Справа № 188/1271/24
Провадження № 2/188/970/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року

Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Місюри К.В.

при секретарі Лисяк А.Є.

розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (представник ОСОБА_2 ) до Миколаївськоїт сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно

В С Т А Н О В И В :

Позивач звертається до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно у зв`язку з наступним.

Спірне спадкове майно складається з житлового будинку та господарських будівель і споруд (згідно технічного паспорту на будинок садибного типу від 15.05.2024 р.), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який був збудований ОСОБА_3 у 1969 році.

Згідно з довідкою Виконавчого комітету Миколаївської сільської ради №187 від 12.04.2024 р., ОСОБА_3 є власником спірного житлового будинку згідно запису в погосподарській книзі №17.

Згідно з довідкою КП «Павлоградське МБТІ» від 14.12.2021 р., право власності на будинок АДРЕСА_1 не зареєстровано.

Згідно з довідкою про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 15.04.2024 р., №201-07648107 оціночна вартість спірного житлового будинку складає 40654,36 грн.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.04.2024 р., право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 не зареєстровано.

Земельні ділянки за вказаною адресою для будівництва та обслуговування житлового будинку, а також для ведення особистого селянського господарства перебували у приватній власності ОСОБА_3 на підставі свідоцтв про право власності на нерухоме майно від 23.12.2015 р., право власності на які були зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10.12.2015 р., (про що містяться відомості у свідоцтвах про право на спадщину за заповітом НРР №553581 та НРР №553582).

15.09.2017 року ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений секретарем Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області ОСОБА_4 , та зареєстрований в реєстрі за №102, згідно з яким спадкодавець на випадок смерті заповів у власність Позивачу спірний житловий будинок та дві прилеглі до нього земельні ділянки.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 18.12.2020 р., серії НОМЕР_1 ), після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді:

? житлового будинку АДРЕСА_1 ;

? земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованих за АДРЕСА_1 , площею 0,2500 га.;

? земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, розташованої за АДРЕСА_1 , площею 0,0475 га.

Спадкодавець ОСОБА_3 є батьком Позивача, факт родинного зв?язку між якими підтверджується свідоцтвом про народження Позивача.

Згідно з довідкою Виконавчого комітету Миколаївської сільської ради від 16.04.2021 р., №322 на день смерті ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав за адресою АДРЕСА_1 . Разом зі спадкодавцем на день смерті була зареєстрована його дружина ОСОБА_5 та син ОСОБА_1 (Позивач).

Після смерті ОСОБА_3 Позивач спадщину прийняв, оскільки на день смерті його місце проживання було зареєстроване зі спадкодавцем за однією адресою. Дружина спадкодавця ОСОБА_5 07.05.2021 року подала приватному нотаріусу Петропавлівського районного нотаріального округу Свириденко Л.В., заяву про відмову від прийняття спадщини за законом.

На дату виникнення спірних правовідносин (день смерті спадкодавців та відкриття спадщини) діяв Цивільний кодекс України.

Згідно з Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 27.12.2021 р., після смерті ОСОБА_3 була заведена спадкова справа №60/2021.

Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 27.12.2021 р., НРР №553581 та НРР №553582 Позивач набув право власності на спадкове майно - земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованої по АДРЕСА_1 , площею 0,2500 га., кадастровий номер :10:002:2170, а також земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства розташованої по АДРЕСА_1 , площею 0,3352 га., кадастровий номер :10:002:0053.

Речові права Позивача на вказані земельні ділянки визнані державою, оскільки 27.12.2021 року зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (копії витягів додаються).

Інші спадкоємці, які прийняли спадщину після смерті спадкодавця, відсутні, що підтверджується листом приватного нотаріуса Свириденко Л.В., від 27.12.2021 р., №235/02-31, а також постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.12.2021 р.

27.12.2021 року Позивач звернувся до приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Свириденко Л.В., з питання отримання свідоцтва про право на спадщину на спірний житловий будинок АДРЕСА_1 . Але нотаріус згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.12.2021 р., відмовила Позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказаний житловий будинок у зв`язку з ненаданням оригіналу правовстановлюючого документа на це майно у зв`язку з його відсутністю.

Також нотаріус у своїй постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії роз`яснив Позивачу про його право на звернення до суду для вирішення спірних питань.

Пунктом 4.15 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

У відповідності до ч. 2 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку встановленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, Позивач спадщину після смерті спадкодавця прийняв, але не може розпоряджатися даним майном у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та неможливості їх оформлення через органи нотаріату.

