ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4120/24 Справа № 229/8544/23 Суддя у 1-й інстанції - Хомченко Л. І. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.,

суддів Зубакової В.П., Агєєва О.В.

секретар судового засідання Бортник В.А.

сторони справи

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

відповідач Акціонерне товариства «Комінбанк»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу відповідача Акціонерного товариства «Комінбанк»на рішення Дружківського міського суду Донецької області від 13 лютого 2024 року, ухваленогло суддею Хомченко Л.І. у місті Дружківка, Донецької області, повний текст судового рішення складено 16 лютого 2024 року,

УСТАНОВИВ

У листопаді 2023 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до АТ «Комінбанк» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії щодо прийняття банком листа від 02.09.2022 року та призупинення сплати грошового зобов`язання за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначили, що вони мають статус вимушено переміщених осіб з 2022 року.

08 жовтня 2021 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , та Акціонерним товариством «Комінбанк», було укладено Кредитний договір. Відповідно до статті 10 Закону України «Про споживче кредитування» до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець зобов`язаний, використовуючи свої професійні можливості, оцінити кредитоспроможність споживача, враховуючи, зокрема, строк, на який надається споживчий кредит, суму кредиту, доходи споживача, мету отримання кредиту, а також інформацію щодо виконання споживачем зобов`язань за кредитними операціями, включаючи зобов`язання перед іншими кредитодавцями. Оцінка кредитоспроможності споживача здійснюється на підставі достатньої інформації, отриманої від споживача, та, за необхідності, на основі інформації, законно отриманої з інших джерел.

Істотною умовою отримання кредиту було - наявність іншого житла, де були би зареєстровані позичальники. На підтвердження цього надавалися документи реєстрації в іншій нерухомості.

З листопада 2021 року по серпень 2022 року кредит сплачувався позичальником справно, навіть у трохи більше зазначеної суми. Проте у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та введеного на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 (із змінами) та подовженого на теперішній час, житло в якому зареєстрована позивач ОСОБА_1 , разом із родиною, опинилося в окупації, а житло під яке брався кредит- знаходилося на відстані 25 км від бойових дій.

Тобто змінилися істотні умови зазначеного договору та для її родини, настали форс-мажорні обставини, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення.

На підтвердження цього, вищевказаний банк закрив свої відділення та не згадував про своїх клієнтів, але позивач продовжувала сплачувати за кредит.Звертають увагу суду, що відповідно до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових дій) або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року №75, Дружківська міська територіальна громада входила до зазначеного переліку отже знаходилася безпосередньо в районі проведення воєнних (бойових дій).

Згідно із статтею 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Оскільки, Позивачі водночас лишилися житла (м.Бердянськ - окупація), а інше житло у м.Дружківка знаходилося безпосередньо в районі проведення воєнних бойових дій), в умовах реальної загрози життю Позивача, та життю їх сім`ї, позивач ОСОБА_1 вимушена була евакуюватися з дитиною до м.Київ, оскільки це місто є найбільш безпечним, на її думку, в Україні та з 24.05.2022 року разом з дитиною мають статус внутрішньо переміщених осіб, наразі зараз тимчасово проживають у м.Дружківка.

Позивач ОСОБА_2 має довідку ВПО м.Дружківки від 19.10.2022.

Звертають увагу суду, що розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.08.2022 №679-р зазначено необхідність головам обласних державних адміністрацій (начальникам обласних військових адміністрацій) разом з Міністерством оборони, Міністерством розвитку громад та територій, Міністерством інфраструктури, Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, Міністерством внутрішніх справ, Національною поліцією, Державною службою з надзвичайних ситуацій та за участю Служби безпеки, акціонерного товариства Укрзалізниця організувати та провести обов`язкову евакуацію населення Донецької області

Просили суд, взяти до уваги той факт, що на той час не було внесено змін до Закону України «Про споживче кредитування» та інших законів з питань врегулювання кредитних зобов`язань щодо можливості інформувати банк про призупинення сплати грошового зобов`язання за кредитним договором, отже Позивачі, керувалися лише Конституцією України, Договором та Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Таким чином, оскільки пунктом 6.5. Договору не визначено порядок дій сторін договору при виникненні форс-мажорних обставин, Позивачі (як законослухняні громадяни України), керуючись загальноприйнятими нормами правового суспільства сповістити про це банк листом від 02.09.2022.

