печерський районний суд міста києва
Справа № 757/207/23-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2024 року суддя Печерського районного суду м. Києва Вовк С. В., розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ», Міністерства фінансів України про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди внаслідок позбавлення громадянина Союзу РСР України особистої власності - трудових заощаджень, отримувати їх за першою вимогою, та успадковувати,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05 січня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

22 травня 2023 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій вимагає відшкодувати їй суддею ОСОБА_2 моральну та матеріальну шкоду за порушення її прав у сумі моральної шкоди 1 789 864 491 грн 55 коп помножене на три місяці та матеріальну шкоду у сумі 1 789 864 491 грн 55 коп. Також у вказаній заяві заявлено відвід судді.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначенні у положеннях статей 36, 37 ЦПК України.

Доводи наведені ОСОБА_1 не підпадають під критерії визначені згаданими нормами процесуального закону, не свідчать про наявність ознак необ`єктивності судді, а відтак заява про відвід не підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Як визначено положеннями частини першої-третьої ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Європейський суд з прав людини у рішеннях зазначає, що найголовнішою є існування довіри, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, пункт 46).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, схвалених резолюцією № 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Відповідно до практики ЄСПЛ при розгляді справи має забезпечуватися суб`єктивний критерій неупередженості (безсторонності) суду. У сторони мають бути відсутні будь-які побоювання у безсторонності суду. Кожна із сторін вправі сподіватися на об`єктивне рішення у справі.

У своїй заяві від 19 травня 2023 року ОСОБА_1 стверджує про порушення суддею вимог закону та спричинення їй шкоди.

Приходжу до висновку, що такі обставини можуть викликати сумніви у стороннього спостерігача щодо неупередженості судді, а тому вважаю за необхідне заявити самовідвід.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-19, 33, 36, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про відвід судді.

Заявити самовідвід від розгляду матеріалів справи за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ», Міністерства фінансів України про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди внаслідок позбавлення громадянина Союзу РСР України особистої власності - трудових заощаджень, отримувати їх за першою вимогою, та успадковувати.

Передати матеріали позовної заяви для виконання вимог пункту 15.4 Розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. В. Вовк