Справа № 347/565/22
Провадження № 22-ц/4808/38/24
Головуючий у 1 інстанції КІЦУЛА Ю. С.
Суддя-доповідач Девляшевський
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого Девляшевського В.А.,

суддів: Баркова В.М., Луганської В.М.,

секретаря Кузів А.В.,

з участю апелянта ОСОБА_1 та його адвоката Хоптія М.В., позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 , правонаступниками якого є ОСОБА_4 та неповнолітні ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , в інтересах яких діє ОСОБА_4 та апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Косівського районного суду, ухвалене головуючою суддею Кіцулою Ю.С. 27 квітня 2022 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до Яблунівської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

У березні 2022 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Яблунівської селищної ради Косівського району про визнання за ним в порядку спадкування після смерті ОСОБА_8 , права власності на спадкове майно, а саме: житловий будинок загальною площею 51,3 кв. м., сараю, погребу, дворової вбиральні, що розташовані в АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_8 . Після смерті батька відкрилась спадщина на все належне йому майно, у тому числі на вищевказаний житловий будинок. ОСОБА_2 зазначив, що він є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_8 . З метою оформлення права на спадщину ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса Косівського районного нотаріального округу з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, однак отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії з підстав відсутності у спадкодавця правовстановлюючих документів на майно, що є об`єктом спадщини.

Вважаючи, що він має право успадкувати та оформити нерухоме майно, що належало спадкодавцю, просив позов задовольнити.

Рішенням Косівського районного суду від 27 квітня 2022 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно, а саме - житловий будинок загальною площею 51,3 кв.м., сараю, погребу, дворової вбиральні, що розташовані в АДРЕСА_1 після смерті батька ОСОБА_8 .

Не погодившись із рішенням суду, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, ОСОБА_3 , (особа, яка не брала участі в справі) подав апеляційну скаргу. На думку апелянта, місцевим судом неправильно застосовано норми права в частині визнання права власності на спадкове майно за ОСОБА_8 . Апелянт вказує, що він є власником майна згідно заповіту від 26.05.2022, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_2 . Право власності було зареєстровано за померлим ОСОБА_9 . Вважає, що ОСОБА_2 надав суду недостовірні дані щодо року побудови будинку та прилеглих територій та приховав наявність інших спадкоємців на спірне майно. Вказує, що об`єкт нерухомого майна: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами знаходиться в двох різних населених пунктах АДРЕСА_1 та в АДРЕСА_2 . На думку апелянта, державним реєстратором Центру надання адміністративних послуг Косівської міської ради Копильчуком В.М. не дотримано вимог ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» та ст. 10 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» при реєстрації права власності позивача на вказане в оскаржуваному рішенні спадкове майно.

ОСОБА_3 вважає, що спадкове майно, на яке визнано право власності за ОСОБА_2 , підлягало спадкуванню апелянтом та його двоюрідним братом ОСОБА_1 на підставі заповіту, який надано батьком померлого ОСОБА_8 ОСОБА_9 (дідом апелянта). Вказує, що жодного майна у власності померлого ОСОБА_8 не було, а тому позивач не повинен спадкувати майно, яке не входить до спадкової маси. Вважає, що місцевим судом ухвалено рішення про визнання права власності на майно за відсутності будь-яких правовстановлюючих документів.

Враховуючи вказане, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

ОСОБА_1 (особа, яка не брала участі в справі) також подав апеляційну скаргу. В якій посилається на обставини, зазначені в апеляційній скарзі ОСОБА_3 . Зокрема вказує, що він та апелянт ОСОБА_3 є власниками майна згідно свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом від 26.05.2022 після смерті діда ОСОБА_9 . Вказане майно складається з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_2 . Вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми права в частині визначення права власності на спадкове майно за сином померлого ОСОБА_8 позивача по справі ОСОБА_2 , оскільки вказане майно підлягало спадкуванню за апелянтами у справі на підставі заповіту. Вказує, що ОСОБА_2 надав копію технічного паспорта на житловий будинок загальною площею 51,3 кв.м та господарські споруди, що розташовані в с. Текуча 1962 року забудови. Однак, наявний технічний паспорт щодо об`єкту в с. Бабинопілля (на даний час с. Акрешори), який має зовсім інші параметри та рік побудови зазначено 1955. З урахуванням вказаного вважає, що позивач надав недостовірні дані до суду щодо року побудови будинку та прилеглих будівель, а також приховав наявність інших спадкоємців на спірне майно.

Просить оскаржуване рішення скасувати, ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 31 жовтня 2023 року зупинено апеляційне провадження у даній справі до залучення у справі правонаступників апелянта ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 12 березня 2024 року поновлено провадження у справі та залучено до участі у справі ОСОБА_4 та неповнолітніх ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в інтересах яких діє ОСОБА_4 , як правонаступників ОСОБА_3 .

