ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 619/4580/23
Номер провадження 22-ц/818/440/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2024 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Бурлака І.В., Яцини В.Б.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 01 листопада 2023 року в складі судді Остропільця Є.Р. у справі № 619/4580/23 за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2023 року Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» (далі КП «ХТМ») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позов мотивовано тим, що підприємство надає послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання згідно з Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року N 1875-IV та Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII, Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, що регулюють відносини між виконавцем послуг та споживачами.

Відповідачка не в повному обсязі сплачували вартість наданих послуг за адресою: АДРЕСА_1 ., у зв`язку з чим за період з 01 квітня 2017 року по 31 липня 2023 року виникла заборгованість у розмірі 65 452, 15 грн.

Посилаючись на вказані обставини, КП «ХТМ» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води у розмірі 65 452, 15 грн, а також судові витрати.

30 жовтня 2023 року ОСОБА_1 подала відзив на позовну заяву, в якому частково визнала позовні вимоги та вважала, що стягненню підлягає заборгованість у сумі 9898 грн.

Відзив мотивовано тим, що 17 травня 2018 року представниками КП «ХТМ» за її заявою відключено постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 , а тому підстави для нарахування та стягнення вартості послуги за постачання гарячої води відсутні.

Також просила застосувати наслідки спливу строку позовної давності до вимог про стягнення з неї заборгованості з теплопостачання з 2017 року по жовтень 2020 року.

Вказувала, що відповідно до ст. 22 Закону України «Про міліцію», вона, як працівник міліції, звільнений від служби за вислугу років має пільги щодо плати за користування житлом та комунальними послугами, а тому заборгованість за теплопостачання за період з жовтня 2020 року складає 33277,88 грн - 50% =16638,94 грн.

Оскільки нею було сплачено КП «ХТМ» 6740 грн, стягненню з неї з урахуванням пільг та строків позовної давності підлягає 9 898 грн.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 01 листопада 2023 року позов КП «ХТМ» - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «ХТМ» заборгованість за опалення в сумі 9 898 грн за період з 01 жовтня 2020 року по 01 серпня 2023 року, а також 402,60 грн судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідачка належним чином зобов`язання щодо оплати комунальних послуг не виконувала, а тому, з урахуванням строків позовної давності та пільг, передбачених статтею 22 Закону України «Про міліції», наявні підстави для стягнення заборгованості за надані послуги за період з 01 жовтня 2020 року по 01 серпня 2023 року у розмірі 9 898 грн.

16 листопада 2023 року засобами поштового зв`язку КП «ХТМ» подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, підприємство просило рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що підприємство не мало можливості належним чином ознайомитись з відзивом на позовну заяву та надати свої заперечення, оскільки відзив було надіслано 31 жовтня 2023 року, а рішення по справі ухвалено 01 листопада 2023 року.

Розрахунок суми боргу або переплат сформовано програмним забезпеченням в автоматичному режимі, на підставі наявних об`єктивних даних, що формуються за звітній період у відповідності з Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2018 року № 315, а тому наведені в ньому дані є обґрунтованими та належним чином підтверджують наявну заборгованість.

Відповідачка здійснювала періодичне часткове погашення заборгованості протягом 2017 - 2023 років, що свідчить про визнання боргу та переривання строків позовної давності. Також, враховуючи те, що на всій території України запроваджено карантин з 12 березня 2020 року до 30 червня 2023 року, строки, визначені ст. 257 ЦК України продовжено на строк дії такого карантину. Отже строки позовної давності щодо стягнення заборгованості за період з 12 березня 2017 року по 30 червня 2023 року підприємством не пропущено.

Також, у 2022 році було внесено зміни до чинного законодавства та з січня 2023 року пільги на оплату житлово-комунальних послуг надаються виключно у грошовій готівковій формі органами Пенсійного фонду України. Тобто, пільговим категоріям громадян в Україні пільги монетизовані, а тому сплата комунальних платежів повинна відбуватись у повному обсязі, у відповідності із затвердженими тарифами.