При цьому, відповідь від Банку не отримали, вичерпав всі строки очікування, зважаючи на бойові дії, позивачі звернулися в листопаді місяці телефоном до Максима ТРЕУСА, заступника начальника Краматорського відділу, та повідомили його про надісланий лист та не отриману відповідь від банку. На його питання, що вони мають на увазі, позивачі пояснили, що цим листом вони інформують банк, відповідно до Договору, що вони стали внутрішньо переміщеними особами та сповіщають про призупинення сплати кредитного зобов`язання на період дії воєнного стану, оскільки Дружківська міська територіальна громада входить до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових дій) або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року №75, а законних підстав інших ніж форс-мажорні обставини на той час не було, то в своєму листі Позивачі спиралися на лист Торгово-промислової палати України (далі - ТПП України), яка враховуючи надзвичайно складну ситуацію, з якою зіткнулась наша країна, 17.03.2022 р. ухвалила рішення спростити процедуру засвідчення форс - мажорних обставин (обставин непереборної сили).

З метою позбавлення обов`язкового звернення до ТПП України та уповноважених нею регіональних ТПП і підготовки пакету документів у період дії введеного воєнного стану, на сайті ТПП України розміщено 28.02.2022 року загальний офіційний лист ТПП України щодо засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).Таким чином, Торгово-промислова палата України підтверджувала, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Також відповідно до ст.9-2 ЗУ Про забезпечення, прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, загальна сума процентів за кредитним договором та/або договором позики, боржником за яким є внутрішньо переміщена особа, яка у період після дати початку тимчасової окупації залишила або покинула своє місце проживання на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України або у період після 14 квітня 2014 року залишила або покинула своє місце проживання на території проведення антитерористичної операції та/або в районі здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, не може перевищувати суми процентів, нарахованої протягом строку, на який надавався кредит (позика), за мінімальною ставкою, визначеною договором. За невиконання чи неналежне виконання внутрішньо переміщеною особою, визначеною частиною першою цієї статті, зобов`язань за кредитним договором та/або договором позики не нараховується неустойка (штраф, пеня), не настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та процентів річних від простроченої суми, не застосовуються інші санкції майнового характеру. Відступлення (продаж, передання) права вимоги за кредитним договором та/або договором позики, позичальником за яким є внутрішньо переміщена особа, визначена частиною першою цієї статті, без згоди боржника забороняється. Відповідальність за невиконання чи неналежне виконання внутрішньо переміщеною особою, визначеною частиною першою цієї статті, зобов`язань за кредитним договором та/або договором позики покладається на Російську Федерацію як на державу-окупанта відповідно до норм і принципів міжнародного права.

Просили суд взяти до уваги той факт, що після довгого періоду мовчання, банк прислав Позивачам лише у квітні місяці 2023 року Повідомлення-вимогу від 11.04.2023 №09.1/2077, яким просили погасити кредитну заборгованість та відповідно до статті 617 Цивільного кодексу України довести, що порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили, не приймаючи до уваги їх листа від 02.09.2022.

19.04.2022 Позивачі відправили відповідь на повідомлення-вимогу на адресу позивача, в якій звертали увагу банку на те, що з 2022 року Позивачі мають статус внутрішньо переміщених осіб, оскільки м.Бердянськ Запорізької області є тимчасово окупованою територією, з якої Позивачі разом з малолітньою дитиною вимушені були переміститися до м. Дружківка, Донецької області, яке станом на 24 квітня 2022 року було внесено до переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних бойових дій) або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року №75, особливо звертаючи увагу банку на свого листа від 02.09.2022, проте банк так і не взяв його до уваги.

