Справа № 357/5717/24
Провадження № 2-о/357/171/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" квітня 2024 р. cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Цуранов А.Ю., перевіривши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: 1) приватний нотаріус Іванчишина Лариса Григорівна; 2) ОСОБА_2 , про встановлення факту батьківства,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2024 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана заява в порядку окремого провадження, в якій заявник просить: 1) встановити факт батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; 2) внести відповідні зміни до актового запису № 601, вчиненого 24.05.2001 Відділом реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказавши її батьком ОСОБА_3 , інші відомості залишити без змін.

В обґрунтування заяви зазначає, що заявниця вважає своїм біологічним батьком ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки ОСОБА_4 та її матір ОСОБА_5 перебували у стосунках і проживали однією родиною без укладення шлюбу до 2001 року, однак ОСОБА_4 пішов з родини перед народженням заявниці (28.04.2001) та припинив постійні стосунки з її матір`ю. До 14-річного віку заявниці ОСОБА_3 не часто спілкувався з нею, однак орієнтовно з 2015 року він почав більш активно це робити та фінансово її підтримував. Заявниця вказує, що встановлення факту батьківства необхідне їй для реалізації права знати своїх батьків, а також задля вирішення питання спадкування за законом, оскільки вона як дочка ОСОБА_3 є спадкоємицею першої черги, однак звернутись до нотаріуса не має змоги, оскільки формально відомості про батьківство записані за вказівкою матері.

Дослідивши вказану заяву та додані до неї матеріали, слід виходити з наступного.

Згідно статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження; окремого провадження. Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5).

Слід зазначити, що окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Встановлення факту, що має юридичне значення в окремому провадженні можливе при умові, що факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Із заяви ОСОБА_1 вбачається, що вирішення вимог про встановлення факту батьківства померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 відносно неї необхідне заявнику для прийняття спадщини після смерті її батька, тобто встановлення даного факту напряму пов`язане з наступним вирішенням спору про право, який належить розглядати у позовному провадженні.

Крім того, з заяви ОСОБА_1 та матеріалів справи вбачається про наявність іншого спадкоємця після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 - його матері ОСОБА_2 , яка 24.02.2024 отримала свідоцтво про право на спадщину після сина.

Спір про право пов`язаний виключно з порушенням або оспорюванням суб`єктивного права, тобто коли відсутнє порушення права, то не може бути також і спору про право цивільне. Звернення особи за судовим захистом у такому випадку зумовлюється неможливістю здійснити своє право через неможливість його довести відповідному органу (РАЦСу, нотаріусу та ін.) або громадянам та на підставі її впевненості в існуванні права. Характерним для справ окремого провадження є положення, коли звернення особи до суду зумовлюється неможливістю здійснити своє право через недоведеність певної юридичної обставини, з існуванням якої закон надає особі відповідні права. Якщо у справі беруть участь заінтересовані особи, які позитивно ставляться до встановлення даного факту у суді, спір про право не може виникнути.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними (п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»).

Суд звертає увагу заявника, що главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів.

Спори про спадкування підлягають розгляду судами виключно у порядку цивільного судочинства у позовному провадженні.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в тому числі через відсутність підтвердження родинних відносин, пропуску строку звернення до нотаріуса, не підтвердження прийняття спадщини, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду в позовному провадженні.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Однак, з наданої до суду заяви та матеріалів вбачається наявність спору щодо підтвердження права заявника на спадщину після померлого ОСОБА_3 , а отже дане питання повинно вирішуватись в порядку позовного провадження із залученням всіх можливих спадкоємців до участі у справі та з`ясування наявності чи відсутності їх заперечень щодо вимог заявника, в тому числі представника територіальної громади (в разі відсутності спадкоємців).

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

З огляду на зазначене, вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі в порядку окремого провадження та роз`яснити заявнику право звернутися до суду в порядку позовного провадження.

Керуючись ст. 13, 19, 260, 293, 315, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: 1) Приватний нотаріус Іванчишина Лариса Григорівна; 2) ОСОБА_2 , про встановлення факту батьківства - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А. Ю. Цуранов