Справа № 157/2274/23 Головуючий у 1 інстанції: Гамула Б. С.
Провадження № 22-ц/802/920/24 Доповідач: Шевчук Л. Я.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Шевчук Л. Я.,

суддів Данилюк В. А., Киці С. І.,

секретар с/з Черняк О. В.,

з участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідачки ОСОБА_2 ,

представника відповідачки ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Камінь-Каширської міської ради до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 , про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, за апеляційною скаргою відповідачки ОСОБА_2 на рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 08 липня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 року Камінь-Каширська міська рада Волинської області звернулася в суд із зазначеними позовними вимогами, які обґрунтовані тим, що до Камінь-Каширської міської ради звернувся із заявою ОСОБА_4 , в якій просив призначити комісію по факту самовільного захоплення ОСОБА_2 земельної ділянки загального користування, а саме дороги на АДРЕСА_1 , оскільки, як зазначав ОСОБА_4 , він не має можливості завезти будівельні матеріали до свого будинку, тобто належно користуватися своєю земельною ділянкою.

16 серпня 2023 року комісією у складі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у присутності відповідачки ОСОБА_2 та заявника ОСОБА_4 було обстежено земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:1134 на АДРЕСА_1 та складено акт (який ОСОБА_2 відмовилась відписувати) про те, що при обстеженні земельної ділянки встановлено, що громадянка ОСОБА_2 здійснила самовільне зайняття земель загального користування (дороги), залила фундамент та встановила бетонну огорожу, чим обмежує доступ до проїжджої частини. Площа самовільно зайнятої земельної ділянки становить 0,0177 га.

Згідно з держаним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 991027 ОСОБА_2 належить на праві власності земельна ділянка площею 0,1000 га на АДРЕСА_1 .

Відповідно до плану-схеми земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:1134, виготовленої інженером-землевпорядником ОСОБА_9 , площа самовільно зайнятої ОСОБА_2 земельної ділянки становить 0,0177 га, самовільно зайнята земельна ділянка є дорогою.

Крім того 03 листопада 2023 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Камінь-Каширської міської ради був розглянутий протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 842543 від 26 вересня 2023 року щодо порушення ОСОБА_2 підпункту 12 п. 2 Розділу 3 Правил благоустрою на території Камінь-Каширської міської ради, затверджених рішенням Камінь-Каширської міської ради від 09 червня 2023 року за № 8/30-18, яка здійснила самовільне зайняття земель загального користування (дороги) площею 0,0177 га на АДРЕСА_1 та винесена постанова, якою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення. З цієї ж постанови вбачається, що зазначену частину земельної ділянки площею 0,0177 га відповідачка зайняла з дозволу начальника інкубатора і жодних правовстановлюючих документів у неї на цю частину земельної ділянки немає.

ОСОБА_2 без будь-якого на те права самовільно зайняла частину земельної ділянки загального користування (дороги), яка їй не належить, на цій земельній ділянці самовільно встановила паркан поза межами належної їй земельної ділянки та своїми протиправними діями, які полягають у встановленні паркану на дорозі, перешкоджає користуватися цією частиною дороги у повному обсязі жителям громади, зокрема сусідам.

Позивач вважає, що своїми протиправними діями відповідачка порушила законні права міської ради як власника дороги на АДРЕСА_1 , оскільки захоплення частини дороги і спорудження на ній огорожі ОСОБА_2 не лише обмежила можливість вільного користування нею, але й зробила неможливим користування нею в разі проїзду великогабаритного транспорту без пошкодження як незаконно зведеної нею огорожі, так і огорожі сусідніх земельних ділянок.

Камінь-Каширська міська рада вживала заходи досудового врегулювання спору, а саме надавала ОСОБА_2 термін для демонтажу паркану протягом 30 днів з моменту отримання претензії, однак відповідачка станом на 12 грудня 2023 року самовільно зайняту земельну ділянку не звільнила, огорожу не прибрала.

Покликаючись на зазначені обставини, позивач просив суд зобов`язати відповідачку звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0177 га, яка знаходиться на АДРЕСА_1 , та привести цю земельну ділянку у придатний для використання за цільовим призначенням стан шляхом демонтажу самовільно збудованої огорожі та знищення багаторічних насаджень (дерев).

Рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області у цій справі позов Камінь-Каширської міської ради задоволено.

Ухвалено зобов`язати ОСОБА_2 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0177 га, розташовану на землях загального користування (дорога), на АДРЕСА_1 згідно з планом-схемою земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:1134, яка примикає до цієї земельної ділянки по межі від А до В, шляхом викорчовування закладених багаторічних насаджень і знесення бетонної огорожі.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь Камінь-Каширської міської ради 2 684 грн судового збору.

