Справа № 399/208/24
Провадження № 2/399/162/2024
09 вересня 2024 року смт Онуфірївка
Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Лях М.М., за участю секретаря судових засідань Гриценко Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Онуфріївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,
До Онуфріївського районного суду Кіровоградської області з позовом звернувся представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 до відповідача ОСОБА_2 в якому просить визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_4 .
Про смерть ОСОБА_4 та наявність заповіту позивач дізнався випадково в лютому 2024 року від родичів померлої ОСОБА_4 та одразу звернувся до нотаріуса. 20.03.2024 року ОСОБА_1 звернувшись до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області із заявою про прийняття спадщини, однак йому було роз`яснено та відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що ним пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини. Вважає, що строк пропущений ним з поважної причини, оскільки йому не було відомо про існування земельної ділянки та заповіту складеного на його ім`я. На момент смерті спадкодавця він проживав за адресою: сел. Млинок Олександрійського району Кіровоградської області, і, хоча і спілкувався із померлою, але не знав про вищевказані обставини.
Тому на основі вищезазначеного просить визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю 3 місяці, після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Ухвалою суду від 01 квітня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 20 травня 2024 року підготовче провадження закрито та призначено справу до розгляду по суті.
Ухвалою суду від 12 серпня 2024 року замінено відповідача у справі Онуфріївську селищну раду Олександрійського району Кіровоградської області на належного відповідача ОСОБА_2 .
В судове засідання позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_3 не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явилась, про день і час розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила, відзив на позовну заяву не подавала.
Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України неявка в судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
На підставі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кремнчуці Кременчуцького району Полтавської області померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 20 липня 2021 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану в місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) /а.с. 7/.
Згідно заповіту, посвідченого 27.10.2015 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області, ОСОБА_4 належні їй земельні ділянки, що розташовані на території Млинківської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області, заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 /а.с. 8, 10 - 13/.
20 березня 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, в зв`язку з тим, що протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, ним не подано заяву про її прийняття та, відповідно, він вважається таким, що спадщину не прийняв, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії /а.с. 14/.
Згідно копії спадкової справи № 5/2022 заведеної 15 січня після смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смрті спадкодавця ОСОБА_5 звернувся 20.03.2024 /а.с 40-74/.
Відповідно до статті 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до частини 1статті 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.
В силу статей 1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до статей 1220-1221,1223 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкування може відбуватися за заповітом або за законом.
Згідно зі статтями 1268-1270 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Натомість, судом встановлено, що позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після спливу встановленого строку.
Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (стаття 1272 Цивільного кодексу України).
Відповідно до статей 1273-1275 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 названого Кодексу, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідну заяву.
Виходячи з вище викладеного можливо зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом, є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі.
Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини.
Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Це є обов`язковим для обох названих видів спадкування.
Пропуск шестимісячного строку позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.
Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12.
Спадкодавець ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , отже спадкоємці повинні були звернутися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини до 20.01.2022 року.
Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.
Як зазначалося вище, позивач ОСОБА_1 звертався до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а отже, здійснив всі дії, передбачені Цивільним кодексом України для вираження волевиявлення отримати свідоцтво про право на спадщину, проте, позивач пропустив строк звернення до нотаріуса.
На підтвердження поважності причин пропуску звернення до нотаріуса ОСОБА_1 зазначив, що не знав про наявність заповіту на його ім`я.
Верховний Суд зазначає, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини.
Правила частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які пов`язані, зокрема, з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (стаття 1233 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті1220, 1222, 1270 ЦК України).
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).
Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Вирішуючи спір у спадкових справах, зокрема, щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини необхідно врахувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.
Суд звертає уваги на те, що позивач на час смерті ОСОБА_4 про існування заповіту, складеного на його користь, дізнався після закінчення строку для прийняття спадщини, у родинних відносинах із померлою не перебував, разом не проживав.
На підставі викладеного суд приходить до висновку про можливість та наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі. Відсутність інформації про заповіт спадкодавця є безспірними доказами поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини і вказане свідчить про наявність обєктивних, непереборних перешкод для звернення із заявою про прийняття спадщини, оскільки використати своє право на подання вказаної заяви до нотаріальної контори ОСОБА_1 мав змогу лише після того, як дізналась про наявність у нього права на спадкування за заповітом.
На підставі викладеного суд приходить до висновку про можливість та наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.
Керуючись ст. ст.10,11,12,13,76-81,247,259,263-265 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , уродженцю села Млинок Онуфріївського району Кіровоградської області, додатковий строк тривалістю в три місяці, після набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Суддя М.М. Лях