Справа № 462/1643/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2024 року Залізничний районний суд м. Львова,

в складі

головуючого судді Ліуша А.І.,

секретаря Поляниці А.М.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Львівської міської ради, за участі третьої особи Другої львівської державної нотаріальної контори Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

позивач звернулась до суду з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування. Вимоги позову мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ОСОБА_5 , який був батьком позивача та співвласником земельної ділянки на АДРЕСА_1 . Після його смерті, позивач звернулася до нотаріальної контори, де їй і було видано свідоцтво про право власності за законом на грошові вклади. 16 лютого 2024 року, державним нотаріусом було повідомлено позивача про неможливість визначення складу спадкового майна, оскільки земельна ділянка приватизована та належить трьом співвласникам, двом з яких на праві спільної сумісної власності без визначення часток цих співвласників. Враховуючи вищевикладене, просить суд визнати за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , право власності на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,0594 га, надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідачем ОСОБА_4 , подано до суду заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача Львівської міської ради, - в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечив, однак, зазначив, що за життя ОСОБА_5 , поділ або виділення його частки земельної ділянки не проводився, а тому, до позивача не може перейти право власності на частку земельної ділянки в порядку спадкування. За таких обставин, позовні вимоги щодо визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом у визначеному розмірі, а саме у розмірі 1/3 частини вказаної земельної ділянки, є помилковими, та за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно в тій частині в якій ним володів спадкодавець на момент смерті. Вказана позиція представника підтверджується позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, що викладена в постанові від 19 січня 2022 року по справі № 489/2165/19. Враховуючи вищевикладене, в задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Друга львівська державна нотаріальна контора Львівської області подала до суду заяву, про здійснення розгляду без його представника.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 26 квітня 2024 року, витребувано з Другої Львівської державної нотаріальної контори Львівської області спадкову справу ОСОБА_5 /1926 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 /.

Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовільнити в повному обсязі, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження від 10 серпня 1976 року № 2543, батьками ОСОБА_6 , значаться ОСОБА_5 , та ОСОБА_7 /а.с.11/.

Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.13/.

Відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії ЛВ 30618018, ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_5 , на підставі рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 15 серпня 1997 року №513 надано у постійне користування земельну ділянку площею 0,0033 гектарів в межах згідно з планом. Землю надано для обслуговування житлового будинку на АДРЕСА_1 /а.с.14/.

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю І-ЛВ №077148, ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_5 , на підставі рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 15 серпня 1997 року №513, передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0594 гектарів в межах згідно плану. надано для обслуговування житлового будинку на АДРЕСА_1 /а.с.15/.

Суду було також надано свідоцтво про право на спадщину за законом від 21 квітня 2008 року, згідно якого спадкоємцем всього майна ОСОБА_5 , є його донька ОСОБА_3 . Спадкове майно, на яке у вказаній частці видано свідоцтво,- складається з грошових вкладів з відповідними відсотками та всіма компенсаційними нарахуваннями. Крім того, суду надано свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого спадкоємцем майна ОСОБА_8 , є ОСОБА_4 . Спадкове майно на яке видано це свідоцтво складається з 1/3 частини земельної ділянки розміром 0,0594 га, що розташована на АДРЕСА_1 /а.с.18/.

Вказане також стверджується витягом з Державного реєстру речових прав, згідно якого, земельна ділянка з кадастровим номером: :06:018:0339 належить ОСОБА_3 , на праві спільної сумісної власності, ОСОБА_4 , в розмірі 1/3 частки /а.с.17/.

ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , помер, що стверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 /а.с.12/.

Як вбачається з відповіді на заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом Другої львівської державної нотаріальної контори Львівської області від 16 лютого 2024 року №129/02-14, - оскільки спірна земельна ділянка приватизована і належить трьом співвласникам, двом з яких на праві спільної сумісної власності без визначення часток цих співвласників у праві власності, - нотаріус не може визначити склад спадкового майна, а саме: яка частка земельної ділянки належала спадкодавцю /а.с.20/.

Згідно висновку про вартість об`єкта оцінки, ринкова вартість земельної ділянки що розташована на АДРЕСА_1 , становить 100 114 грн. /а.с.21-23/.

В матеріалах справи також міститься копія спадкової справи №160, спадкодавця ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Так, згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 , уклали шлюб, після якого обоє з подружжя отримали прізвище ОСОБА_11 . Крім того, згідно договору дарування від 27 грудня 2004 року, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , подарували, а ОСОБА_3 , прийняла в дар 3/4 частки житлового будинку, в АДРЕСА_1 /а.с.33-73/.

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.

Відтак, в ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_5 , був співвласником земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , яка належала трьом особам, на праві спільної сумісної власності без визначення часток, і це право після його смерті перейшло до позивача ОСОБА_3 .

Суд звертає увагу учасників справи на те, що для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. Вказана позиція суду підтверджується позицією, що викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 18 січня 2023 року, по справі № 466/1403/20.

Так, судом не приймається до уваги позиція представника відповідача ЛМР, та посилання на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, від 19 січня 2022 року по справі № 489/2165/19, оскільки в позиції, що викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 18 січня 2023 року, по справі № 466/1403/20, чітко зазначено, що окремого виділення спадкове майно не потребує, що не стосується визнання права власності на таке майно. Крім того, зазначена позиція є останньою за часом, а тому, є актуальною та відображає поточну правову доктрину, якою й керується суд при прийнятті рішення.

Відтак, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258, 259, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

позовну заяву задовільнити.

Визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 право власності на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,0594 га, надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою АДРЕСА_1 / кадастровий номер земельної ділянки :06:018:0339, яка належить спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 27 лютого 2001 року Львівської міської ради /серії 1-ЛВ 077148/.

Повний текст рішення складено 26 серпня 2024 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: А.І. Ліуш