ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/1559/24Головуючий у 1-й інстанції Клим Т.П.
Провадження № 22-ц/817/688/24 Доповідач - Хома М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2024 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої - Хома М.В.

суддів - Гірський Б. О., Костів О. З.,

секретар - Сович Н.А.

з участю ОСОБА_1 та його представника - адвоката Сідорова В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Сідорова Віталія Михайловича на ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської області від 29 травня 2024 року, постановлену суддею Клим Т.П. у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Кременецький відділ державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, накладеного постановою старшого державного виконавця Трускавецького відділу ДВС у Дрогобицькому районі Львівської області ЗМУ МЮ від 05.10.2021 року при примусовому виконанні виконавчого листа № 361/6333/16-ц, виданого 24 лютого 2017 року Броварським міськрайонним судом Київської області, до повного погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно вищевказаного виконавчого листа.

Заявник вказував, що станом на 26.03.2024 року у нього наявна сума боргу зі сплати аліментів у розмірі 224 007,30 грн, однак із урахуванням відсутності у нього офіційного працевлаштування, він не ухиляється від виконання вищевказаного судового рішення, а навпаки, по можливості надходження коштів виконує його.

Зокрема, 14.05.2024 року заявником було сплачено суму боргу по аліментах у розмірі 1000 грн.

Часткове погашення суми боргу зі спати аліментів в означеному розмірі, явка до державного виконавця та надання пояснень з приводу свого матеріального стану на думку ОСОБА_1 свідчить про добросовісне виконання ним зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

ОСОБА_1 указував, що йому запропонували роботу за кордоном, але обмеження у праві виїзду за межі України позбавляє його можливості заробити кошти за кордоном, застосоване до нього обмеження триває більше двох років та позбавляє його основного законного джерела засобів для існування, тому вважав, що наявні підстави для задоволення його заяви.

Ухвалою Кременецького районного суду від 29.05.2024 року відмовлено в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Сідорова В.М. про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, що накладено постановою старшого державного виконавця Трускавецького відділу ДВС у Дрогобицькому районі Львівської області ЗМУ МЮ від 05.10.2021 року.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Сідоров В.М. просить скасувати ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської області від 29 травня 2024 року, постановивши нове судове рішення, яким задовольнити заяву.

Вказує, що постановляючи оскаржувану ухвалу, суд не врахував того, що заявник офіційно не працевлаштований, по мірі надходження коштів та отримання тимчасових заробітків у добровільному порядку сплачує аліменти, постійно з`являється на виклики державного виконавця та надає пояснення про свій матеріальних стан, що свідчить про добросовісність виконання останнім зобов`язать, покладених на заявника судовим рішенням та дає підстави дійти висновку, що ОСОБА_1 не ухиляється від виконання покладених на нього зобов`язань.

Застосоване обмеження у праві виїзду за межі України, яке початково було обгрунтованим, триває більше двох років, що є тривалим періодом обмеження, паротягом якого державним виконавцем не встановлено наявність у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення.

Заявник не працевлаштований, однак вживає заходів щодо працевлаштування, йому запропонували роботу за кордоном. Застосоване обмеження позбавляє його можливості заробити кошти та виконати покладені на нього зобов`язання.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник - адвокат Сідоров В.М. апеляційну скаргу підтримали, просили скасувати ухвалу Кременецького районного суду від 29 травня 2024 року, постановивши нове судове рішення, яким задовольнити заяву.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника - адвоката Сідорова В.М., ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Обставини справи.

На виконанні у Кременецькому відділі Державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходиться виконавчий лист № 361/6333/16-ц, виданий 24 лютого 2017 року Броварським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки заробітної плати та інших доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04 листопада 2016 року і до повноліття дитини.

За вказаними виконавчими документом боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Постановою старшого державного виконавця Трускавецького відділу ДВС у Дрогобицькому районі Львівської області ЗМУ МЮ Громиш Н.З. 05 жовтня 2021 встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа № 361/6333/16-ц, виданого 24 лютого 2017 року.

Із змісту вказаної постанови вбачається, що станом на 28.09.2021 року наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої становить 89 941 грн., що перевищує суму платежів за шість місяців.

Згідно Інформаційної довідки від 10 травня 2024 року, виконавче провадження перебуває в Кременецькому відділі ДВС у Кременецькому районі Тернопільської області, станом на 26 березня 2024 року у ОСОБА_1 наявна заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 224 007,30 грн.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.

