Справа № 698/459/21
Провадження № 6/698/20/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 р. Катеринопільський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Лазаренка В.В.,

при секретарі судового засідання Гончар Т.О., Триліс Я.О.,

представників заявника ОСОБА_1 , адвоката Цесельської І.В.,

представника заінтересованої особи ОСОБА_2 адвоката Колісника С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Управління Державної казначейської служби України у Катеринопільському районі Черкаської області про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

01.10.2024 року представник Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату адвокат Цесельська І.В., звернулася до суду із заявою, в якій просить визнати виконавчі листи № 698/459/21 від 04.05.2023 року, видані Катеринопільським районним судом Черкаської області: про стягнення з Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату на користь ОСОБА_2 компенсації за вимушений прогул у вигляді середнього заробітку в сумі 100000,00 грн. таким, що не підлягає виконанню; про стягнення з Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату на користь ОСОБА_2 компенсації за відшкодування моральної шкоди у сумі 5000,00 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Заява мотивована тим, що постановою Верховного суду від 07.02.2024 року у справі № 698/459/21 касаційну скаргу Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату задоволено, постанову Черкаського апеляційного суду від 19.04.2023 року скасовано, рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 25.01.2023 року залишено в силі. Разом з тим, 04.05.2023 року Катеринопільським районним судом Черкаської області на виконання постанови Черкаського апеляційного суду від 19.04.2023 року видано два виконавчі листи № 698/459/21 про стягнення з Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату на користь ОСОБА_2 компенсації за вимушений прогул у вигляді середнього заробітку в сумі 100000,00 грн.; а також про стягнення з Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату на користь ОСОБА_2 компенсації за відшкодування моральної шкоди у сумі 5000,00 грн.. Також зазначила, що у зв`язку з тим, що фактично виконана постанова Черкаського апеляційного суду від 19.04.2023 року була скасована постановою Верховного суду від 07.02.2024 року, якою позовні вимоги ОСОБА_2 залишено без задоволення, заявник просить визнати зазначені виконавчі листи такими, що не підлягають виконанню.

07.10.2024 року заінтересованою особою ОСОБА_2 подано до суду заперечення, у якому посилаючись на відсутність підстав передбачених ч. 2 ст. 432 ЦПК України за яких виконавчий документ може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, просить суд відмовити в задоволенні заяви.

У судовому засіданні директор Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату Мартиненко І.М. заяву підтримав з підстав, викладених в ній, просив суд задовольнити її у повному обсязі та пояснив, що на час розгляду заяви постанова Черкаського апеляційного суду від 19.04.2023 року виконана.

У судовому засіданні представник заявника адвокат Цесельська І.В. просила заяву задовольнити, з підстав зазначених у ній.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 адвокат Колісник С.М. у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви, оскільки відсутні правові підстави для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, а постанова Черкаського апеляційного суду від 19.04.2023 року виконана, що не потребує визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

Заінтересована особа Управління Державної казначейської служби України у Катеринопільському районі Черкаської області представника в судове засідання не направила, заяв щодо розгляду та вирішення заяви до суду не подавала.

Суд, заслухавши думку учасників справи, дослідивши заяву про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню та заперечення на заяву, оцінивши надані докази в їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов до такого висновку.

За змістом ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Таким чином, судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

За змістом ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до положень ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. При цьому метою визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є унеможливлення подальшого проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом та закінчення виконавчого провадження (п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження»).

За змістом ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Приписами ч. 1 ст. 25 Бюджетного кодексу України обумовлено, що казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 № 215 затверджено Положення про Державну казначейську службу України (далі - Положення № 215), відповідно до пункту 1 якого Державна казначейська служба України (далі - Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів.

Згідно з підпунктом 3 пункту 4 Положення № 215 Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку здійснює безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду.

Пунктом 9 Положення № 215 встановлено, що Казначейство здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Підпунктом 14 пункту 4 Положення про головні управління Державної казначейської служби України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 12.10.2011 №1280, Головне управління Казначейства відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду.

Отже, законодавством наділено органи Казначейства повноваженнями здійснювати безспірне списання коштів державного та місцевого бюджетів або боржників на підставі рішення суду.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржника, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначений Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 (далі - Порядок № 845).

Так, пунктом 2 Порядку № 845 визначено, що безспірне списання - операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.

Приписами пункту 24 Порядку № 845 встановлено, що стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник (відкриті рахунки), або за його місцезнаходженням документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку.