Зазначають, що останній платіж за кредитним Договором був сплачений 05.08.2022 року, що є фактом, підтверджуючим добросовісність при виконанні своїх кредитних зобов`язань. До останнього Позивачі намагалася сплачувати кредитні зобов`язання за Договором.

В жовтні місяці 2023 року Позивачі дізналися про пункт 8 розділу IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» щодо можливості у період дії в Україні воєнного стану, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні " від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, та протягом 90 днів після припинення чи скасування позичальник (особа, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представник (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) має право звернутися до кредитодавця або нового кредитора (далі - кредитор) із заявою про призупинення сплати грошового зобов`язання (основної суми кредиту, процентів, комісій та інших платежів) (далі - заява про призупинення сплати грошового зобов`язання) за договором про споживчий кредит або іншим договором, передбаченим частиною другою статті 3 цього Закону, предметом забезпечення за яким є нерухоме майно (квартира, інше житлове приміщення в будівлі, приватний житловий будинок, садовий або дачний будинок, об`єкт незавершеного житлового будівництва), (далі - договір про споживчий кредит), що відповідає хоча б одній із таких ознак: нерухоме майно, станом на день подання заяви про призупинення сплати грошового зобов`язання, розташоване на тимчасово окупованій території, визначеній пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", або на територіях активних бойових дій, або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, які включені до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, що визначається у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Таким чином листом від 17.10.2023, Позивачі повідомили Банк про призупинення сплати грошового зобов`язання за кредитним договором від 08.10.2021 №151/21 про споживчий кредит з 02.09.2022 року, на що отримали відповідь банку від 31.10.2023 №09.2.1./6356 (копія додається).

Не погоджуючись з відповіддю, позивачі листом від 03.11.2023 звертали увагу Банку, що пунктом 8 розділу IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» зазначено у період дії в Україні воєнного стану, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом У країни "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, та протягом 90 днів після його припинення чи скасування, та наполягали, щоб Банк взяв до уваги лист від 02.09.2022 року, оскільки на той час діяв Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових дій) або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року №75, відповідно до якого Дружківська міська територіальна громада входила до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових дій) або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блокуванні), отже знаходилася безпосередньо в районі проведення воєнних (бойових дій), звертаю вашу увагу, що все відповідно до умов пункту 8 розділу IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування».

Позивачі отримали листа від Банку від 07.11.2023 №09.2.1/6544 з відмовою, мотивуючи тим, що лист від 02.09.2022 не містив ніяких питань та носив інформаційний характер, хоча, звертають увагу суду, шо не тільки ОСОБА_4 , а й інші працівники банку дзвонили вже у 2023 році та уточнювали питання цього листа, отримав пояснення про призупинення сплати грошового зобов`язання за кредитним договором від 08.10.2021 №151/21 про споживчий кредит з 02.09.2022 на період воєнного стану, вони не брали цього до уваги та навіть не намагалися провести роз`яснювальної роботи з позивачами відповідно до п.5.1.2 Договору щодо забезпечення позичальника консультаційними послугами з питань виконання цього договору щодо призупинення сплати кредитного зобов`язання за Договором.

Таким чином, вважають, що Акціонерне товариство «Комінбанк» вчинив протиправну відмову в прийнятті до уваги її листа від 02.09.2022 про призупинення сплати грошового зобов`язання за договором про споживчий кредит з 02.09.2022, відповідно до пункту 8 розділу IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» у період дії в Україні воєнного стану чим грубо порушив права позивачів.

Просили суд визнати протиправною бездіяльність Акціонерного товариства «Комінбанк» щодо не прийняття заяви від 02.09.2023, 17.10.2023 та 03.11.2023 до розгляду та не призупинення вимоги щодо сплати грошового зобов`язання за договором про споживчий кредит з 02.09.2022.

