ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 593/617/24Головуючий у 1-й інстанції Крамар В.М.
Провадження № 22-ц/817/818/24 Доповідач - Хома М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2024 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої - Хома М.В.

суддів - Гірський Б. О., Костів О. З.,

секретар - Сович Н.А.

з участю представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Парубія Івана Миколайовича на ухвалу Бережанського районного суду Тернопільської області від 12 липня 2024 року, постановлену суддею Крамар В.М. у цивільній справі №593/617/24 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Інвент, товариства з обмеженою відповідальністю Нью Віта Груп, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: товариство з обмеженою відповідальністю Терра Інвест, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кисельова Олена Володимирівна, про скасування рішення державного реєстратора та витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом.

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що згідно договору іпотеки, укладеного 17.10.2007 року між ним та ВАТ КБ Надра, з метою забезпечення виконання його зобовязань за договором кредитної лінії він передав в іпотеку належну йому нежитлову будівлю магазину з офісом загальною площею 418, 5 кв.м., що знаходиться у АДРЕСА_1 .

23 квітня 2024 року позивачу стало відомо про те, що 20 березня 2024 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кисельовою О.В. вчинено запис про право власності на зазначену будівлю за ТзОВ ФК Інвент. Підставою для реєстрації права власності вказано рішення Бережанського районного суду від 1.07.2019 року у справі №2/593/38/2019 та постанову Верховного Суду від 21.04.2021 року.

9 квітня 2024 року державним реєстратором Тернопільської міської ради Говорченко О.В. право власності на зазначений обєкт зареєстровано за ТзОВ Терра Інвест.

Позивач вважає, що запис про право власності ТОВ ФК Інвент на нежитлову будівлю магазину з офісом загальною площею 418, 5 кв.м., що знаходиться у АДРЕСА_1 вчинений приватним нотаріусом з грубим порушенням норм чинного законодавства, у звязку з чим просив скасувати рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію права власності за ТзОВ ФК Інвент та витребувати у ТзОВ Терра Інвест спірне нерухоме майно.

Під час розгляду даної справи судом першої інстанції, а саме 28 червня 2024 року ТзОВ Терра Інвест відчужило нежитлову будівлю магазину з офісом загальною площею 418, 5 кв.м., що знаходиться у м.Бережани Тернопільської області, площа Ринок, 23 А, на користь ТОВ Нью Віта Груп, у звязку з чим за клопотанням позивача судом першої інстанції було замінено відповідача ТОВ Терра Інвест на ТОВ Нью Віта Груп.

10 липня 2024 року ОСОБА_1 подав заяву, в якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом встановлення заборони ТОВ Нью Віта Груп та його правонаступникам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нежитлової будівлі магазину з офісом, загальною площею 418,5 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 234 в книзі 2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 20278686 (свідоцтво на право власності САВ №500520 від 14 вересня 2007 року).

Заяву обґрунтовано тим, що предметом даного позову є скасування реєстраційних дій щодо права власності за ТОВ ФК Інвент на вищевказану нежитлову будівлю. Дане нерухоме майно ТОВ ФК Інвент відчужило ТОВ Терра Інвест, а останнє відчужило ТОВ Нью Віта Груп, що свідчить про наявність ризиків подальшого відчуження даного майна, що утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Бережанського районного суду Тернопільської області від 12 липня 2024 року в забезпеченні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Парубій І.М. просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити. Вказує, що висновки суду першої інстанції є помилковими, оскільки з моменту подання даного позову спірне нерухоме майно неодноразово відчужувалось, що свідчить про наявність ризиків, які дають підстави для вжиття заходів забезпечення позову.

У відзиві ТОВ ФК Інвент просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін. Вказує, що спір про право власності на спірне майно вже вирішено в судовому порядку, ТОВ Інвент набуло у власність вказане майно у встановленому законом порядку, що підтверджується постановою Верховного Суду від 21 квітня 2021 року у справі №593/1826/18. Вищевказане свідчить про штучність даного позову.

