Справа №694/1425/22
провадження № 8/694/1/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2024 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого- судді Сакун Д.І.,

за участю секретаря судового засідання Федорової І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Звенигородського районного суду Черкаської області заяву ОСОБА_1 про перегляд судового наказу Звенигородського районного суду Черкаської області № 694/1425/22 від 22 вересня 2022 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за нововиявленими обставинами,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Звенигородського районного суду Черкаської області із заявою про перегляд судового наказу Звенигородського районного суду Черкаської області № 694/1425/22 від 22 вересня 2022 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначає, що 22.09.2022 року судовим наказом було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заявник зазначає, що на час винесення судового наказу було дійсним рішення Виконкому Звенигородської міської ради № 162 від 14.05.2021 року щодо доцільності визначення місця проживання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком, ОСОБА_1 . Таким чином, до 06.06.2022 року дитина проживала разом з заявником та перебувала на його утриманні. 07.06.2022 року мати дитини з дозволу заявника забрала сина на один день, однак наступного дня дитину не повернула, а 09.06.2022 року виїхала разом з неповнолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з території України до Польщі. За заявою ОСОБА_1 до ЄРДР було внесено відомості щодо викрадення дитини. Таким чином, заявник вказує на те, що на теперішній час ОСОБА_2 не проживає разом з дитиною за зазначеною нею адресою у м. Ватутіне Черкаської області, на зв`язок не виходить і у заявника немає можливості надавати кошти на утримання дитини. За цих обставин заявник просить скасувати судовий наказ Звенигородського районного суду Черкаської області по цивільній справі № 694/1425/22 від 10 серпня 2018 року у зв`язку з нововиявленими обставинами.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 та його представник не з`явились, повідомлені про час і місце розгляду справи належним чином.

Представник ОСОБА_2 адвокат Держан В.В. подала до суду заяву, в якій просила слухати справу у її відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Частиною 8 ст. 170 ЦПК України передбачено, що у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої ст. 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Судовий наказ видано відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, а тому його може бути переглянуто за нововиявленими обставинами.

У заяві про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами заявник вказав на наявність підстав для такого перегляду, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України.

Відповідно до ч.1, п. 1 ч. 2 ст.423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано з підстави, визначеної п. 1 ч. 2статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Отже, відповідно до п. 1 ч. 2 ст.423, п. 1 ч. 1 ст.424 ЦПК України нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, а строк звернення з заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами починає відлік із дня, коли заявник дізнався або міг дізнатися про існування цих нововиявлених обставин, які йому не були відомі на час розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що заявник, посилаючись на підставу перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами вказував, що між сторонами наявний спір щодо права вимоги стягнення аліментів на утримання дитини і дана обставина не була відома суду на момент видачі судового наказу. В підтвердження існування даної обставини заявником надано судові рішення Виконкому Звенигородської міської ради № 162 від 14.05.2021 року щодо доцільності визначення місця проживання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком, ОСОБА_1 , та доданий до нього відповідний висновок органу опіки та піклування. Крім того, надано витяг з ЄРДР, з якого вбачається, що 08.06.2022 року за заявою ОСОБА_1 внесено відомості щодо зникнення дитини. Також долучено інформацію Державної прикордонної служби України від 06.09.2022 року, згідно до якої ОСОБА_2 разом з сином, ОСОБА_4 , перетнула державний кордон України та Республіки Польща, відомостей про в`їзд на територію України зазначених осіб немає.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов`язку по утриманню неповнолітньої дитини встановлені ст.181СК України та, відповідно, визначаються за домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на дитину у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тобто з вимогою, яка чітко визначена ч. 1 п. 4 ст. 161 ЦПК України, і такий розмір аліментів на одну дитину відповідає закону.

22.09.2022 року Звенигородським районним судом Черкаської області було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.08.2022 року та до повноліття дитини.

Як вбачається з матеріалів справи малолітня дитина колишнього подружжя на час звернення ОСОБА_2 із заявою про видачу судового наказу проживає з матір`ю.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Стаття 429 ЦПК України унормовує розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами; за змістом частини другої цієї статті суд розглядає справу за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Таким чином, нововиявленими обставинами за своєю суттю є фактичні дані, що в установленому законом порядку спростовують факти, які були покладені в основу судового рішення (частина друга статті 423 ЦПК України).

