Справа № 740/3901/24
Провадження № 2/740/1242/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2024 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Гагаріної Т.О.

з участю секретаря судового засідання Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,

встановив:

позивач звернулась до суду із позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 25 732,50 грн та судові витрати.

В обґрунтування позову зазначила, що з 21.07.206 по 24.12.2012 вона перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 . Від шлюбу мають дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з нею. На підставі рішення суду від 18.04.2012 з відповідача стягуються аліменти на її користь утримання дочки в розмірі 1/6 частки заробітку до досягнення дочкою повноліття щомісячно.

Їхня дочка вступила до КЗ «Ніжинський фаховий медичний коледж» Чернігівської обласної ради за контрактом, за навчання дочки вона сплатила 51 465 грн.

Відповідач участі у вихованні дитини фактично не приймає, добровільно коштів на утримання дитини не надає. Вважає, що вказана сума підлягає розподілу між обома батьками по 25 732,50 грн.

Ухвалою судді Ніжинського міськрайонного суду від 11.07.2024 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач у судове засідання не з`явилася, у позовній заяві просила спрау розглядати без її участі.

Відповідач у заяві від 25.07.2024 позовні вимоги в частині стягнення додаткових витрат у розмірі 25 732,50 грн визнав та просив зменшити суму витрат на правничу допомогу, оскільки на його утриманні перебуває матір похилого віку.

Дослідивши надані докази, суд приходить до наступних висновків.

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 підтверджується, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

Згідно довідки виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 24.06.2024 ОСОБА_3 зареєстрована разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8).

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18.04.2012 з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання їх дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини його доходів щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 19.03.2012 до досягнення дитиною повноліття (а.с.10).

Згідно з ч.1 ст.185 Сімейного Кодексу України (далі СК України) той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі, у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

За ч.2 ст.185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17, а також у постановах Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № № 520/12681/17 (провадження № № 61-14849св19), від 31 січня 2020 року у справі № 484/2230/17 (провадження № № 61-1460св18).

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Відповідно до положень ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки тягар доказування покладено на позивача, то заявляючи додаткові витрати, позивач в будь-якому випадку повинен їх обґрунтувати та надати беззаперечні докази на їх підтвердження. Дані додаткові витрати, на відміну від аліментів, мають бути викликані саме особливими обставинами.

Тобто, якщо стягнення аліментних зобов`язань викликане необхідністю дитини у вихованні, харчуванні, одязі та забезпеченні елементарних умов життя і враховуються при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, то додаткові витрати заявляються саме у зв`язку з хронічними або разовими проблемами зі здоров`ям дитини, або у разі обставин, які пов`язані з розвитком здібностей дитини.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач посилалася на те, що витрати, пов`язані з лікування зубів дитини, придбання ноутбуку, мишки, гарнітури, сумки до нього, мобільного телефону та оплата вартості проживання у гуртожитку є додатковими витратами, а тому відповідач зобов`язаний брати участь у таких витратах.

На підтвердження вимоги про стягнення додаткових витрат на оплату навчання дочки в сумі 25 732,50 грн. позивачем надано копію договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців №11 від 04.08.2022 укладеного між ОСОБА_5 та КЗ «Ніжинський фаховий медичний коледж» Чернігівської обласної ради, відповідно до якого вартість навчання становить 88 000 грн. Відповідно до додаткової угоди №1 до договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців № 11 від 04.08.2022 внесено зміни до розділу ІІІ пункту 3 Договору в наступній редакції: Замовник вносить плату за надання освітньої послуги Закладом щомісячно до 5-го числа поточного місяця навчального року у розмірі 2200,00 грн. Вартість навчання за кожен окремий місяць навчального року становить 2200,00 грн. Відповідно до додаткової угоди №2 до договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців № 11 від 04.08.2022 внесено зміни до розділу ІІІ пункту 1 Договору. згідно якого в новій редакції: Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 105550,00 грн.

З довідки КЗ «Ніжинський фаховий медичний коледж» Чернігівської обласної ради №2 від 12.06.2024 вбачається, що за період з 01.09.2022 по 12.06.2024 за навчання ОСОБА_3 сплачено 51 465 грн (а.с.7).

Наявні у справі документи не викликають сумніву, що позивачем понесені витрати на оплату вартості освітніх послуг.

Таким чином, позивачем підтверджено понесення нею додаткових витрат на дитину в розмірі 51 465 грн.

Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків (ст.141 СК). Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач має задовільний стан здоров`я, працездатний. Тому суд вважає, що з відповідача слід стягнути половину понесених позивачем додаткових витрат на спільну дитину сторін, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню - на суму 25 732,50 грн.

Положеннями ст.59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Частиною 1 ст.15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до положень ч.1, п.1, 4 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

У позові заявлена вимога про відшкодування витрат на правову допомогу в сумі 3000 грн. В обґрунтування понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу було надано Договір про надання правничої допомоги від 17.06.2024, Додаток №2 до договору від 15.05.2024 та Акт про прийняття-перередачі наданих послуг від 21.06.2024.

Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на складання позову та подання його до суду та значенням справи для сторони.

Зважаючи на положення ч.4, ч.5 ст. 137, п. 2 ч.3 ст. 141 ЦПК України, враховуючи складність справи, значення справи для сторін, заперечення відповідача щодо вимог про відшкодування коштів за правничу допомогу, суд вважає, що до стягнення з відповідача на користь позивача за консультацію, написання та подання позову до суду, підлягає стягненню 1500 грн витрат на професійну правничу допомогу.

З відповідача на користь держави підлягає стягненню 1211 грн 20 коп. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 81, 89, 141, 223, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП невідомий, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , додаткові витрати на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 25 732 (двадцять п`ять тисяч сімсот тридцять дві) грн 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП невідомий, на користь держави 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн 20 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП невідомий, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , витрати за надану професійну правничу допомогу у розмірі 1500 (одну тисячу п`ятсот) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП невідомий, місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя Т.О.Гагаріна