Частиною дев`ятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено особливий порядок дій, метою яких є створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання, який передбачає, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та холодною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

При встановленні державним виконавцем наявності заборгованості зі сплати аліментів і того, що її сукупний розмір перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, застосування вказаних обмежень прямо передбачено частиною дев`ятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому вказана стаття не зобов`язує державного виконавця перевіряти наявність таких прав у боржника, а містить припис у вигляді імперативного обов`язку виконавця винести постанови, перелік яких визначено у цій статті, адже застосування заходів, прямо передбачених частиною дев`ятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», слугують належному захисту прав дітей та сприяють встановленню механізму притягнення до відповідальності осіб за несплату аліментів та ухилення боржників у подальшому від виконання призначеного обов`язку із стягнення за несплату аліментів, зменшенню заборгованості зі сплати аліментів.

У разі усунення заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, яка дає підстави виконавцю для накладення постанови про обмеження певних прав, виконавцем будуть вжиті заходи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд виходив з того, що на час розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, рішення суду не виконано і обставини, що зумовили застосування обмеження у праві виїзду боржника за кордон, не змінилися, заявником не надано достатніх доказів на підтвердження того, що ним було вжито всіх можливих дієвих заходів для погашення наявної заборгованості в повному обсязі.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів з огляду на таке.

Так, як вбачається із матеріалів справи, станом на 26.03.2024 року у ОСОБА_1 наявна заборгованість щодо сплати аліментів у розмірі 224 007,30 грн.

Ураховуючи, що заборгованість за аліментами існує тривалий час, з часу вжиття державним виконавцем відповідних обмежень розмір заборгованості збільшився, тому апеляційний суд вважає, що відсутні підстави для скасування вжитих державним виконавцем заходів примусового виконання рішення.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не враховано того, що заявник офіційно не працевлаштований, по мірі надходження коштів та отримання тимчасових заробітків ОСОБА_1 у добровільному порядку сплачує аліменти та не ухиляється від виконання покладених на нього зобов`язань, колегія суддів оцінює критично та зазначає, що суду не надано доказів, що за час, який минув з дня встановлення заявнику тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, останнім здійснено належні дії для виконання рішення суду та змінились обставини, за існування яких покладено на боржника зазначене обмеження. Факт оплати ОСОБА_1 заборгованості зі сплати аліментів 15.05.2024 року на суму 1000 грн. та 28.05.2024 року на суму 1000 грн, яку здійснено за декілька днів перед поданням заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїду за межі України та під час даного судового провадження, на думку колегії суддів не свідчить про належне виконання заявником зобов`язать по утриманню свого неповнолітнього сина ОСОБА_4 , який із урахуванням його віку потребує належного утримання та постійного матеріального забезпечення.

Після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментних платежів не зменшується, а навпаки, продовжує зростати, що на думку колегія суддів впливає на права дитини - сина ОСОБА_4 на його належне матеріальне утримання.

Заявником не було надано доказів на підтвердження існування виключних обставин, за яких доцільним є скасування тимчасових заходів обмеження у праві виїзду за кордон, а тому підстави для скасування тимчасового обмеження відсутні.

Доводи апеляційної скарги про те, що обмеження свободи пересування заявника є неспіврозмірним заходом, так як продовжується протягом тривалого часу, для втручання у право боржника на свободу вільного пересування необхідно дотриматися розумного балансу між правами боржника щодо вільного пересування та правами стягувача на остаточне виконання судового рішення, заявник вживає заходів щодо працевлаштування, йому запропонували роботу за кордоном, однак застосоване обмеження позбавляє його можливості заробити кошти та виконати покладені на нього зобов`язання, колегія суддів оцінює критично та вважає, що у даному випадку дотримано розумний баланс між правами боржника щодо вільного пересування та правами стягувача на остаточне виконання судового рішення про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Оскаржувана постанова державного виконавця направлена на забезпечення прав дитини, жодним чином не позбавляє боржника права на працю в межах України.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам чинного законодавства, доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Сідорова Віталія Михайловича - залишити без задоволення.

Ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської області від 29 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 10 вересня 2024 року.

Головуюча Хома М.В.

Судді Гірський Б.О.

Костів О.З.