Позивач ОСОБА_2 правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направляв, що не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник Яблунівська селищна рада в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи. Натомість подав заяву, в якій просив розглядати справу без участі представника селищної ради. Відтак, відповідно до ст.. 372 ЦПК України перешкод розглядові справи у його відсутності не встановлено.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_4 не з`явилася, про причини суд не повідомила, хоч судові повідомлення надсилались їй на останню відому судові адресу у встановленому законом порядку завчасно.

Отже, є правові підстави для розгляду справи за відсутності правонаступника апелянта.

Апелянт ОСОБА_1 та його представник доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 апеляційну скаргу заперечив з огляду на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції. Додатково пояснив, що житловий будинок загальною площею 51,3 кв. м., розташований в АДРЕСА_1 знаходиться на одному подвір`ї разом із будинком та господарськими будівлями і спорудами апелянтів в АДРЕСА_2 . Тобто межа двох населених пунктів села Текуча та села Акрешори проходить через подвір`я учасників справи, відтак спадкове майно знаходиться в двох різних населених пунктах, хоча фактично перебуває на одному подвір`ї. З яких причин успадкований ним будинок внесено до свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_3 і ОСОБА_1 йому невідомо.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційні скарги підлягають до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Статтею 17 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що спадкодавець ОСОБА_8 за життя володів спадковим майном, яке складається з житлового будинку загальною площею 51,3 кв. м., сараю, погребу, дворової вбиральні, що розташовані в АДРЕСА_1 . Спадкоємець ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем, у встановленому законом порядку прийняв спадщину, спору щодо спадкового майна немає, однак оформити право власності на спадкове майно у нотаріальному порядку не має можливості, у зв`язку з чим його право підлягає захисту у судовому порядку.

За змістом частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом рішення не відповідає цим вимогам закону з огляду на таке.

Встановлено, що предметом даного спору є визнання права власності на спадкове майно житловий будинок загальною площею 51,3 кв. м., сараю, погребу, дворової вбиральні, що розташовані в АДРЕСА_1 .

З копії технічного паспорта на житловий будинок садибного типу вбачається, що будинковолодіння складається з житлового будинку, 1962 року побудови, загальною площею 51,3 кв.м., сараю, погребу, дворової вбиральні, що розташовані в АДРЕСА_1 (а.с.15-19).

Ринкова вартість житлового будинку становить 82 550 грн згідно висновку про вартість об`єкта оцінки (а.с.21).

Відповідно до виписки з погосподарської книги за №83/02.02-18 від 07.12.2021 померлому ОСОБА_8 належали житловий будинок та господарські будівлі, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Господарство складається із: літ А. житловий будинок, рік побудови 1962 (загальна площа 51,3 кв.м., житлова площа 19,8 кв.), літ. Б - сарай, загальна площа 10,6 кв.м; літ. В. погріб, загальна площа 8-9 кв.м.; літ Г. дворова вбиральня. Земельна ділянка, що числиться за господарством померлого: 2,15 га з них: 0,25 га під будівлями; 0,18 га рілля, 0,42 га сад; 1,30 га сінокосіння (а.с. 12).

ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 18.03.2021, виданого 18 березня 2021 року виконавчим комітетом Яблунівської селищної ради (а.с. 9).

Після його смерті відкрилась спадщина.

Згідно довідки №518 від 27.07.2021 ВК Яблунівської селищної ради на день смерті ОСОБА_8 проживав один, заповіт від імені ОСОБА_8 в виконкомі Текучанської сільської ради не посвідчувався. (а.с.10).

Відповідно до копії довідки від 28.10.2021 року №02-14/231 єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_8 є його син ОСОБА_2 (а.с. 11).

Відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами частини 1 статті 1297 Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Постановою приватного нотаріуса Косівського районного нотаріального округу Григорчук З.Р. №02-31/256 від 15.12.2021 про відмову у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів на майно, що є об`єктом спадщини (а.с.14).

Відтак, враховуючи відмову нотаріуса в у видачі свідоцтва про право на спадщину, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. При цьому відповідачем у справі ОСОБА_2 визначено тільки орган місцевого самоврядування Яблунівську селищну раду.

В силу статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно статей 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За приписами частини 1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно п. 4.16 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мін`юсту України від 22 лютого 2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.

З`ясовано, що у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючих документів на спірне домоволодіння ОСОБА_2 , який у встановлений законом строк подав заяву про прийняття спадщини, був позбавлений можливості реалізувати своє право на оформлення спадщини у встановленому законом порядку та одержання свідоцтва про право власності на спадкове майно. За наведених обставин суд першої інстанції зробив висновок, що позивач набув право власності на спірний будинок.