Зобов`язати Акціонерне товариство «Комінбанк» прийняти заяву від 02.09.2022, 17.10.2023 та 03.11.2023 та звільнити позивачів за Кредитним договором №151/21 від 08.10.2021 про споживчий кредит, предметом забезпечення за яким є нерухоме майно, розташоване в м.Дружківка Донецької області від обов`язку сплати грошового зобов`язання за договором про споживчий кредит (основної суми кредиту, процентів, комісій та інших платежів), у тому числі нарахованого, але не сплаченого до дня отримання кредитором заяви про призупинення сплати грошового зобов`язання, з робочого дня, наступного за днем отримання кредитором заяви, на строк до дев`яностого дня включно після дня припинення чи скасування воєнного стану.

Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 13 лютого 2024 року визнано протиправною бездіяльність Акціонерного товариства «Комінбанк» щодо не прийняття заяви від 02.09.2022, 17.10.2023 та 03.11.2023 до розгляду та не призупинення вимоги щодо сплати грошового зобов`язання за договором про споживчий кредит з 02.09.2023 року.

Зобов`язано Акціонерне товариство «Комінбанк» прийняти заяву від 02.09.2022 року, 17.10.2023 року та 03.11.2023 року та звільнити позивачів за Кредитним договором №151/21 від.08.10.2021 року про споживчий кредит предметом забезпечення за яким є нерухоме майно, розташоване в м.Дружківка Донецької області від обов`язку сплати грошового зобов`язання за договором про споживчий кредит (основної суми кредиту, процентів комісій та інших полетів) у тому числі нарахованого але не сплаченого до дня отримання кредитором заяви про призупинення сплати грошового зобов`язання, з робочого дня, наступного за днем отримання кредитором заяви, на строк до 90 дня включно після дня припинення чи скасування воєнного стану.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 18 березня 2024 року виправлено в рішенні Дружківського міського суду Донецької області від 13.02.2024 року, допущені описки: «в описовій частині рішення в реченні «Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, надала пояснення аналогічно викладеним у позові, просила визнати протиправною бездіяльність Акціонерного товариства «Комінбанк» щодо не прийняття заяви від 02.09.2023, 17.10.2023 та 03.11.2023 до розгляду та не призупинення вимоги щодо сплати грошового зобов`язання за договором про споживчий кредит з 02.09.2023», замінити дату 02.09.2023 на дату 02.09.2022; в мотивувальній частині рішення в реченні «За таких обставин суд вважає ,що позовні вимоги слід задовольни так як вони обґрунтовані вимогами закону та знайшли своє підтвердження доказами у судовому засіданні та слід визнати протиправною бездіяльність Акціонерного товариства ,Комінбанк,, щодо не прийняття заяви від 2.09.2022, 17.10.2023 та 03.11.2023 до розгляду та не призупинення вимоги щодо сплати грошового зобов`язання за договором про споживчий кредит з 2.09.2023 року», замінити дату 2.09.2023 на дату 02.09.2022; в першому абзаці резолютивної частини «Визнати протиправною бездіяльність Акціонерного товариства ,Комінбанк,, щодо не прийняття заяви від 2.09.2022, 17.10.2023 та 03.11.2023 до розгляду та не призупинення вимоги щодо сплати грошового зобов`язання за договором про споживчий кредит з 2.09.2023 року.», замінити дату 2.09.2023 на дату 02.09.2022».

Акціонерне товариство «Комінбанк», будучи незгодним з ухваленим судовим рішенням подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність судового рішення, ухваленого з порушенням норм матеріального права, просить його скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовну заяву позивачів залишити без задоволення.