Відповідно до пункту 31 Порядку № 845 у разі коли за визначеними органом Казначейства кодами класифікації видатків бюджету, за якими здійснюється безспірне списання коштів, відсутні відкриті асигнування (кошти на рахунках) або до кінця бюджетного періоду їх недостатньо для виконання судового рішення, орган Казначейства надсилає боржнику або бюджетній установі, що здійснює централізоване обслуговування боржника, вимогу щодо необхідності вжиття заходів для встановлення таких асигнувань або здійснення інших дій, спрямованих на виконання судового рішення.

Згідно підпункту 1 пункту 34 Порядку № 845 після здійснення безспірного списання коштів з рахунків боржника орган Казначейства готує відповідне повідомлення у двох примірниках, один з яких залишається в органі Казначейства, другий видається боржникові разом з випискою з рахунків.

Судом встановлено, що рішенням Катеринопільського районного суду Черкаської області від 25.01.2023 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату в особі директора ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 19.04.2023 року апеляційну скаргу задовольнити частково. Скасовано рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 25.01.2023 у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги ОСОБА_2 в даній справі задоволено частково. Визнано недійсним та скасовано наказ Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату від 24.05.2021 № 21/01-05. Поновлено ОСОБА_2 на посаді заступника директора Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату. Стягнуто з Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату на користь ОСОБА_2 компенсацію за вимушений прогул у вигляді середнього заробітку в сумі 100000,00 грн. з покладенням на роботодавця обов`язку по відрахуванню із зазначених коштів встановлених законодавством податків та зборів. Стягнуто з Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату на користь ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди 5000,00 грн. Стягнуто з Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату на користь ОСОБА_2 5000,00 грн. витрат по оплаті правової допомоги при розгляді справи судом першої інстанції. У задоволенні решти позовних вимог у справі відмовлено. Стягнуто з Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату до державного бюджету 7165,00 грн. судового збору за розгляд справи судами першої та апеляційної інстанцій.

Постановою Верховного Суду від 07.02.2024 року задоволено касаційну скаргу Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату. Скасовано постанову Черкаського апеляційного суду від 19.04.2023 року. Залишено в силі рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 25.01.2023 року. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату 100,00 грн судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги в частині оскарження вимог про відшкодування моральної шкоди. Компенсовано Мокрокалигірському психоневрологічному інтернату за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України судовий збір в розмірі 3 900,91 грн, сплачений за подання касаційної скарги в частині оскарження вимог про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

04.05.2023 року Катеринопільським районним судом Черкаської області на виконання постанови Черкаського апеляційного суду від 19.04.2023 року видано два виконавчі листи. Один виконавчий лист про стягнення з Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату на користь ОСОБА_2 компенсації за вимушений прогул у вигляді середнього заробітку в сумі 100000,00 грн., другий про стягнення з Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату на користь ОСОБА_2 компенсації за відшкодування моральної шкоди у сумі 5000,00 грн..

10.05.2023 року Управління Державної казначейської служби України у Катеринопільському районі Черкаської області листами за вих. № 02-23-06/349 та за вих. № 02-23-06/351 повідомило Мокрокалигірський психоневрологічний інтернат про те, що на адресу Управління надійшла заява від ОСОБА_2 щодо прийняття до виконання виконавчих листів Катеринопільського районного суду Черкаської області по справі № 698/459/21 від 04.05.2023 року про стягнення з Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату на користь стягувача 100000,00 грн. компенсації за вимушений прогул та 5000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди.

У зв`язку з недостатністю інформації в поданих документах Управління звернулося до Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату для надання реквізитів рахунку, код типової програмної класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів, код економічної класифікації видатків бюджету, для здійснення Управлінням безспірного списання коштів в установленому законом порядку.

17.05.2023 року Управління Державної казначейської служби України у Катеринопільському районі Черкаської області звернулося з листами-вимогою за вих. № 02-23-06/363 та за вих. № 02-23-06/365 до Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату, згідно яких для здійснення безспірного списання коштів відповідно до виконавчих листів Катеринопільського районного суду Черкаської області по справі № 698/459/21 від 04.05.2023 року про стягнення з Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату на користь ОСОБА_2 100000,00 грн. за вимушений прогул та 5000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди, керуючись п. 31 Постанови КМУ від 03.08.2011 р. № 845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників», просило вжити заходів, спрямованих на виконання судового рішення.

18.08.2023 року Управління Державної казначейської служби України у Катеринопільському районі Черкаської області письмовим повідомленням за вих. № 02-07-08/606 керуючись п.п. 1 п. 34 Постанови КМУ від 03.08.2011 р. № 845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників», повідомило директора Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату Мартиненка І.М. про здійснення безспірного списання коштів.

