Справа № 570/2332/24
Номер провадження 2/570/927/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2024 року Рівненський районний суд Рівненської області у складі:

судді Гнатущенко Ю.В.

з участю секретаря судових засідань Іллюк С.Р., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського районного суду Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини, -

в с т а н о в и в :

14.05.2024 р. позивач ОСОБА_2 звернулася в Рівненський районний суд Рівненської області із позовом відповідача ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання її як дружини у розмірі всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною трьох років.

В обґрунтування позову вказує, що 25.09.2023 р. між нею та відповідачем було укладено шлюб, в якому народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На даний час позивач перебуває у соціальній відпустці по догляду за дитиною та разом з дитиною проживає окремо від відповідача.

Будь-якої матеріальної допомоги, коштів, батько ні дитині, ні їй як дружині не надає, до дитини не навідується.

Наводить положення ст. 48 Конституції України, ст. 182 СК України.

Ухвалою суду від 21.06.2024 р. відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом учасників.

Позивач у судове засідання не з`явилася, згідно заяви вх. 139 від 12.08.2024 р. розглядати без її участі, позов підтримує, просить його задовільнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Вказує, що проживає разом зі своє матір`ю, якій важко ходити, він не працює. Виходячи з його доходів, а це 11 415 грн. щомісяця, він має можливість сплачувати аліменти на утримання дружини у розмірі 500 грн. Він є працездатним, офіційно не працевлаштований, перебуває у шлюбі з позивачем, однак разом не проживають, в кінці серпня 2024 р. дізнався про стягнення з нього аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 у ВП №75939704.

Суд, вислухавши пояснення відповідача у судовому засіданні, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов таких висновків.

Вимоги ст.264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що сторони з 25.09.2023 р. перебувають у зареєстрованому шлюбі (засвідчена позивачем копія свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 ).

Сторони є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (засвідчена позивачем копія свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 ), який проживає разом із матір`ю, що не заперечується сторонами.

Як пояснив у судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 , він офіційно не працевлаштований, однак отримує дохід щомісяця, близько, 11 418 грн., є працездатним.

Як убачається з долученого відповідачем до матеріалів справи Розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у ВП №75939704, з нього стягують аліменти у розмірі 25% від доходу щомісяця, що становить 2854,50 грн.

Відповідач ОСОБА_1 є працездатною особою, тому має змогу надавати матеріальну допомогу ОСОБА_2 , яка здійснює догляд за їхнім спільним малолітнім сином, що не досяг трирічного віку, у зв`язку з чим позбавлена можливості працевлаштуватись та отримувати самостійний дохід.

Враховуючи майновий стан відповідача, заявлені вимоги і фактичні обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме слід стягувати аліменти на утримання дружини у розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня подання позовної заяви, що буде достатньо для забезпечення потреб позивача і такий розмір здатен сплачувати відповідач.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина 9 статті 7 СК України).

Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Згідно з частинами 1, 2 статті 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до частин 2, 4 статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Тлумачення частини 2 статті 84 свідчить про те, що для виникнення права на утримання потрібна сукупність таких умов: 1) проживання з жінкою (чоловіком) дитини, яка не досягла трьох років; 2) можливість другої сторони надавати матеріальну допомогу.

Вказана правова позиція підтверджена Верховним Судом у постанові від 27 травня 2020 у справі № 712/4702/19 (провадження 61-929св20).

Сторонами не заперечується, що вони проживають окремо, малолітній син сторін проживає з матір`ю.

Враховуючи приписи законодавства, зокрема, положення статті 84 СК України, позивач має право на утримання від відповідача до досягнення їх дитиною трирічного віку.

Відповідно до частин 1, 4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Досліджуючи такий критерій як матеріальне становище платника аліментів, суд виходить з наступного.

Відповідач вказує про отримання ним доходу у розмірі, близько, 11 418 грн. щомісяця, інших доказів щодо розміру його доходу матеріали справи не містять. Крім того, сплачує аліменти у розмірі 25% від свого заробітку (доходу), про що свідчить Розрахунок заборгованості зі сплати аліментів у ВП №75939704.

Доказів того, що матір відповідача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на його утриманні, матеріали справи також не містять, а стягнення з нього аліментів на дитину не позбавляє його обов`язку з утримання дружини.

Таким чином, суд вважає, що до стягнення з відповідача підлягають аліменти у розмірі 1/8 від його заробітку (доходу) на утримання дружини, що у грошовому виразі буде становити 1427,25 грн. щомісяця, що складає половину від прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб, виходячи зі ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2024 рік»

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 гривень.

Визначаючи розмір аліментів, виходячи з принципів розумності та справедливості, з урахуванням матеріального стану відповідача, знаходження його у працездатному віці, сплату аліментів у розмірі 25% усіх видів заробітку (доходу) відповідача, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів на утримання дружини, саме у такому розмірі, зважаючи на те, що відповідач має матеріальну можливість сплачувати аліменти на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/8 частини заробітку (доходів) відповідача.

Суд вважає, що такий розмір аліментів відповідає вимогам закону та принципам справедливості, не порушить інтереси відповідача і захистить права позивача на утримання.

Вимоги позову про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини, суд вважає безпідставними, оскільки належних та допустимих доказів, які б підтверджували необхідність стягнення аліментів саме в такому розмірі, позивачем не надано.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини - задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 14.05.2024 р. до досягнення дитиною ОСОБА_3 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьохрічного віку.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць - допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Сторони справи:

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 28.10.2024 р.

Суддя Гнатущенко Ю.В.