Провадження № 2-др/127/49/24
23 квітня 2024 рокум. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області у складі:
головуючого судді Іщук Т. П.,
за участі секретаря судового засідання Коваленко Д. І.,
розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Путіліна Є.В. про стягнення судових витрат в справі за позовом ОСОБА_1 до Вінницької міської ради, Виконавчого комітету Вінницької міської ради, ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення в певній частині, про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності та витребування майна у добросовісного набувача,
В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебувала вказана справа.
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 09 квітня 2024 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Вінницької міської ради, Виконавчого комітету Вінницької міської ради, ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення в певній частині, про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності та витребування майна у добросовісного набувача.

При ухвалені цього рішення не вирішувалось питання щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу та витрат на проведення експертизи, про вирішення яких було заявлено представником позивача при зверненні до суду та до закінчення судових дебатів повідомив про те, що докази понесених цих витрат будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

10 квітня 2024 року до суду надійшла заява представника позивача адвоката Путіліна Є. В. про судові витрати, в якій він просить долучити до матеріалів справи докази понесених позивачем судових витрат, а саме копію договору №100 про надання правничої допомоги від 02 червня 2020 року, детальний опис робіт від 09 квітня 2024 року, квитанцію до прибуткового касового ордеру від 09 квітня 2024 року на суму 14930,00 грн та квитанції АТ «Універсал Банк» на суму 10500,00 грн та 9860,40 грн щодо оплати витрат, пов`язаних з проведенням судової експертизи.

У судове засідання позивач та його представник не з`явились, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце судового засідання. Однак представником позивача подана суду заява, в якій просив провести розгляд заяви у його відсутність.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце судового засідання.

Дослідивши надані докази, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст.2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України) 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з проведенням експертизи.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, а у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що в задоволенні позову було відмовлено повністю, а тому понесені позивачем витрати слід залишити за ним.

На підставі викладеного та керуючись ст. 134, 137, 141, 246, 270, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Ухвалити додаткове рішення в цивільній справі 127/11915/20 за позовом ОСОБА_1 до Вінницької міської ради, Виконавчого комітету Вінницької міської ради, ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення в певній частині, про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності та витребування майна у добросовісного набувача.

Відмовити позивачу у стягненні з відповідачів на його користь судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

Відповідачі: Вінницька міська рада, 21050, м. Вінниця, вул. Соборна, 59, ,

Виконавчий комітет Вінницької міської ради, 21050, м. Вінниця, вул. Соборна, 59,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя: