Провадження № 2/761/4608/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11 квітня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Габунії М.Г.,

за участі

представника позивача: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

06.12.2023 року до суду надійшла зазначена позовна заява.

В позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в розмірі 5 000,00 доларів США та 20 000,00 Євро.

Вимоги обґрунтовані тим, що 14.10.2019 року ОСОБА_3 під розписку отримала від ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 5 000,00 доларів США та 20 000,00 Євро під 0,75% за користування вказаними коштами, що підтверджується розпискою від 14.10.2019 року.

Так як строк повернення грошових коштів не встановлений, представник позивача звернувся до відповідача з вимогою в порядку передбаченому статтею 530 ЦК України про повернення коштів.

Однак відповідач власні зобов`язання не виконала та грошові кошти не повернула в обумовлені вимогою строки, тому для захисту порушеного права позивач звернувся до суду з цим позовом.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовну заяву та просила її задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не направила.

Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, а також те, що представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалив про заочний розгляд справи.

Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 14.10.2019 року ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 20 000,00 Євро та 5 000,00 доларів США. Проценти за використання вказаною сумою передбачені в розмірі 0,75%, про що відповідач написала розписку.

В розписці строк повернення грошових коштів не вказано.

22.11.2023 року на адресу відповідача була направлена вимога позивача про повернення грошових коштів.

Як вбачається, у вимозі строк повернення грошових коштів не вказано.

Суду не надано доказів отримання вказаної вимоги відповідачем.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, не надала доказів виконання власних зобов`язань та повернення позивачу грошових коштів в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача зазначила, що відповідач не повернула суму позики.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму) позики. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Гривня є законним платіжним засобом на території України.

Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (частини перша, друга статті 192 ЦК України).

Такі випадки передбачені статтею 193, частиною четвертою статті 524 ЦК України, Законом України від 16 квітня 1991 року № 959-XII «Про зовнішньоекономічну діяльність», Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», Законом України від 23 вересня 1994 року № 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Згідно зі статтею 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Отже, гривня як національна валюта вважається єдиним законним платіжним засобом на території України.

Разом з тим частина друга статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

Судом встановлено, що предметом спірного договору позики є іноземна валюта - долари США та Євро, умовами договору передбачено одержання процентів за користування коштами.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ( ч. 1 ст. 526 ЦК України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Таким чином, оскільки позивач надав відповідачу грошові кошти, про що свідчить відповідна розписка, однак відповідач належним чином не виконала свої зобов`язання перед позивачем за розпискою від 14.10.2019 року та не повернула грошові кошти, тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 5 000,00 доларів США та 20 000,00 Євро.

Крім того, на підставі положень статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 525, 526, 599, 625, 1048, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 77-81, 141, 263, 265, 280-283, 352, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , остання відома адреса: АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 борг за розпискою від 14.10.2020 року в сумі 5 000 (п`ять тисяч) доларів США 00 центів, 20 000 (двадцять тисяч) Євро та 7 808,80 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 19 квітня 2024 року

Суддя: Н.Г. Притула