01 березня 2024 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому рішення суду першої інстанції просила залишити без змін.

Відзив мотивовано тим, що 17 травня 2018 року представниками КП «ХТМ» за її заявою відключено постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 шляхом опломбування вентиля запірної арматури. Після її звернення від 27 жовтня 2023 року підприємством виконано перерахунок нарахувань за надання послуги з постачання гарячої води - знято нарахування суми у розмірі 6642, 78 грн., а тому вказана сума стягненню не підлягає.

Згідно з рішенням Конституційного суду від 22 травня 2008 року за № 10- рп/2008 з 22 травня 2008 року на підставі положень Закону України «Про міліцію» працівникам міліції та членам їх сімей надається 50% знижка по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива», а тому судом першої інстанції обґрунтовано стягнуто заборгованість за теплопостачання у розмірі 9898 грн.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу КП «ХТМ» на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 01 листопада 2023 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на підставі частини 1 статті 369 ЦПК України.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з частинами 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції у повній мірі не відповідає зазначеним вище вимогам цивільного процесуального законодавства України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з теплопостачання за адресою: АДРЕСА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_1 ) (а.с. 3).

Із акту обстеження системи теплоспоживання житлового приміщення № 177/9942 від 13 жовтня 2023 року у квартирі АДРЕСА_2 вбачається, що постачання гарячої води до квартири перекрито, пломба, встановлена на запірному пристрої з 17 травня 2018 року, є цілою (а.с. 17).

В подальшому на підстави вказаного акту КП «ХТМ» було здійснено перерахунок нарахувань за надання послуги з постачання гарячої води, який зменшено на суму 6642,78 (знято) (а.с. 84).

Відповідно до статей 67,68 ЖК України наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом частини 1 статті 901, частини 1 статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Отже, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто, в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

За змістом статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Споживач (індивідуальний споживач) - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 та є усталеним у практиці Верховного Суду, зокрема, підтриманий у постановах від 04 грудня 2019 року у справі № 683/2743/15-ц, провадження № 61-33787св18; від 02 грудня 2020 року у справі № 761/48615/18-ц, провадження № 61-14819 св 20, від 09 червня 2021 року у справі № 303/7554/16-ц, провадження № 61-20523св19, від 28 липня 2021 року у справі № 554/7740/17, провадження № 61-13603св19.

Статтею 1 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

Теплова енергія - це товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

Частиною 6 статті 19 вказаного закону передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Пунктом 30 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року за № 630, чинних на час виникнення спірних правовідносин передбачено, що споживач зобов`язаний оплачувати послуги у строки, встановлені договором.

Згідно з пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

Встановивши, що КП «ХТМ»» на законних підставах надає житлово-комунальні послуги відповідачці, а остання не виконує своїх зобов`язань зі сплати за отримані та спожиті житлово-комунальні послуги належним чином, суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за вказані послуги.

Між тим, щодо періоду стягнення судова колегія виходить з такого.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина 4 статті 267 ЦК України).

Згідно з статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина 1 статті 261 ЦК України).

Відповідно до статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина 4 статті 267 ЦК України).

Як вбачається з розрахунку заборгованості, ОСОБА_1 впродовж 2017-2023 року вносила кошти на оплату послуг КП «ХТМ», що не спростовано остатньою.

Вказані дії свідчать про переривання позовної давності у розумінні вимог статті 264 ЦК України, а тому судова колегія не вбачає підстав застосування наслідків спливу строку позовної давності.

Як вбачається з вказаного розрахунку, з квітня 2017 року по липень 2023 року КП «ХТМ» нараховано вартість послуг з опалення 64027,50 грн, також, за підігрів води з квітня 2017 року по травень 2018 року (до опломбування) нараховано 4474,95 грн. За спірний період ОСОБА_1 сплачено КП «ХТМ» 19341,20 грн. Отже, фактично заборгованість становить 64027,50+4474,95 - 13431,20 грн= 49161,25 грн.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 є пенсіонером МВС та члени її родини мають право з 13 листопада 2000 року і довічно на 50% знижку по оплаті житлової площі, комунальних послуг, а також палива (а.с19)

Згідно ст. 22 Закону України «Про міліцію» працівникам міліції та членам їх сімей надається 50-відсоткова знижка плати за користування житлом та комунальними послугами, за паливо в межах норм, встановлених законодавством. За працівниками міліції, звільнених зі служби за віком, хворобою або вислугою років, зберігається право на пільги згідно з цим Законом.

Відповідно до абзацу 2 п. 15 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Крім того, пунктом 5 частини 2 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист» передбачено, що ветеранам військової служби, ветеранам органів внутрішніх справ, Національної поліції України, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, державної пожежної охорони, Державної кримінально-виконавчої служби України, служби цивільного захисту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України надаються такі пільги, зокрема 50-відсоткова знижка плати за користування житлом (квартирної плати) та плати за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги), користування квартирним телефоном ветеранами військової служби, ветеранами органів внутрішніх справ, ветеранами Національної поліції, ветеранами податкової міліції, ветеранами державної пожежної охорони, ветеранами Державної кримінально-виконавчої служби України, ветеранами служби цивільного захисту, ветеранами Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України і членами їх сімей, які проживають разом з ними, в жилих будинках усіх форм власності в межах норм, передбачених законодавством, або 50-відсоткова знижка вартості палива, в тому числі рідкого, в межах норм, встановлених для продажу населенню для осіб, які проживають у будинках, що не мають центрального опалення.

На час виникнення спірних правовідносин умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витратна оплату комунальних послуг (в тому числі, водо-, теплопостачання) унормовано Положенням про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848.

За змістом абзацу 4 пункту 15 Положення № 848 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин щодо надання субсидії, після закінчення опалювального сезону невикористана сума субсидії для відшкодування витрат на оплату послуги з централізованого опалення (теплопостачання), постачання холодної та гарячої води і водовідведення, послуг з газо-та електропостачання для індивідуального опалення (в разі використання природного газу/електричної енергії для індивідуального опалення) повертається підприємством - виробником/виконавцем такої послуги до бюджету в повному обсязі на підставі акту розрахунку загального обсягу невикористаних сум субсидії.

Згідно пункту 15 Положення у редакції, яка діяла до 01 травня 2017 року, громадяни, яким призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, зобов`язані щомісяця сплачувати вартість фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії. Сума субсидії, яку структурними підрозділами з питань соціального захисту населення переказано на рахунки підприємств - виробників/виконавців житлово-комунальних послуг для оплати їх вартості в розмірі соціальних нормативів і яка не використана домогосподарством внаслідок економії споживання послуг, зараховується підприємством - виробником/виконавцем як оплата послуг, у тому числі, обов`язкової частки платежу домогосподарства, на наступні розрахункові періоди. Підприємство - виробник/виконавець послуги зобов`язане зазначати суму переплати за послугу у платіжних документах одержувачам субсидії.

Аналогічні положення в подальших редакціях цього пункту, зміст яких трансформовано в пункт 18 постанови № 848 в редакції постанови № 528 від 08 травня 2019 року, що застосовується з 01 травня 2019 року: після закінчення опалювального (неопалювального) сезону невикористана сума житлової субсидії, яка надавалася не у грошовій формі, повертається управителем, об`єднанням, виконавцем комунальних послуг до державного бюджету в повному обсязі на підставі акта розрахунку загального обсягу невикористаних сум житлової субсидії відповідно до Порядку розрахунку та повернення до бюджету невикористаних сум субсидії для відшкодування витрат на оплату комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 року № 534 «Деякі питання надання субсидій для відшкодування витрат на оплату комунальних послуг».