При цьому, скаржник зазначає, що Лист ОСОБА_5 від 02 вересня 2022 року не містить жодного прохання до Банку про зупинення сплати грошового зобов`язання, в листі Позивач, посилаючись на Лист ТПП від 28.02.2022 вважає, що вона звільнена від виконання зобов`язань за кредитним договором, тому вказаний Лист було долучено до кредитної справи. Відповідач вважає, що Лист від 02.09.2022 не є Заявою, оскільки не містить жодних вимог до Відповідача, а відтак не потребує надання відповіді. Наголошує на тому, що невиконання зобов`язань через вплив форс-мажорних обставин звільняє виключно від відповідальності за порушення зобов`язань та жодним чином не звільняє від виконання самого зобов`язання. Більш того, не звільняє від необхідності за вимогою кредитора, сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, оскільки таке зобов`язання є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю.

Скаржник посилаючись на практику Верховного суду, вказує на те, що сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватись судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами. Відповідач вважає, що статус внутрішньо переміщеної особи не позбавляє боржників бути працевлаштованими, отримувати доходи та виконувати зобов`язання за кредитним договором. Звертає увагу, що Позивач 1 отримує дохід від Донецького обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат.

Окрім того, скаржник звертає увагу на те, що Позивачі не були позбавлені можливості звертатися до ТПП України та уповноважених нею регіональних ТПП за отриманням відповідного сертифікату про форс-мажорні обставини, дотримуючись порядку, встановленого Регламентом ТПП України від 18 грудня 2014 року, саме за спірним кредитним зобов`язанням.

Окрім того, відповідач вважає, що на заяви Позивача-1 від 17.10.2023 та від 03.11.2023, Відповідачем були надані відповіді, тому у суду першої інстанції не було підстав для задоволення позову в частині визнання протиправною бездіяльності Відповідача.

Також скаржник вважає, що Позивачі не мають підстав для призупинення сплати грошового зобов`язання, оскільки м.Дружківка Дружківської міської територіальної громади на території якої знаходиться нерухоме заставне майно Позивача-1 включено до розділу; «Території можливих бойових дій», а не до розділу: «Території активних бойових дій», а тому нерухоме майно не відповідає першій ознаці змін пункту 8 Розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення «Закону України «Про споживче кредитування», а відтак не надає Позивачам права звертатися до Банку із заявою про призупинення сплати грошових зобов`язань за кредитним договором.

Окрім того, Відповідач звертає увагу на те, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення не було враховано того факту, що ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 11 липня 2023 у справі №756/8518/23 за позовом АТ «КОМІБАНК» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором відкрито провадження і вказана справа знаходиться на стадії розгляду справи по суті, що змінило порядок, умови і строк дії кредитного договору, а відтак станом на 17.10.2023 та 03.10.2023 питання призупинення виконання Позивачем 1 грошових зобов`язань та звільнення Позивачів від обов`язку сплати грошового зобов`язання за договором про споживчий кредит не може бути вирішено Відповідачем, оскільки питання про стягнення усієї суми заборгованості було передано до суду, яким буде ухвалено рішення, яке у подальшому обов`язкове до виконання, у тому числі і примусовому.

У запереченнях на апеляційну скаргу Відповідача, Позивач ОСОБА_1 , просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення Дружківського міського суду Донецької області від від 13 лютого 2024 року без змін. Наголошує на тому, що судом першої інстанції вірно застосовано норми матеріального та процесуального права, відповідно до наданих доказів та з`ясованих обставин справи, тому вимоги Відповідача, викладені в апеляційній скарзі є необґрунтованими, такими, що мають на меті ввести суд в оману та такими, що не підлягають задоволенню.

16 та 18 квітня 2024 року через підсистему «Електронний суд» від ОСОБА_1 надійшли заяви про проведення апеляційного розгляду справи за її відсутності, просить апеляційну скаргу Відповіідача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

17 квітня 2024 року через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача ОСОБА_6 надійшла заява про проведення розгляду справи, призначеного на 23 квітня 2024 року за відсутності представника АТ «Комібанк», наполягає на задоволені апеляційної скарги з викладених у скарзі підстав, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення про залишення позову без задоволення.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог скарги, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено, що 08 жовтня 2021 року між Відповідачем та Позивачем 1 було укладено Кредитний договір №151/21.

