УХВАЛА

24 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 727/8677/23

провадження № 61-5494ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівців від 09 жовтня 2023 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 21 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 09 жовтня 2023 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Встановлено факт, що має юридичне значення, зокрема те, що ОСОБА_2 з 01 січня 2016 року постійно проживав однією сім`єю з ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , по час смерті останньої.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 19 жовтня 2023 року договір про правову допомогу від 10 липня 2023 року № 65, акт виконаних робіт (послуг) від 10 липня 2023 року, квитанцію до прибуткового касового ордеру, копії чеків та квитанцій залишено без розгляду.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат відмовлено.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 21 грудня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Чернівців від 09 жовтня 2023 року - без змін.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 15 лютого 2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1 073,60 грн.

У січні 2024 року ОСОБА_1 вперше звернулася до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівців від 09 жовтня 2023 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 21 грудня 2023 року.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 13 лютого 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівців від 09 жовтня 2023 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 21 грудня 2023 року повернуто заявнику з підстав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України (касаційне провадження № 61-1763ск24).

У лютому 2024 року ОСОБА_1 вдруге звернулася доКасаційного цивільного суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівців від 09 жовтня 2023 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 21 грудня 2023 року.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 27 лютого 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків. Зазначено строку виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 25 березня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівців від 09 жовтня 2023 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 21 грудня 2023 року повернуто заявнику у зв`язку із невиконанням ухвали Верховного Суду від 27 лютого 2024 року про залишення касаційної скарги без руху (касаційне провадження № 61-2543ск24).

Відповідно до матеріалів касаційного провадження № 61-2543ск24 копію зазначеної ухвали отримано заявником 05 квітня 2024 року.

У квітні 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду втретє надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівців від 09 жовтня 2023 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 21 грудня 2023 року з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення, оскільки згідно з поштовим штемпелем на конверті відправлена до Верховного Суду 11 квітня 2024 року.

Згідно із частиною першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України передбачено, що до касаційної скарги додаються, зокрема, докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення, з посиланням на те, що процесуальний строк пропущено з поважних причин, оскільки вона вже зверталася з касаційною скаргою на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівців від 09 жовтня 2023 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 21 грудня 2023 року, проте ухвалою Верховного Суду від 25 березня 2024 року касаційну скаргу було повернуто у зв`язку із невиконанням недоліків касаційної скарги та роз`яснено право повторного звернення з касаційною скаргою. При цьому перестали існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги та вважає дані обставини поважними для поновлення зазначеного строку.

Наведені особою, яка подала касаційну скаргу, підстави для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки невиконання вимог ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги не є поважними причинами пропуску строку на касаційне оскарження.

Заявник дійсно в силу норм ЦПК України має право на повторне звернення до суду касаційної інстанції, але це не означає безумовне поновлення строку касаційного оскарження, оскільки заявник має довести що перешкоджало виконати вимоги ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги при первісному зверненні до суду касаційної інстанції.

Положення закону про те, що повернення касаційної скарги не позбавляє повторного звернення до суду, не означає наявність у особи безумовного права оскаржувати судові рішення у будь-який момент після повернення вперше поданої касаційної скарги без урахування процесуальних строків, установлених для цього, а у суду - обов`язку поновити такий строк у разі його пропуску, тим більше за відсутності поважних причин.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

При цьому, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зазначена конвенційна норма зобов`язує, щоб судові процедури були справедливі для обох сторін справи, а не лише для позивача, який не виконав вказівки Верховного Суду.

Отже особі, яка подала касаційну скаргу необхідно подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення та надати докази поважності причин його пропуску в оригіналах або завірені в установленому порядку їх копії або навести інші підстави з відповідними доказами.

Згідно із частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Визнати наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівців від 09 жовтня 2023 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 21 грудня 2023 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Лідовець