Механізм розрахунку та повернення до бюджету невикористаних сум субсидії для відшкодування витрат на оплату послуг з централізованого опалення (теплопостачання), постачання холодної та гарячої води і водовідведення, послуг з газо- та електропостачання, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 року № 534 «Деякі питання надання субсидій для відшкодування витрат на оплату комунальних послуг», що діяла на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до зазначеної постанови розрахунок невикористаних сум субсидії проводиться виробниками/виконавцями послуг з централізованого опалення (теплопостачання), постачання холодної та гарячої води і водовідведення, газо- та електропостачання (далі - надавачі послуг), об`єднаннями співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельними кооперативами, які є колективним споживачем (замовником) житлово-комунальних послуг станом на 1 травня та 1 жовтня за особовим рахунком споживача - громадянина, якому призначено субсидію на опалювальний (неопалювальний) сезон, що закінчився (далі - одержувач субсидії).

Розрахунок невикористаної суми субсидії проводиться надавачем послуг, об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельним кооперативом у разі, коли на особовому рахунку одержувача субсидії станом на 1 травня та 1 жовтня обліковується переплата за послугу за відповідною формулою (пункти 2-4 постанови).

Структурний підрозділ з питань соціального захисту населення щомісяця, починаючи з червня, враховує загальний обсяг невикористаних сум субсидій, визначений у поданому надавачем послуги, об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельним кооперативом акті відповідно до цього Порядку, під час здійснення розрахунків з таким надавачем, об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельним кооперативом відповідно до Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 року № 256 (Офіційний вісник України, 2002 р., № 10, ст. 482; 2003 р., № 44, ст. 2309), та відображає разом з нарахуваннями поточного місяця у щомісячному акті звіряння розрахунків за надані послуги, що складається відповідно до пункту 5 зазначеного Порядку.

Як вбачається з пункту 12 Порядку № 534 відповідальність за правильність розрахунку невикористаних сум субсидії за опалювальний сезон за кожним особовим рахунком одержувача субсидії та повноту відображення їх в актах розрахунку загального обсягу невикористаних сум субсидій покладається на надавачів послуг в особі їх керівників та посадових осіб, що проводили такий розрахунок.

Відповідно до п. 1 Порядку надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу у грошовій формі, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року № 373 (Порядок № 373) Порядок визначає механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті Мінсоцполітики для виплати пільг і житлових субсидій громадянам на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу у грошовій формі, та механізм надання громадянам у грошовій формі таких пільг: на оплату внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку, а також житлово-комунальних послуг, а саме: житлових послуг - послуг з управління багатоквартирним будинком; комунальних послуг - послуг з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами; на оплату внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку та витрат на комунальні послуги в такому будинку.

Відповідно до п. 3 Порядку № 373 його дія поширюється, зокрема, на осіб, які мають право на пільги згідно із Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

Відповідно до п. 5 Порядку № 373 для розрахунку розміру пільг інформацію структурним підрозділам з питань соціального захисту населення до 20 числа кожного місяця надають, зокрема управителі, виконавці комунальних послуг - про припинення надання комунальних послуг, зміну тарифів на житлово-комунальні послуги, плати за абонентське обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг.

Відповідно до п. 6 Порядку № 373 структурні підрозділи з питань соціального захисту населення на підставі даних Реєстру та інформації, отриманої відповідно до пункту 5 Порядку, розраховують щомісяця до 25 числа суму пільги: на оплату житлово-комунальних послуг виходячи з розміру знижки, на яку пільговик має право згідно із законом, кількості членів сім`ї, які мають таке право відповідно до законодавчих актів, зазначених у пункті 3 цього Порядку, та визначені статтею 51 Бюджетного кодексу України, та з урахуванням встановлених цін/тарифів (внесків) і державних соціальних нормативів у сфері житлово-комунального обслуговування.