У відзиві ТОВ Нью Віта Груп просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити. Вказує, що спір про право власності на спірне майно вже вирішено в судовому порядку, що свідчить про штучність даного позову, а заява про забезпечення позову подана не з метою захисту порушеного права, а спрямована на перешкоджання законному власнику вільно розпоряджатись свою власністю.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Парубія І.М., який підтримав доводи апеляційної скарги, представників ТзОВ ФК Інвент - адвоката Коновала Р.О., ТОВ Нью Віта Груп - адвоката Краснікова Т.В., які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обгрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. При цьому суд зазначив, що перехід права власності від ТОВ Терра Інвест до ТОВ Нью Віта Груп не є перешкодою у виконанні і не свідчить про неможливість невиконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 . Спори за участю позивача щодо нежитлового приміщення магазину з офісом, загальною площею 418,5 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 уже вирішувалися судом та висновок щодо цього спору викладений в постанові Верховного Суду від 9 лютого 2022 року у справі №593/618/21.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, однак лише частково погоджується із мотивами відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як вбачається із матеріалів справи, після відкриття провадження у даній справі та відкладення підготовчого засідання, спірний об`єкт нерухомого майна 28 червня 2024 року був відчужений відповідачем ТОВ Терра Інвест на користь ТОВ Нью Віта Груп, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 9 липня 2024 року №386041497.

Вказані дії відповідача ТОВ Терра Інвест призвели до необхідності заміни цього відповідача на іншу особу - ТОВ Нью Віта Груп.

Дані обставини свідчать про наявність ризиків подальшого відчуження спірного майна, та відповідно, істотного ускладнення або унеможливлення можливого судового рішення про задоволення позовних вимог, оскільки у разі подальшого відчуження товариством Нью Віта Груп спірного обєкта нерухомості такі дії призведуть до неможливості витребування у нього вказаного майна у разі задоволення позову.

А тому висновок суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено та не обґрунтовано потенційної можливості ухилення відповідача від виконання судового рішення, не відповідає обставинам справи.

Крім цього, при вирішенні заяви про забезпечення позову суд першої інстанції помилково врахував ту обставину, що спори за участю позивача щодо нежитлового приміщення магазину з офісом, загальною площею 418,5 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 уже вирішувалися судом та висновок щодо цього спору викладений в постанові Верховного Суду від 9 лютого 2022 року у справі №593/618/21.

Суд першої інстанції не врахував, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки обгрунтованість позову є предметом перевірки судом під час розгляду справи по суті.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 17 грудня 2018 року (справі № 914/970/18).

Отже, у даному випадку наявні передбачені ч.2 ст. 149 ЦПК України підстави для забезпечення позову.

Види забезпечення позову визначені ст. 150 ЦПК України.

Звертаючись до суду із даною заявою, ОСОБА_1 просив вжити заходи забезпечення позову шляхом встановлення заборони ТОВ Нью Віта Груп та його правонаступникам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нежитлової будівлі магазину з офісом, загальною площею 418,5 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 234 в книзі 2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 20278686 (свідоцтво на право власності САВ №500520 від 14 вересня 2007 року).

Підстави для застосування обраного позивачем виду забезпечення позову відсутні з огляду на наступне.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 2 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень реєстраційна дія - державна реєстрація прав, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, а також інші дії, що здійснюються державним реєстратором у Державному реєстрі прав, крім надання інформації з цього реєстру.

Відповідно до ч.1 ст. 11 цього Закону, державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

У постанові Верховного Суду від 8 травня 2024 року у справі №226/463/22 вказано, що при вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Враховуючи, що ТОВ Нью Віта Груп не є особою, що уповноважена здійснювати реєстраційні дії, тому обраний позивачем вид забезпечення позову не спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність (пункт 5 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частина друга статті 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України заходи забезпечення позову вживаються судом за заявою учасника справи.

Таким чином, суд не вправі самостійно обирати вид забезпечення позову, який спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, оскільки відповідно до принципу диспозитивності таке право належить виключно позивачеві (заявникові).

Суд при застосуванні заходів забезпечення позову повинен або задовольнити заявлене клопотання або відмовити в його задоволенні.

Отже, у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити з підстав обрання позивачем такого виду забезпечення позову, який не спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 141, 367, 376, 382-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Парубія Івана Миколайовича задовольнити частково.

Ухвалу Бережанського районного суду Тернопільської області від 12 липня 2024 року змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Резолютивну частину ухвали Бережанського районного суду Тернопільської області від 12 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 4 вересня 2024 року.

Головуюча Хома М.В.

Судді Гірський Б.О.

Костів О.З.