Відповідно до п.2.1 Кредитного договору, відповідач надав Позивачу 1 Кредит у розмірі 380 000,00 грн. до 07 жовтня 2031 року включно, а Позивач 1 прийняла на себе зобов`язався повернути Відповідачу суму отриманого Кредиту, а також сплатити нараховані проценти за користування Кредитом та інші платежі в порядку строку та на умовах, передбачених Кредитним договором, а також виконати інші умови, передбачені Кредитним договором. Кредит надається строком до 07 жовтня 2031 року включно.

Для забезпечення виконання Позивачем 1 зобов`язань за Кредитним договором 08 жовтня 2021 року між Відповідачем та Позивачем 2 було укладено Договір поруки №151 21-П. надалі - «Договір поруки №151/21-П».

За умовами п.1.1 Договору поруки №121/21-П, Позивач 2 поручився перед Відповідачем солідарно відповідати за виконання Позивачем 1 зобов`язань за Кредитним договором.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають статус вимушено переміщених осіб з 2022 року .

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та введеного на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 (із змінами) та подовженого на теперішній час, житло в якому зареєстрована позивач ОСОБА_1 , разом із родиною, опинилося в окупації, а житло під яке брався кредит- знаходилося на відстані 25 км від бойових дій.

Відповідно до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових дій) або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року №75, Дружківська міська територіальна громада входила до зазначеного переліку отже знаходилася безпосередньо в районі проведення воєнних (бойових дій).

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог позивачів на підставі досліджених доказів, оцінених судом, виходив з того, що позивачі 02.09.2022, 17.10.2023 та 03.11.2023 зверталися до відповідача із заявами про їх зупинення сплати грошового зобов`язання за Кредитним договором №151/21 від 08.10.2021 року про споживчий кредит, оскільки предметом забезпечення за цим договором є нерухоме майно, розташоване в м.Дружківка Донецької області включено до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, що відповідає нормам пункту 8 розділу ІV Прикінцевих та перехідних позолежь Закону України «Про споживче кредитування», тому слід визнати протиправною бездіяльність Акціонерного товариства «Комінбанк» щодо не прийняття заяви від 02.09.2022, 17.10.2023 та 03.11.2023 до розгляду та не призупинення вимоги щодо сплати грошового зобов`язання за договором про споживчий кредит з 02.09.2023 року.

Колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції, викладеними у судовому рішенні і не може погодитись з доводами сторони відповідача, викладеними в апеляційній скарзі, з огляду на таке.

Стаття 58 Конституції України 1996 року закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно- правовими актами чинності.

Відповідно до рішень Конституційного Суду України, Конституція України, закріпивши частиною першою статті 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права. Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно - правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно- правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

Положення частини першої статті 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи).

У рішенні Конституційного Суду України від 22 травня 2018 року №5-р/2018 зазначено, що звуження змісту та обсягу існуючих конституційних прав і свобод людини є їх обмеженням. Верховна Рада України повноважна ухвалювати закони, що встановлюють обмеження, відповідно до таких критеріїв: «обмеження щодо реалізації конституційних прав і свобод не можуть бути свавільними та несправедливими, вони мають встановлюватися виключно Конституцією і законами України, переслідувати легітимну мету, бути обумовленими суспільною необхідністю досягнення цієї мети, пропорційними та обґрунтованими, у разі обмеження конституційного права або свободи законодавець зобов`язаний запровадити таке правове регулювання, яке дасть можливість оптимально досягти легітимної мети з мінімальним втручанням у реалізацію цього права або свободи і не порушувати сутнісний зміст такого права».

Згідно із статтею 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.08.2022 №679-р зазначено необхідність головам обласних державних адміністрац`й (начальникам обласних військових адміністрацій) разом з Міністерством оборони, Міністерством розвитку громад та територій, Міністерством інфраструктури, Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, Міністерством внутрішніх справ, Національною поліцією, Державною службою з надзвичайних ситуацій та за участю Служби безпеки, акціонерного товариства Укрзалізниця організувати та провести обов`язкову евакуацію населення Донецької області .