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Отже, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вказані правові норми передбачають, що це мають бути обставини, які є істотними, тобто, такими, що якби вони були відомі раніше, то суд ухвалив би інше рішення; вони є нововиявленими, а не новими обставинами, тобто, існували на час розгляду судом спору; вони входять до предмету доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Підставою перегляду будь-якого судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами є те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

На відміну від нововиявлених обставин, нові обставини, тобто обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою у цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухвалені судового рішення, є новим обставинами. За аналогією не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами нові докази.

Згідно з практикою ЄСПЛ процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, наявність доказу, недоступного раніше, який однак міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (пункти 27-34 рішення «Праведная проти Росії» від 18 листопада 2004 року).

Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», заява № 3236/03).

09 червня 2022 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідування за заявою ОСОБА_1 від 08 червня 2022 року про те, що його співмешканка ОСОБА_2 з їх спільною дитиною не повернулися додому; розпочато кримінальне провадження № 0000438, яке постановою слідчого від 28 червня 2022 року закрито, оскільки встановлено місцеперебування ОСОБА_2 та малолітнього ОСОБА_3 .

Відповідно до інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який слідує за мамою, 09 червня 2022 року перетнули державний кордон України в пункті пропуску «Угринів» (кордон з Республікою Польща) в напрямку виїзду.

Як вбачається з рішення Окружного суду м. Вроцлава від 24 листопада 2022 року, ОСОБА_1 звернувся 04 жовтня 2022 року до суду із заявою про повернення малолітнього ОСОБА_3 , на колишнє місце проживання в Україні, у зв`язку з незаконним утримуванням малолітнього у Республіці Польща матір`ю ОСОБА_2 . За наслідками розгляду, суд відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 та зазначив, що найкращі інтереси малолітнього перешкоджають виданню наказу про його повернення в Україну.

ОСОБА_1 (батько) не надав належних та допустимих доказів, що спростовують доводи заявника (матері) щодо проживання сина разом з нею.

Водночас у поданій до суду заяві про видачу судового наказу про стягнення аліментів ОСОБА_2 не спростовувала факт проживання із сином у Республіці Польща, а лише вказувала, що місце її реєстрації зазначено у квартирі в м. Ватутіно.

Такі обставини не спростовані ОСОБА_1 .

У постанові Верховного Суду від 13 березня 2023 року у справі № 359/10050/19 викладено висновок про те, що «обов`язковою умовою для стягнення аліментів на користь одного з батьків є проживання з нею чи з ним самої дитини, на утримання якої власне і стягуються аліменти».

Отже, боржник не довів наявність нововиявленої обставини, факту проживання сина разом з батьком на час видачі судового наказу.

Як встановлено судом, підтверджується судовим рішенням в іншій справі, яке набрало законної сили, та підтверджується матеріалами цієї справи, малолітній ОСОБА_3 , проживає разом з матір`ю.

Безпідставним є посилання ОСОБА_1 як на підставу перегляду судового наказу на рішення виконавчого комітету Звенигородської міської ради від 14 травня 2021 року № 162 щодо доцільності визначення місяця проживання ОСОБА_3 разом з батьком, оскільки вказане рішення не спростовує факт проживання матері із сином та не впливає на зміст судового наказу. Крім того, у матеріалах справи наявне рішення виконавчого комітету Ватутінської міської ради Черкаської області від 27 травня 2021 року № 195 про затвердження висновку щодо визначення місця проживання ОСОБА_3 разом з матір`ю.

Враховуючи зазначене, підстави для задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відсутні, оскільки вказані заявником обставини, не є нововиявленими у розумінні пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України.

Доводи заявника про те, що існує спір щодо визначення місця проживання дитини, також не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки не змінюють висновку суду щодо проживання дитини разом зі стягувачем на день видачі судового наказу.

З огляду на вищенаведені правові норми та фактичні обставини справи суд дійшов висновку про те, що підстави для задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відсутні, оскільки вказані заявником обставини, не є нововиявленими у розумінні пункту 1 частини другої, а тому у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами слід відмовити.

Керуючись ст. 429 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового наказу Звенигородського районного суду Черкаської області № 694/1425/22 від 22 вересня 2022 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за нововиявленими обставинами - відмовити.

Судовий наказ Звенигородського районного суду Черкаської області № 694/1425/22 від 22 вересня 2022 року, виданий за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини залишити в силі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Повна ухвала складена 04.07.2024 року.

Суддя Д.І. Сакун