Справа № 686/477/24
Провадження № 2/686/1970/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2024 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого - судді Карплюка О.І.

при секретарі судового засідання Лазоренко К.Ю.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності та його припинення,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання за нею права власності на гараж № НОМЕР_1 , блок № НОМЕР_2 , що в гаражному масиві "Раково-9" в м. Хмельницькому, та припинення права власності на нього за відповідачем, посилаючись на те, що вона його придбала у відповідача 20 липня 2010 року. Однак, в останньої відсутні кадастровий номер та правовстановлюючі документи на земельну ділянку, на якій він знаходиться. А тому вона не взмозі зареструвати вказане право власності.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала.

Відповідач в судове засідання не з`явилась без поважних причин, повідомлена про дату, час і місце судового засідання належним чином, не повідомивши про причини неявки.

Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником гаража № НОМЕР_1 , блок № НОМЕР_2 , що в гаражному масиві "Раково-9" в м. Хмельницькому. 20 липня 2010 року між сторонами укладено письмову угоду, за якою ОСОБА_2 відчужила даний гараж позивачу.

Відповідно до вимог ст. 215 ч. ч. 1, 2 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до вимог ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до вимог ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до вимог ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Відповідно до вимог ст. 120 ч. ч. 1, 16 ЗК України у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. При вчиненні правочину, що передбачає перехід права власності на зазначений об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті.Предметом правочину, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду, об`єкт незавершеного будівництва або частку у праві спільної власності на такий об`єкт), який розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), що перебуває у власності відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, повинна бути також така земельна ділянка (або частка у праві спільної власності на неї). Істотною умовою договору, який передбачає такий перехід права власності, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача до набувача такого об`єкта (частки у праві спільної власності на неї).

Таким чином, угода між сторонами від 20 липня 2010 року про відчуження даного гаража нотаріально не посвідчена. Право власності на земельну ділянку, на якій знаходиться цей гараж, за ОСОБА_2 не зареєстровано.

Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є не обгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 203, 215 ч. ч. 1, 2, 220, 657 ЦК України, ст. 120 ч. ч. 1, 16 ЗК України, суд

вирішив:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання за нею права власності на гараж № НОМЕР_1 , блок № НОМЕР_2 , що в гаражному масиві "Раково-9" в м. Хмельницькому, та припинення права власності на нього за відповідачем відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

12.04.2024