Цей висновок суд апеляційної інстанції вважає передчасним та таким, що стосується прав, свобод, інтересів та (або) обов`язків осіб, які не були залучені до участі в справі.

Як вбачається із копії заповіту, посвідченого 23.05.1996 секретарем Акрешорської сільської ради Косівського району, зареєстрованого у реєстрі за №100, ОСОБА_9 (дід позивача та апелянтів і батько померлого ОСОБА_8 ) все своє майно, в тому числі земельну ділянку розміром 1,13 га, де б воно не було і з чого б воно не складалося і все те, що буде належати йому на день смерті заповів по 1/2 частині ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (онукам, тобто апелянтам).

На підставі вищевказаного заповіту ОСОБА_3 та ОСОБА_1 приватним нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 26.05.2022, яке зареєстровано в реєстрі за №834. Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з: житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, а саме: житловий будинок дерев`яний, житловою площею 20,6 кв.м., загальною площею 59,3 кв.м., зазначений в плані літерою «А»; літня кухня, зазначена в плані літерою «Б»; стайня, зазначена в плані літерою «В»; оборіг, зазначений в плані літерою «Д»; пивниця, зазначена в плані літерою «Е»; колодязь, зазначений в плані «№1», що знаходяться в АДРЕСА_2 (а.с. 59, 98).

Колегією суддів встановлено, що право власності на споруду, а саме літну кухню, зазначену в плані літерою «Б», у вказаному вище свідоцтві про право на спадщину за заповітом, виданому ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , оскарженим рішенням місцевого суду визначено за ОСОБА_2 . В рішенні названа споруда значиться як житловий будинок загальною площею 51,3 кв.м.

Цю обставину позивач ОСОБА_2 визнав у судовому засіданні апеляційного суду.

Згідно частини 1 статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відтак, суд суду першої інстанції не звернув уваги на те, що до участі у справі не залучено належних відповідачів (співвідповідачів), на чиї права та обов`язки впливає вирішення спору, а висновок про доведеність чи недоведеність позову можливий за участі у справі належних сторін.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача чи не до всіх належних відповідачів є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Отже, оскаржуване рішення суду ухвалене з порушенням норм процесуального права, що є підставою для його скасування та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Разом з тим, позивач не позбавлений права на звернення до суду першої інстанції з відповідними позовними вимогами до належних відповідачів.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд, наприклад, у постановах від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18), від 23 січня 2019 року у справі № 303/2845/15-ц (провадження № 61-17802св18), від 02 жовтня 2019 року у справі № 461/6793/15-ц (провадження № 61-15551св18), від 23 березня 2020 року у справі № 394/8/19 (провадження № 61-1404св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 314/1986/18 (провадження № 61-20800св19).

В засіданні апеляційного суду встановлено, що померлий ОСОБА_9 заповів все належне йому майно по 1/2 частці своїм онукам ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Доказів того, що будь-яке майно, зокрема і спірне будинковолодіння, належало померлому ОСОБА_8 в матеріалах справи немає.

Разом з тим ОСОБА_2 не пред`являв позов до спадкоємців за заповітом.

Відтак, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції не встановив належне коло спадкоємців, не залучив до участі у справі осіб, які мають право на прийняття спадщини.

Відповідно суд першої інстанції оскаржуваним рішенням вирішив питання про права та обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача чи не до всіх належних відповідачів є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Оскаржуване рішення суду ухвалене з порушенням норм процесуального права, що є підставою для його скасування та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.

За таких обставин рішення суду підлягає скасуванню з підстав, передбачених пунктом 4 частини 3 статті 376 ЦПК України з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подання апеляційної скарги ОСОБА_1 сплачено судовий збір в сумі 1488,60 грн (а.с. 129), який підлягає стягненню з ОСОБА_2 .

Апелянт ОСОБА_3 був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.6 ст.141 ЦПК України).

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, то з позивача за розгляд справи в суді апеляційної інстанції підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 1488,60 грн.

Керуючись статтями 374, 376, 381 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 , правонаступниками якого є ОСОБА_4 та неповнолітні ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , в інтересах яких діє ОСОБА_4 та ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Косівського районного суду від 27 квітня 2022 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Яблунівської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області про визнання права власності на спадкове майно відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (с. Середній Березів, Косівський район, Івано-Франківська області, РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) 1488,60 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Стягнути з ОСОБА_2 (с. Середній Березів, Косівський район, Івано-Франківська області, РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1488,60 грн у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного її тексту.

Головуючий В.А. Девляшевський

Судді: В.М. Барков

В.М. Луганська

Повний текст постанови складено 24 квітня 2024 року.