Не погоджуючись із постановленим судовим рішенням, відповідачка ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

У судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримали, просили рішення суду першої інстанції скасувати, представник позивача ОСОБА_1 апеляційну скаргу заперечив, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, хоча у встановленому законом порядку був повідомлений про час і місце розгляду справи, а тому апеляційний суд розглянув справу у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1 , відповідачки ОСОБА_2 та представника відповідачки ОСОБА_3 , колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу відповідачки ОСОБА_2 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з таких підстав.

Задовольняючи позов Камінь-Каширської міської ради про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, суд першої інстанції врахував, що відповідачка ОСОБА_2 самовільно, без відповідної правової підстави зайняла частину вулиці, яка відноситься до земель житлової та громадської забудови та належить Камінь-Каширській міській раді, чим створила перешкоди у користуванні проїзною частиною вулиці.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи і зроблені з дотриманням вимог закону.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною 1 статті 10, частиною 3 статті 12, частиною 1 статті 13 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За матеріалами справи судом встановлено, що відповідачці ОСОБА_2 на праві власності належить земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,10 га на АДРЕСА_1 , що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 991027, який виданий Камінь-Каширською міською радою 26 квітня 2012 року та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 05312 (а. с. 7).

16 серпня 2023 року комісією по розгляду земельних спорів та обстеження земельних ділянок на території Камінь-Каширської міської ради складено акт обстеження земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:1134 на АДРЕСА_1 в якому зазначено, що в результаті обстеження земельної ділянки встановлено, що громадянка ОСОБА_2 здійснила самовільне зайняття земель загального користування (дороги), залила фундамент та встановила бетонну огорожу, чим обмежує доступ до проїжджої частини. Площа самовільно зайнятої земельної ділянки згідно з планом-схемою становить 0,0177 га. Комісія запропонувала ОСОБА_2 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, демонтувати металеві стовпи та бетонну огорожу в десятиденний строк. ОСОБА_2 від підпису в акті відмовилась (а. с. 5).

Постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Камінь-Каширської міської ради № 68 від 03 листопада 2023 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 152 КУпАП, а саме в порушенні правил у сфері благоустрою населених пунктів, що виразилося в самовільному зайнятті земель загального користування (дороги). На підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП. Постанова адміністративної комісії набрала законної сили (а. с. 8, 9).

07 листопада 2023 року Камінь-Каширська міська рада направила ОСОБА_2 претензію, в якій вимагала від відповідачки протягом 30 днів усунути перешкоди у користуванні частиною вулиці загального користування, розташованої біля земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:1134 за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом демонтування фундаменту та бетонної огорожі, які розміщені на дорозі і виходять за межі земельної ділянки відповідачки (а. с. 10).

Зазначені вимоги ОСОБА_2 не виконала.

Відповідно до частини 1 статті 3 ЗК України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно з пунктом б частини 2 статті 5 ЗК України одним із принципів земельного законодавства є забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави.

До повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить, зокрема, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у межах та порядку, встановлених законом (пункт б частини 2 статті 12 ЗК України).

У відповідності до положень статті 19 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення. Земельна ділянка, яка за основним цільовим призначенням належить до відповідної категорії земель, відноситься в порядку, визначеному цим Кодексом, до певного виду цільового призначення, що характеризує конкретний напрям її використання та її правовий режим.

Як передбачено статтями 38, 39 ЗК України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування. Використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм.

Відповідно до частин 1-3 статті 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Згідно зі статтею 80 ЗК України суб`єктами права власності на землю є: а) громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; б) територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; в) держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав (стаття 152 ЗК України).

Відповідно до статті 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

При цьому судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 самовільно, без відповідної правової підстави зайняла частину АДРЕСА_1 , яка відноситься до земель житлової та громадської забудови й належить Камінь-Каширській міській раді, влаштувавши бетонну огорожу та висадивши на ній багаторічні насадження, чим створила перешкоди в користуванні проїжджою частиною вулиці, зокрема жителю цієї ж вулиці ОСОБА_4 .

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Всупереч зазначених правових норм відповідачка не надала суду доказів, які підтверджують правомірність володіння нею спірною земельною ділянкою.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову Камінь-Каширської міської ради та зобов?язання відповідачки звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, розташовану на землях загального користування на АДРЕСА_1 шляхом викорчовування закладених багаторічних насаджень і знесення бетонної огорожі.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не впливають на правильність рішення суду першої інстанції.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного суд апеляційної інстанції доходить висновку, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування чи зміни колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відповідачки ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 08 липня 2024 року у цій справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді