699 (дев`яносто дев`ять тисяч шістсот дев`яносто дев`ять) гривень 79 копійок (без урахування утримання податків та інших обов`язкових платежів), у задоволенні решти позовних вимог відмовлено; стягнуто з відповідача на користь позивача судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 1211,20 грн. та на користь держави в такому ж розмірі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За умовами частин 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмовив позові-на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно із статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У постанові від 28.09.2023 у справі №686/31892/19 Верховний Суд зазначив, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Встановлено, що професійна правнича допомога у цій справі надавалася відповідачу адвокатом Кравцем О.О. на підставі довіреності виданої 15.12.2023 та підставі договору про надання правової допомоги № 0811/2021 від 08.11.2021.

Так, на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу до суду подано: договір про надання правової допомоги, укладений 08.11.2021 між АТ «ІНСТИТУТ ТИТАНУ» в особі генерального директора ОСОБА_2 та адвокатом Кравцем О.О.; рахунок АБ №0014 від 04.04.2024 про оплату відповідачем наданої правничої допомоги в розмірі 10000 грн.; акт приймання-передачі послуг від 16.04.2024 з детальним описом наданих виконавцем послуг у період з 05.02.2024 по 11.04.2024 на загальну суму 10000 грн.; додаткову угоду № 10 до Договору про надання правової допомоги № 0811/2011 від 08.11.2021, відповідно до якої розмір гонорару адвоката визначено у фіксованому розмірі, що не потребує зазначення в будь-яких документах складених між сторонами кількості витрачених годин.

У своїй заяві щодо розподілу судових витрат від 17.04.2024 представником відповідача висунуто вимогу про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ІНСТИТУТ ТИТАНУ» витрат на правову допомогу адвоката пропорційно до відхиленої частини позовних вимог.

Разом з тим, суд зазначає, що часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 було обумовлено лише відмінністю арифметичних підрахунків щодо сум, які підлягають стягненню, наведених позивачем у позові та відповіді на відзив з тими розрахунками, які зроблено судом. Тому, фактично позовні вимоги задоволені та додатково судом також зазначалося про вихід за їх межі.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про розподіл судових витрат та стягненні з позивача судових витрат на правову допомогу.

Керуючись статтями 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

У задоволенні заяви представника відповідача адвоката Кравця Олександра Олександровича про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст додаткового рішення суду складено 23.04.2024.

Суддя: О.О. Романько