УХВАЛА

15 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 753/23196/21

провадження № 61-4904ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І., розглянув касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Науково-технічний комплекс «Електроприлад», яка подана представником Черняком Сергієм Володимировичем, на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 04 листопада 2022 року, постанову Київського апеляційного суду від 27 вересня 2024 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 06 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Науково-технічний комплекс «Електронприлад» про визнання протиправним та скасування наказу, стягнення середньої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що у листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Науково-технічний комплекс «Електронприлад» (далі - ПАТ «НТК «Електронприлад») про визнання протиправним та скасування наказу, стягнення середньої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,у якому просив суд визнати незаконним та скасувати частину 2 пункту 1 наказу № 105 ПАТ «НТК «Електронприлад», про відсторонення на час проведення службової перевірки ОСОБА_1 від виконання посадових обов`язків. Стягнути з ПАТ «НТК «Електронприлад» на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу (без віднімання сум податків та зборів) у розмірі 117 552,87 грн. Стягнути з ПАТ «НТК «Електронприлад» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн. Стягнути з ПАТ «НТК «Електронприлад» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (без віднімання сум податків та зборів) в розмірі 15 494,40 грн. Стягнути з ПАТ «НТК «Електронприлад» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 380,47 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 6 000,00 грн.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 04 листопада 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано незаконним та скасовано частину 2 пункту 1 наказу № 105 ПАТ «НТК «Електронприлад», яким на час службової перевірки відсторонено ОСОБА_1 від виконання посадових обов`язків. Стягнуто з ПАТ «НТК «Електронприлад» на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу (без віднімання сум податків та зборів) в розмірі 117 552,87 грн. Стягнуто з ПАТ «НТК «Електронприлад» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5 000, 00 грн. Стягнуто з ПАТ «НТК «Електронприлад» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримання розрахунку при звільненні (без віднімання сум податків та зборів) в розмірі 15 494,40 грн. Стягнуто з ПАТ «НТК «Електронприлад» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 380, 47 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 6 000, 00 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 27 вересня 2024 року апеляційну скаргу ПАТ «НТК «Електронприлад» задоволено частково. Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 04 листопада 2022 року скасовано в частині вирішення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а також в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Ухвалено в цій частині нове судове рішення. Стягнуто з ПАТ «НТК «Електронприлад» на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу (без віднімання сум податків та зборів) в розмірі 40 199,18 грн. Стягнуто з ПАТ «НТК «Електронприлад» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримання розрахунку при звільненні (без віднімання сум податків та зборів) в розмірі 31 564,32 грн. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 06 жовтня 2023 року внесено виправлення в постанову Київського апеляційного суду від 27 вересня 2023 року, виклавши четвертий та п`ятий абзац резолютивної частини постанови в такій редакції: «Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Науково-технічний комплекс «Електронприлад» на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу (без віднімання сум податків та зборів) в розмірі 114 418 (сто чотирнадцять тисяч чотириста вісімнадцять) гривень 36 коп. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Науково-технічний комплекс «Електронприлад» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримання розрахунку при звільненні (без віднімання сум податків та зборів) в розмірі 63 128 (шістдесят три тисячі сто двадцять вісім) гривень 64 коп.».

ПАТ «НТК «Електронприлад» 04 квітня 2024 року через систему «Електронний Суд», подало до Верховного Суду касаційну скаргу, через представника Черняка С. В. , на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 04 листопада 2022 року, постанову Київського апеляційного суду від 27 вересня 2024 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 06 жовтня 2023 року. ПАТ «НТК «Електронприлад» посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права і просить скасувати рішення суду першої інстанції, постанову суду апеляційної інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023, зокрема, визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

У касаційному порядку може бути здійснений перегляд судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, проте лише у випадках, визначених Кодексом (абзац четвертий пункту 7.5. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Верховний Суд як суд касаційної інстанції у цивільних справах із перегляду в касаційному порядку судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок і недоліків, а не нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої та апеляційної інстанцій у чиненні правосуддя та розв`язанні цивільних спорів (абзац п`ятий пункту 7.7. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Внормування процесуальних відносин у спосіб визначення в Кодексі підстав для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, можливе як виняток і лише у разі, коли це обумовлено потребами, що є значущими для дієвості та ефективності правосуддя, зокрема потребою розв`язання Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України складного юридичного питання, яке має фундаментальне значення для формування судами єдиної правозастосовної практики (абзац другий пункту 7.8. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Припис пункту 2 частини третьої статті 389 Кодексу, що встановлює один із «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, - визнання справи малозначною - є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування. Зазначений припис Кодексу також має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (resjudicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності (пункт 7.9. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 15 грудня 2021 року справу № 753/23196/21 визнано малозначною та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Таким чином, оскаржені рішення ухвалені у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Науково-технічний комплекс «Електроприлад», яка подана представником Черняком Сергієм Володимировичем, на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 04 листопада 2022 року, постанову Київського апеляційного суду від 27 вересня 2024 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 06 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Науково-технічний комплекс «Електронприлад» про визнання протиправним та скасування наказу, стягнення середньої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

В. І. Крат