Справа № 579/2072/24
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

07 листопада 2024 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі головуючого судді - Кибець І.А.

за участі секретаря - Сірої С.І.,

позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кролевець справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей та стягнення аліментів. Позивач мотивує свої вимоги тим, що рішення Кролевецького районного суду від 14.06.2024 року, яким з нього стягнуто аліменти на дітей у розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно, він виконує у повному обсязі, однак з червня 2024 року діти проживають разом із ним та перебувають на його утриманні, відповідачка проживає окремо. При цьому, позивач сплачує аліменти на дітей.

Просить суд, враховуючи уточнені в судовому засіданні позовні вимоги, звільнити його, ОСОБА_1 від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 , на утримання двох неповнолітніх дітей, які стягуються з ОСОБА_1 на підставі рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 14.06.2024 року, та стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей, у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за період з 11.06.2024 року по 01.10.2024 року.

Відповідач ОСОБА_2 надала відзив на позовну заяву, у якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки з 01.10.2024 року діти проживають разом з нею. До цього діти, хоча й проживали разом з відповідачем, однак вона їх утримувала та забезпечувала всім необхідним. (а.с.25-38)

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні просив врахувати, що з 11.06.2024 року по 01.10.2024 року діти проживали разом з ним у м.Кролевець за його місцем реєстрації, він їх утримував та створював умови для проживання, навчання та відпочинку, окрім того в цей період він сплачував аліменти на користь ОСОБА_2 .

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог. Вони з відповідачем розірвали шлюб. У квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , вони з позивачем проживали з 2008 року, спільно робили ремонт та створювали умови для нормального розвитку дітей. 30.05.2024 року позивач виписав її з квартири у якій вони проживали у шлюбі, тому вона була змушена орендувати для проживання іншу квартиру. До 01.10.2024 року діти лише проживали у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстрований та проживає позивач, однак, вона утримувала дітей, забезпечувала продуктами харчування, одягом, купувала все необхідне для школи. Позивач не впускає її до квартири, змінив замки, не віддає робочі столи, ліжка, комп`ютер. З 01.10.2024 року діти проживають разом з нею. Окрім того, зазначає, що позивач не виконує батьківські обов`язки та не спілкується з дітьми.

Суд, вивчивши та дослідивши наявні в справі докази, пояснення сторін, приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с.6, 7).

З 10 листопада 2007 року сторони перебували у шлюбі. Згідно рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 19.03.2024 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.12).

Рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 11.06.2024 року стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття (а.с.36-37).

Місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , що вбачається з довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб та довідки голови будинкового комітету від 23.08.2024 року. (а.с.10, 13).

Відповідачка була зареєстрована до 30.05.2024 року та фактично проживала до 11.06.2024 року за адресою: АДРЕСА_1 . Реєстрація місця проживання була скасована згідно заяви власника житла ОСОБА_1 , що вбачається з довідки голови будинкового комітету від 23.08.2024 року та листа виконавчого комітету ЦНАП від 30.05.2024 року №10091/П-03-06-2024 (а.с.13, 38).

З свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.05.2024 року вбачається, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_1 (а.с.8, 9).

З акту обстеження умов проживання слідує, що 30.08.2024 року проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Так, для виховання та розвитку дітей створені задовільні умови, для дітей облаштована окрема кімната, де є все необхідне для комфортного проживання, навчання та відпочинку. Зі слів ОСОБА_1 , мати дітей в сім`ї не проживає близько трьох місяців. (а.с.11).

З довідок від 03.09.2024 року №222 та від 04.09.2024 року №39, виданих ТОВ «Кролевецький комбікормований завод» слідує, що ОСОБА_1 працює на посаді оператор заправних станцій. Загальна сума доходу за період з 01.01.2024 року по 31.07.2024 року становить 51 752 грн. 17 коп. (а.с.15).

Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Стаття 141 СК України передбачає, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

З ч.3 ст.181 СК України вбачається, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Згідно з ч.2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

З ч.1 ст.81 ЦПК України вбачається, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На позивача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести в суді ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх позовних вимог. Тобто, відповідно до вимог ст.ст.12, 13 ЦПК України позивач повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст.78-80 ЦПК України, зазначені ним обставини.

Суд враховує, те що з 01 жовтня 2024 року й на момент ухвалення рішення по справі, діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають разом з матір`ю ОСОБА_2 , що підтверджується та не оспорюється сторонами по справі. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що за період з 11.06.2024 року по 01.10.2024 року він одноосібно утримував дітей та займався їх вихованням.

Таким чином, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищезазначене, судові витрати по справі, а саме: судовий збір, сплачений при подачі позову до суду, у розмір 1211 грн. 20 коп. (а.с.3) залишити за позивачем.

Відповідно до ст. ст. 141, 180, 181, 183, 197 СК України, керуючись ст. ст. 4, 5, 81, 141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, -

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , до ОСОБА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів з ОСОБА_2 за період з 11 червня 2024 року по 01 жовтня 2024 року відмовити.

Судові витрати по справі залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Повне рішення суду складено 18 листопада 2024 року.

Суддя І. А. Кибець