Справа №949/101/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 квітня 2024 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:
головуючого - судді Оборонової І.В.,
за участю секретаря: Волкодав А.А.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; дочки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; дочки - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та дочки - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі 1/2 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що він перебував з відповідачкою у фактичних шлюбних відносинах, які у травні 2022 року було припинено. У вказаний період у них народилося шестеро дітей: дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; син - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; дочка - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та дочка - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . На даний час діти проживають разом з позивачем та знаходиться на його утриманні. Відповідачка ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає та не бере участі у їх вихованні. Діти постійно потребують матеріальної допомоги і всім необхідним позивач змушений забезпечувати їх самостійно, однак власних коштів у позивача на їх утримання не вистачає. Відповідачка ухиляється від свого обов`язку утримувати дітей. Згоди про надання матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку між сторонами не досягнуто.
До початку судового засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує.
Відповідачка, будучи належним чином двічі повідомленою про дату, час і місце судового засідання, (а.с.27, 31) в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим провести заочний розгляд справи.
Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання, що позов слід задоволити з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, в період яких у них народилося шестеро дітей: дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 04 вересня 2007 року (а.с.7)); дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 30 квітня 2009 року (а.с.8)); син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 26 квітня 2010 року (а.с.9)); син - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 07 серпня 2012 року (а.с.10)); дочка - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 16 вересня 2014 року (а.с.11)) та дочка - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 від 25 травня 2021 року (а.с.12)). У вказаних свідоцтвах про народження дітей, їх матір`ю дітей зазначена відповідачка - ОСОБА_2 .
Як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї №350 від 21 грудня 2023 року, ОСОБА_1 проживає по АДРЕСА_1 . Разом з ним проживають його шестеро дітей: дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; син - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; дочка - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та дочка - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Матір дітей ОСОБА_2 , разом із ними не зареєстрована та не проживає. Сім`я перебуває у складних життєвих обставинах. Батько дітей ОСОБА_1 на даний час не працює та здійснює догляд за дочкою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 до досягнення нею трьохрічного віку. Старші діти відвідують навчальні заклади. Дана сім`я потребує матеріальної допомоги для проживання (а.с.13).
Відповідно до ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
За змістом ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 2, 3 ст. 181 СК України).
Відповідно до роз`яснень п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Згідно вимог ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги обставини, що мають значення, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно ч.1 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно з вимогами ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо утримання дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Судом встановлено, що будучи матір`ю неповнолітніх дітей, відповідачка їх належним чином не утримує, хоча зобов`язана це робити і доказів про те, що вона належним чином займається їх утриманням не надала. Отже, суд приходить до висновку, що відповідачка не бере належної участі в утриманні дітей, тому з неї на користь позивача необхідно стягувати аліменти на утримання дітей.
В той же час, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості, що на утриманні відповідачки перебувають інші особи, або ж докази, які б унеможливлювали нею сплату аліментів на утримання дітей.
Виходячи з вищевказаних норм Сімейного кодексу України, приймаючи до уваги, що неповнолітні діти позивача проживають разом із ним та перебувають на повному його матеріальному утриманні і домовленості між ним та відповідачкою про способи виконання обов`язку утримувати дітей не досягнуто, суд вважає вимоги позивача про стягнення із відповідачки аліментів на утримання дітей правомірними.
Враховуючи, що сторони повинні забезпечити дітям рівень життя, необхідний і достатній для їх нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дітей, встановленого прожиткового мінімуму на дітей, суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів із відповідачки на утримання дітей в примусовому порядку в розмірі 1/2 частині всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно ч.1 п.3 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються: позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.
Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Отже, з відповідачки на користь держави повинні бути стягнуті судові витрати, пов`язані з розглядом справи в розмірі 1211,20 грн.
На підставі ст.ст. 180-183, 191 Сімейного Кодексу України, керуючись ст. 5 Закону України Про судовий збір ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - задоволити.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; дочки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; дочки - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та дочки - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі 1/2 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви, тобто з 16 січня 2024 року і до досягнення дітьми повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуто Дубровицьким районним судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживає по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , ID-картка № НОМЕР_8 від 06 квітня 2023 року, орган, що видав 5617.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , проживає по АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер невідомий, посвідка на постійне проживання на території України серії НОМЕР_9 видана ВГІРФО УМВС України в м.Рівне.

Суддя: підпис

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького

районного суду

Рівненської області Оборонова І.В.