Сторони в судове засідання не з"явилися. В своїх заявах просять суд справу розглянути без їхньої участі. Позивач та його представник позов підтримують, просять задовольнити . Відповідач позов визнає .

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав .

Судом встановлено, що17. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 18.12.2020 р., серії НОМЕР_1 ), після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді:

- житлового будинку АДРЕСА_1 ;

- земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованих за АДРЕСА_1 , площею 0,2500 га.;

- земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, розташованої за АДРЕСА_1 , площею 0,0475 га.

Згідно довідки Виконавчого комітету Миколаївської сільської ради №187 від 12.04.2024 р., ОСОБА_3 був власником спірного житлового будинку згідно запису в погосподарській книзі №17.

Згідно довідки КП «Павлоградське МБТІ» від 14.12.2021 р., право власності на будинок АДРЕСА_1 не зареєстровано.

Згідно довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 15.04.2024 р., №201-07648107 оціночна вартість спірного житлового будинку складає 40654,36 грн.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.04.2024 р., право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 не зареєстровано.

Земельні ділянки за вказаною адресою для будівництва та обслуговування житлового будинку, а також для ведення особистого селянського господарства перебували у приватній власності ОСОБА_3 на підставі свідоцтв про право власності на нерухоме майно від 23.12.2015 р., право власності на які були зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10.12.2015 р., (про що містяться відомості у свідоцтвах про право на спадщину за заповітом НРР №553581 та НРР №553582).

15.09.2017 року ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений секретарем Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області ОСОБА_4 , та зареєстрований в реєстрі за №102, згідно з яким спадкодавець на випадок смерті заповів у власність своєму сину ОСОБА_1 спірний житловий будинок та дві прилеглі до нього земельні ділянки. Родинний зв`язок між спадкодавцем та позивачем ОСОБА_1 підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_2 .

Згідно з довідкою Виконавчого комітету Миколаївської сільської ради від 16.04.2021 р., №322 на день смерті ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав за адресою АДРЕСА_1 . Разом зі спадкодавцем на день смерті була зареєстрована його дружина ОСОБА_5 та син ОСОБА_1 (Позивач).

Після смерті ОСОБА_3 ОСОБА_1 спадщину прийняв, оскільки на день смерті його місце проживання було зареєстроване зі спадкодавцем за однією адресою. Дружина спадкодавця ОСОБА_5 07.05.2021 року подала приватному нотаріусу Петропавлівського районного нотаріального округу Свириденко Л.В., заяву про відмову від прийняття спадщини за законом.

Згідно з Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 27.12.2021 р., після смерті ОСОБА_3 була заведена спадкова справа №60/2021.

Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 27.12.2021 р., НРР №553581 та НРР №553582 Позивач ОСОБА_1 набув право власності на спадкове майно - земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованої по АДРЕСА_1 , площею 0,2500 га., кадастровий номер :10:002:2170, а також земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства розташованої по АДРЕСА_1 , площею 0,3352 га., кадастровий номер :10:002:0053.

Речові права ОСОБА_1 на вказані земельні ділянки визнані державою, оскільки 27.12.2021 року зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (копії витягів додаються).

Інші спадкоємці, які прийняли спадщину після смерті спадкодавця, відсутні, що підтверджується листом приватного нотаріуса Свириденко Л.В., від 27.12.2021 р., №235/02-31, а також постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.12.2021 р.

27.12.2021 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Свириденко Л.В., з питання отримання свідоцтва про право на спадщину на спірний житловий будинок АДРЕСА_1 . Але нотаріус згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.12.2021 р., відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказаний житловий будинок у зв`язку з ненаданням оригіналу правовстановлюючого документа на це майно у зв`язку з його відсутністю.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частини першої статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно з частиною першою статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Способами захисту суб`єктивних прав є закріплені законом матеріально правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника ( пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16).

При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо.

Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач надав достатню кількість доказів на підтвердження своїх вимог та належним чином обґрунтував свій позов.

Також суд дійшов висновку про можливість звільнення відповідача від сплати судових витрат.

На підставі викладеного , керуючись ст.ст. ст 4,12, 23,76-82, 136, 247, 265 ЦПК України, ст.ст.328,392 , 1268 ЦК України , суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (представник ОСОБА_2 ) до Миколаївськоїт сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно задовольонити.

Визнати за ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_3 ) у порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами згідно технічного паспорту на житловий будинок садибного типу.

У порядку ст. 136 ЦПК України звільнити відповідача від сплати судових витрат.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К. В. Місюра