Із вказаного письмового повідомлення вбачається, що на виконання виконавчих листів Катеринопільського районного суду Черкаської області від 04.05.2023 року по справі № 698/459/21 Управління Державної казначейської служби України у Катеринопільському районі Черкаської області здійснило безспірне списання коштів з рахунків Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату на користь ОСОБА_2 моральної шкоди в сумі 5000,00 грн., правової допомоги в сумі 5000,00 грн. та компенсація за вимушений прогул в сумі 80500,00 грн..

Відповідно до платіжної інструкції від 17.08.2023 року № 1 (#383241103) Мокрокалигірським психоневрологічним інтернатом сплачено на користь ОСОБА_2 90500,00 грн., з яких оплата моральної шкоди - 5000,00 грн., правової допомоги - 5000,00 грн., компенсація за вимушений прогул в сумі 80500,00 грн., згідно виконавчих листів Катеринопільського районного суду Черкаської області по справі № 698/459/21 від 04.05.2023 року та заяви про виконання виконавчих листів.

Отже, в період розгляду Верховним Судом касаційної скарги Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату, на підставі виконавчих листів Катеринопільського районного суду Черкаської області від 04.05.2023 року Управлінням Державної казначейської служби України у Катеринопільському районі Черкаської області було здійснено безспірне списання коштів з рахунків Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату на користь ОСОБА_2 у розмірі 90500,00 грн.

Питання щодо зупинення виконання постанови Черкаського апеляційного суду від 19.04.2023 року під час її виконання боржником не ставилося.

Ухвалою суду від 01.08.2024 року заяву про поворот виконання рішення задоволено частково. Допущено поворот виконання постанови Черкаського апеляційного суду від 19.04.2023 року в частині стягнення судових витрат по оплаті правової допомоги в розмірі 5000,00 грн. В порядку повороту виконання постанови, стягнути з ОСОБА_2 на користь Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату судові витрати по оплаті правової допомоги в розмірі 5000,00 грн. У задоволенні інших вимог заяви відмовити. Стягнуто з Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3636,36 грн.

Так, з пунктів 5, 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Враховуючи викладене, з наданих доказів встановлено, що на час розгляду заяви за вказаними виконавчими листами будь-які дії щодо їх виконання не здійснюються у зв`язку з їх фактичним виконанням в повному обсязі.

З наведеного вбачається, що визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, і фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, є самостійними підставами для закінчення виконавчого провадження і їх одночасне застосування є неможливим. У зв`язку з цим, закінчення виконавчого провадження з підстави фактичного виконання рішення згідно з виконавчим документом унеможливлює закінчення його виконання з підстави визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, оскільки виконавче провадження не може бути розпочате знову.

У постанові Верховного Суду від 16.01.2018 року у справі № 755/15479/14 викладено схожий висновок у подібних правовідносинах.

Відповідно до ч. 4 ст. 432 ЦПК України про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулось повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його корить безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Таким чином, суд доходить висновку про те, що оскільки виконання спірних виконавчих листів закінчено у зв`язку з фактичним виконанням у повному обсязі рішення згідно з виконавчими документами, питання про повернення коштів, стягнутих за виконавчими листами не ставиться, а тому підстави для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню відсутні, а заява Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату є необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Щодо судових витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у запереченнях на заяву просить стягнути з Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату на його користь понесені витрати на оплату професійної правничої допомоги в сумі 4000,00 грн.

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу ОСОБА_2 надав до суду: договір про надання правової допомоги № 26-04/24 від 26.04.2024 року, укладений між ним та адвокатом Колісником С.М.; Акт прийому-передачі наданих послуг, згідно договору про надання правової допомоги № 26-04/24 від 26.04.2024 року, відповідно до якого адвокатом були виконані наступні роботи (надані послуги): консультація з правових питань - 0,5 год. х 1000,00 грн.=500,00 грн., вивчення законодавства та судової практики - 2,5 год. х 1000,00 грн.=2500,00 грн., підготовка заперечення на заяву - 1 год. х 1000,00 грн.=1000,00 грн. Загальна вартість виконаних робіт (наданих послуг) становить 4000,00 грн..

Оскільки сторона заявника не скористалася своїм процесуальним правом на подання клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, а заява про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню задоволенню не підлягає, суд приходить до висновку про стягнення з Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату на користь ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу на суму 4000,00 грн..

Керуючись ст. 133, 432 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Управління Державної казначейської служби України у Катеринопільському районі Черкаської області про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Стягнути з Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату, на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Лазаренко