Справа №638/6140/24
Провадження № 2-с/638/74/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року м.Харків

Суддя Дзержинського районного суду м.Харкова Теслікова І.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу у справі №638/6140/24, виданого 04 квітня 2024 року за заявою Комунального підприємства «Комплекс з вивозу побутових відходів»,

в с т а н о в и в:

04 квітня 2024 року у справі № 638/6140/24 Дзержинським районним судом м.Харкова видано судовий наказ за заявою КП «Комплекс з вивозу побутових відходів» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за послуги з вивезення побутових відходів за період з 01 квітня 2019 року до 31 січня 2022 року у розмірі 1595,96 грн. та судового збору у розмірі 302,80 грн.

19 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування виданого судового наказу.

Крім того, в заяві зазначено, що ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору на підставі ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів», у зв?язаку з чим не сплачено судовий збір.

Дослідивши зміст заяви та додані документи, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно зі ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду заяви про скасування судового наказу судовий збір становить 0,05 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Отже, розмір судового збору, який належить сплатити при зверненні до суду з заявою про скасування судового збору складає 151,40 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушеннями їх прав.

Однак, суд не погоджується і з твердженням ОСОБА_1 , що він звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Так, відповідно до зазначеної норми споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Тобто, законодавець не тільки надає пільги цієї категорії учасників спору, але й чітко зазначає, в якому саме випадку вони звільняються від сплати судового збору - за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав.

Отже, за змістом частини 3 статті 22 Закону «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору у разі, коли вони мають статус позивача.

Поширення правил цієї норми на боржників у спорах, які вирішуються в порядку наказного провадження, закон не містить.

У наказному провадженні, сторонами в якому є заявник та боржник, ОСОБА_1 не має статусу позивача, а тому не є особою, яка звільнена від сплати судового збору при поданні заяви про скасування судового наказу відповідно до частини 3 статті 22 Закону «Про захист прав споживачів».

При цьому, встановлений процесуальним законом обов`язок сплатити судовий збір та застосування судом наслідків його невиконання не може вважатися обмеженням особи у праві доступу до суду, оскільки боржник не позбавлений права на повторне звернення до суду із заявою, до якої додано докази сплати судового збору.

Перевіривши заяву та додані до неї матеріали, встановлено, що заява не відповідає вимогам, встановленим ст.170 ЦПК України, зокрема, в порушення ч.ч.2, 3, 5 ст.170 ЦПК України.

Відповідно до ч.6 ст.170 ЦПК України, у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.170 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу у справі №638/6140/24, виданого 04 квітня 2024 року за заявою Комунального підприємства «Комплекс з вивозу побутових відходів» повернути без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Теслікова І.І.