Відповідно до п. 7 Порядку № 373 виплата розрахованої суми пільги здійснюється у грошовій безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунок Мінсоцполітики в АТ «Ощадбанк» на підставі укладеного між Мінсоцполітики та АТ «Ощадбанк» договору.

Відповідно до абз.4 та 5 п. 8 Порядку № 373 за отриманням інформації про будь-які питання, пов`язані з нарахуванням пільги, пільговики звертаються до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення.

За отриманням інформації про спожиті послуги, нараховані суми за послуги, розмір заборгованості (переплати) пільговики звертаються до управителів, об`єднань, виконавців комунальних послуг.

Відповідно до п. 9 Порядку № 373 АТ «Ощадбанк» веде у відповідних автоматизованих системах обліку банку персоніфікований облік пільговиків та коштів, які надходять на рахунок для виплати пільг, в розрізі кожного пільговика (далі - облікові записи пільговиків).

АТ «Ощадбанк» здійснює переказ коштів на рахунки управителів, об`єднань, виконавців комунальних послуг на підставі договорів, що укладаються між АТ «Ощадбанк» (його установами) та управителями, об`єднаннями, виконавцями комунальних послуг. У таких договорах визначається порядок інформаційного обміну між управителями, об`єднаннями, виконавцями комунальних послуг та АТ «Ощадбанк». Типову форму договору визначає АТ «Ощадбанк» за погодженням з Мінсоцполітики.

Якщо управитель, об`єднання, виконавець комунальних послуг не уклав договору з АТ «Ощадбанк» (його установами) для перерахування сум пільг, він до 1 червня не має права вимагати оплати послуг (внесків/платежів) від пільговиків за відповідні неопалювальний та опалювальний періоди.

Постановою Кабінету Міністрів України врегульовано правила реалізації питання надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг.

Зокрема зазначено, що за отриманням інформації про спожиті послуги, нараховані суми за послуги, розмір заборгованості (переплати) пільговики звертаються, зокрема до об`єднань, а також визначено, що АТ «Ощадбанк» здійснює переказ коштів на рахунки управителів, об`єднань, виконавців комунальних послуг на підставі договорів, що укладаються між АТ «Ощадбанк» (його установами) та управителями, об`єднаннями, виконавцями комунальних послуг.

Таким чином питання нарахування платежів та розміру пільг належить безпосередньо до компетенції підприємства-надавача відповідної житлово-комунальної послуги, а органи соціального захисту населення лише проводять відшкодування пільгових витрат.

Докази того, що КП «ХТМ» виконувало вимоги вищезазначеного порядку, в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин судова колегія вважає, що при визначенні розміру заборгованості необхідно враховувати пільги щодо сплати комунальних послуги, які передбачені законом для ветеранів МВС, а тому стягненню з ОСОБА_1 на користь КП «ХТМ» підлягає 49161,25 грн х 50%= 24580,63 грн.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.

Отже, рішення суду підлягає зміні в частині визначення розміру заборгованості що підлягає стягненню на користь позивача з відповідачки з 9898 грн до 24580,63 грн.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).

При зверненні до суду з позовною заявою КП «ХТМ» сплачено 2684 грн., під час оскарження судового рішення - 4026 грн (а. с. 1, 68)

Зважаючи, що позовні вимог підприємства задоволено частково, а саме на 37,55% (24580,63 х 100%): 65452,15, з ОСОБА_1 на користь КП «ХТМ» підлягає стягненню (2684+4026) х 37,55% = 2519,61 грн судового збору.

Керуючись ст. ст. 367, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» задовольнити частково.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 01 листопада 2023 року змінити.

Збільшити розмір заборгованості за послуги з теплопостачання, стягнутої з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» з 9898 грн до 24580 (двадцять чотири тисячі п`ятсот вісімдесят) грн 63 коп, а також судового збору з 402,60 грн до 2519 (дві тисячі п`ятсот дев`ятнадцять) грн 61 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 29 квітня 2024 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді І.В. Бурлака

В.Б. Яцина