Згідно листа Торгово-промислової палати України (далі - ТПП України), яка враховуючи надзвичайно складну ситуацію, з якою зіткнулась наша країна, 17.03.2022 р. ухвалила рішення спростити процедуру засвідчення форс- мажорних обставин (обставин непереборної сили). З метою позбавлення обов`язкового звернення до ТПП України та уповноважених нею регіональних ТПП і підготовки пакету документів у період дії введеного воєнного стану, на сайті ТПП України розміщено 28.02.2022 року загальний офіційний лист ТПП України щодо засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Таким чином, Торгово-промислова палата України підтверджувала, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Також відповідно до ст.9-2 ЗУ Про забезпечення, прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, загальна сума процентів за кредитним договором та/або договором позики, боржником за яким є внутрішньо переміщена особа, яка у період після дати початку тимчасової окупації залишила або покинула своє місце проживання на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України або у період після 14 квітня 2014 року залишила або покинула своє місце проживання на території проведення антитерористичної операції та/або в районі здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, не може перевищувати суми процентів, нарахованої протягом строку, на який надавався кредит (позика), за мінімальною ставкою, визначеною договором.

За невиконання чи неналежне виконання внутрішньо переміщеною особою, визначеною частиною першою цієї статті, зобов`язань за кредитним договором та/або договором позики не нараховується неустойка (штраф, пеня), не настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та процентів річних від простроченої суми, не застосовуються інші санкції майнового характеру.

Відступлення (продаж, передання) права вимоги за кредитним договором та/або договором позики, позичальником за яким є внутрішньо переміщена особа, визначена частиною першою цієї статті, без згоди боржника забороняється.

Відповідальність за невиконання чи неналежне виконання внутрішньо переміщеною особою, визначеною частиною першою цієї статті, зобов`язань за кредитним договором та/або договором позики покладається на Російську Федерацію як на державу-окупанта відповідно до норм і принципів міжнародного права.

Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачи по справі мають статус внутрішньо переміщених осіб, ОСОБА_1 з 24.05.2022, ОСОБА_7 з 19.10.2022.

Також судом встановлено, що позивачем ОСОБА_1 02.09.2022 на електронну адресу Банку було направлено Лист про настання форс-мажорних обставин за кредитним договором від 08.10.2021 №151/21, де вона зазначала зокрема, що є внутрішньо переміщеною особою у зв`язку з введенням в Україні военного стану не має можливості до його закінчення виконувати зобов`язання за кредитним договором, що відповідальність за невиконання чи неналежне виконання внутрішньо переміщеною особою зобов`язань за кредитним договором покладається на Російську Федерацію як державу-окупанта, відповідно до норм і принципів міжнародного права(а.с.20-22).

29 грудня 2022 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законів України щодо підтримки позичальників, майно яких було знищено або зазнало пошкоджень внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України» №2823-ІХ, надалі - «Закон».

Відповідно до Прикінцевих положень, набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через 30 днів з дня набрання ним чинності, крім підпунктів 1 і 3 пункту 2, пунктів 3-6 цього розділу, які набирають чинності та вводяться в дію з дня, наступного за днем опублікування цього Закону.

28 грудня 2022 року вказаний Закон було опубліковано в друкованому виданні «Голос України» №263.

Враховуючи положення Прикінцевих положень вищевказаного Закону, Закон введено в дію 28 січня 2023 року.

У відповідності до підпункту 2 пункту 2 Прикінцевих положень вказаного Закону, було внесено зміни до низки законодавчих актів, зокрема доповнено Розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про споживче кредитування»

Згідно пункту 8 розділу IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» щодо можливості у період дії в Україні воєнного стану, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні " від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, та протягом 90 днів після припинення чи скасування позичальник (особа, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представник (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) має право звернутися до кредитодавця або нового кредитора (далі - кредитор) із заявою про призупинення сплати грошового зобов`язання (основної суми кредиту, процентів, комісій та інших платежів) (далі - заява про призупинення сплати грошового зобов`язання) за договором про споживчий кредит або іншим договором, передбаченим частиною другою статті 3 цього Закону, предметом забезпечення за яким є нерухоме майно (квартира, інше житлове приміщення в будівлі, приватний житловий будинок, садовий або дачний будинок, об`єкт незавершеного житлового будівництва), (далі - договір про споживчий кредит), що відповідає хоча б одній із таких ознак: нерухоме майно, станом на день подання заяви про призупинення сплати грошового зобов`язання, розташоване на тимчасово окупованій території, визначеній пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", або на територіях активних бойових дій, або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, які включені до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, що визначається у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Листом від 17.10.2023 Позивач ОСОБА_1 повідомила Банк про те, що у жовтні 2023 року їй стало відомо про дію пункту 8 розділу IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», який надає їй право на подачу заяви про зупинення сплати грошового зобов`язання за кредитним договором від 08.10.2021 №151/21 про споживчий кредит та просила призупинити сплату грошового зобов`язання з 02.09.2022 (а.с.29).

Листом від 03 листопада 2023 року Позивач ОСОБА_1 втретє звернулася до Відповідача з заявою про зупинення сплати грошового зобов`язання за кредитним договором та просила взяти до уваги і розглянути її лист від 02.09.2022, посилаючись на те, що заставне майно (квартира у м.Дружківка) розташоване на території проведення воєних (бойових) дій, що у відповідності п.8 розділу IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» надає їй право звернення як боржнику із заявою про призупинення сплати грошового зобов`язання (а.с.31-32).

На звернення Позивача ОСОБА_1 від 17 жовтня та 03 листопада 2023 року Банком були надані відповіді, якими було відмовлено у прийнятті до виконання заяв про зупинення сплати грошового зобов`язання у зв`язку з тим, що м.Дружківка Донецької області включено до розділу І, в якому зазначені території можливих бойових дій, а також повідомлено, що станом на 02.09.2022 (дата подання заяви) не були внесені зміни до Закону України «Про споживче кредитування» (а.с.30; 33-34).

Відповідно до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових дій) або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року №75, Дружківська міська територіальна громада входила до зазначеного переліку отже знаходилася безпосередньо в районі проведення воєнних (бойових дій).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що оскільки предметом забезпечення за кредитним договором є нерухоме майно, розташоване в м. Дружківка Донецької області і позивачі тричі зверталися до Банку із заявами про звільнення їх від обов`язку сплати грошового зобов`язання за договором про споживчий кредит (основної суми кредиту, процентів комісій та інших полетів) у тому числі нарахованого але не сплаченого до дня отримання кредитором заяви про призупинення сплати грошового зобов`язання, з робочого дня, наступного за днем отримання кредитором заяви, на строк до 90 дня включно після дня припинення чи скасування воєнного стану, Відповідач не мав права відмовити у задоволенні заяв, зокрема від 17 жовтня 2023 та від 03 листопада 2023 року, оскільки на час подачі цих двух заяв вже діяли норми Закону №2823-ІХ.

З урахуванням того, що доводи апеляційної скарги, є ідентичними доводам відзиву на позов, яким суд першої інстанції надав належну оцінку, висновки суду є достатньо аргументованими, колегія суддів не вбачає підстав повторно давати відповідь на ті самі аргументи заявника, при цьому суд апеляційної інстанції враховує, що як, неодноразово зазначав ЄСПЛ, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року № 303А, §§ 2930). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland) від 27 вересня 2001 року, № 49684/99, § 2).

ЄСПЛ визначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (рішення у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23, ЄСПЛ).

Керуючисьст.ст.367, 374, 375, 381,382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу відповідача Акціонерного товариства «Комінбанк»залишити без задоволення.

Рішення Дружківського міського суду Донецької області від 13 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 23 квітня 2024 року.

Головуючий:

Судді: