Справа № 526/4539/23
Провадження № 2/526/439/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2024 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Максименко Л. В.

при секретарі Павленко Т. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гадяч цивільну справу № 526/4539/23 за позовом ОСОБА_1 до Полтавської обласної прокуратури, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Миргородська державна нотаріальна контора про зняття арешту з майна,

з участю представника відповідача прокурора Гринь В.О.

встановив:

04 грудня 2023 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до Полтавської обласної прокуратури, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Миргородська державна нотаріальна контора про зняття арешту з майна.

Позивач просить суд зняти арешт з майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), який був накладений на підставі повідомлення 1843-04 від 02.11.2004 року за реєстраційним номером обтяження 1462349 від 11.11.2004 та виключити запис з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна.

ОСОБА_4 позов обґрунтовує тим, що маючи намір оформити спадщину після смерті батька ОСОБА_3 дізналась, що спадкове майно перебуває під арештом на підставі повідомлення 1843-04 від 02.11.2004 року слідчого прокуратури Гадяцького району ОСОБА_5 , яким накладено арешт на належний її батькові будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Також у власності її батька перебувало три земельні ділянки за кадастровими номерами: :00:001:0350, 0:00:009:0120, :00:009:0119. Згідно відповіді Миргородської окружної прокуратури від 12.12.2022 повідомлено що 21.01.2005 прокуратурою Гадяцького району за результатами досудового розслідування до Гадяцького районного суду було направлено кримінальну справу №04520016 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України. За вироком Гадяцького районного суду від 25.04.2005 року він був визнаний винним і йому призначене покарання у виді позбавлення волі та на користь потерпілої ОСОБА_6 було стягнуто грошові кошти у якості відшкодування завданої злочином шкоди. Відповідно до відповіді Гадяцького районного суду Полтавської області від 16.03.2023, копію повідомлення 1843-04 від 02.11.2004 року надати їй немає можливості, оскільки кримінальна справа відносно ОСОБА_3 знищена 08.07.2020 у зв`язку із закінченням строку зберігання. З наданого вироку вбачається, що питання про зняття арешту з майна засудженого ОСОБА_3 при постановлені вироку не було вирішено, а арешт нерухомого майна ОСОБА_3 позбавляє позивача реалізувати свої спадкові права після смерті батька.

Оскільки судові справи та виконавчі провадження, за якими накладено арешт знищено, тому арешт може бути знято лише на підставі судового рішення.

Ухвалою суду від 05.12.2023 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та за ухвалою суду від 10.07.2024 закрито підготовче провадження у справі.

Від Полтавської обласної прокуратури надійшов відзив, в якому відповідач зазначає, що Прокуратурою Гадяцького району за результатами досудового слідства 21.01.2005 до Гадяцького районного суду направлено кримінальну справу №04520016 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Вироком Гадяцького районного суду від 25.04.2005 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі строком до 7 років. Одночасно із засудженого ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_6 стягнуто грошові кошти в якості компенсації матеріальної та моральної шкоди. Рішення про зняття арешту з майна ОСОБА_3 не приймалось. Згідно листа Гадяцького районного суду Полтавської області № ЕП-72/23-вих. від 16.03.2023 кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України знищена відповідно акту № 70 від 08.07.2020 у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_2 від 13.05.2021 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Шилівка Зіньківського району Полтавської області. Відомості в Єдиному реєстрі боржників відносно ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 відсутні.

Позивач та її представник адвокат Шевченко Д. М. у судове засідання не з`явились, від представника позивача адвоката Шевченко Д. М. надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача Полтавської обласної прокуратури Гринь В.О. в судовому засіданні просив врахувати факти, викладені у відзиві на позовну заяву та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Представник третьої особи Миргородської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву в якій просить справу розглянути без її участі.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , згідно свідоцтва про право власності №513 від 06.06.2003, виданого на підставі рішення виконкому Петрівсько-Роменської сільської ради від 30.05.2003 за №153 та зареєстрованого в Полтавському міжміському бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності, належав на праві власності житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

У власності ОСОБА_3 перебувало три земельні ділянки з кадастровими номерами: :00:001:0350 площею 3,2507 га, 0:00:009:0120 площею 3,414 га, :00:009:0119 площею 3, 5776 га, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №311895505 від 07.10.2022 .

18 серпня 2016 року ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробив заповіт, посвідчений секретарем Шилівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області та зареєстрованого в реєстрі за №51, яким все майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось і все те, що буде належати йому на день смерті заповів дочці ОСОБА_7 .

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Шилівка, Зіньківського району, Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

ОСОБА_2 є спадкоємцем майна ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_2 , свідоцтвом про укладення шлюбу, згідно якого позивач змінила прізвище ОСОБА_8 на прізвище чоловіка ОСОБА_9 , витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №66383306 від 13.09.2021 про реєстрацію спадкової справи у приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Заєць Н. М. за №68287006, номер у нотаріуса 252/2021.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №311895505 від 07.10.2022, зареєстровано тип обтяження арешт нерухомого майна, реєстраційний номер 1462349, зареєстровано 11.11.2004 17:14:38 реєстратором: Гадяцька державна нотаріальна контора, 37300. Підстава обтяження: повідомлення 1843-04 від 02.11.2004 слідчого прокуратури Сергієнка В. І. Об`єкт обтяження будинок за адресою: АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_3 , додаткові дані: прокуратура Гадяцького району, заявник прокуратура Гадяцького району.

За вироком Гадяцького районного суду від 25.04.2005 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі строком до 7 років. Одночасно із засудженого ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_6 стягнуто грошові кошти в якості компенсації матеріальної та моральної шкоди. Рішення про зняття арешту з майна ОСОБА_3 не приймалось.

Згідно листа Гадяцького районного суду Полтавської області № ЕП-72/23-вих від 16.03.2023 кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України знищена відповідно акту № 70 від 08.07.2020 у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Як вбачається з повідомлення Гадяцького відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно - Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) № 17565 від 09.12.2022 щодо надання інформації про перебування виконавчих проваджень відносно ОСОБА_3 , на виконанні у вказаному відділі ДВС не перебуває жодних виконавчих проваджень, стороною яких є ОСОБА_3 . На виконанні перебувало виконавче провадження №1571660 про стягнення боргу на користь ТОВ «Полтаваобленерго», яке завершено 30.11.2007 року на підставі заяви стягувача від 28.11.2007. Інформація надана із спецрозділу реєстра АСВП, паперових матеріалів у відділі нема, так як максимальний строк зберігання виконавчих проваджень складає три роки, після чого знищується, тому надання копій постанов, ухвал, що надходили до ВДВС Гадяцького РУЮ неможливе.

Із повідомлення Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №3067/4090-26-23 від 26.01.2023 вбачається, що на виконанні в Київському ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області перебували виконавчі провадження: №4485704 з примусового виконання виконавчого листа № 1-139, виданого Гадяцьким районним судом Полтавської області 25.04.2005 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 матеріального та морального збитку в сумі 41 105,67. Виконавче провадження закінчено 23.08.2007 на підставі п.10 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» 1999 року; №7337790 з примусового виконання виконавчого листа № 1-139, виданого Гадяцьким районним судом Полтавської області 25.04.2005 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 матеріального та морального збитку в сумі 41 105,67 грн. Виконавче провадження закінчено 17.10.2008 на підставі п.10 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» 1999 року. Крім того, на виконанні у Гадяцькому районному ВДВС ГТУЮ у Полтавській області перебувало виконавче провадження № 1571660 з примусового виконання виконавчого листа № 2-153 від 31.10.2005, виданого Гадяцьким районним судом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Полтаваобленерго» боргу в розмірі 345,18 грн, яке закінчено 30.11.2007 року на підставі заяви стягувача. Згідно даних АСВП арешт на майно боржника за вищевказаними виконавчими провадженнями державним виконавцем не накладався. Вказані виконавчі провадження знищено, в зв`язку із завершенням строку їх зберігання.

Як вбачається з інформації з Єдиного реєстру боржників від 29.11.2023, інформація стосовно ОСОБА_3 в Єдиного реєстру боржників відсутня.

Нормою статті 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист праві основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ч.1ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до п.9 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України 2012 року арешт майна, застосований до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжує свою дію до його зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом. Дана норма узгоджується з вимогами частини першої статті 5 КПК України, за якою процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Відповідно до статті 126 КПК України 1960 року, чинного на час накладення слідчим арешту на майно, зазначений захід міг тимчасово застосовуватися слідчим або судом на період досудового слідства та/або судового розгляду для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 126 КПК України (в редакції 1960 року), забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії, де б ці вклади, цінності та інше майно не знаходилось, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт.

Як було визначено в цій же статті, накладений на майно арешт підлягав скасуванню органом досудового слідства, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба (ч.6 ст. 126 КПК України 1960 року).

Окрім цього, відповідно до вимог ст.ст. 25 та 227 КПК України (в редакції 1960 року), у прокурора відсутні повноваження щодо скасування арешту на майно, як під час досудового розслідування, так і після скерування кримінальної справи до суду.

Відтак, повноваження та обов`язок органу досудового слідства щодо скасування накладеного арешту на майно та його виконання згідно ст. 126 КПК України (в редакції 1960 року) виникають лише на стадії досудового слідства.

Правова природа арешту майна не змінилася і з прийняттям чинного КПК України, норми якого більш докладно регламентують мету, підстави й порядок застосування та скасування цього заходу забезпечення кримінального провадження.

Зокрема, згідно зі статтею 170 КПК України завданнями арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт майна має тимчасовий характер, і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та/або судового розгляду до прийняття процесуального рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Судом встановлено, що арешт на нерухоме майно ОСОБА_3 накладений у кримінальній справі №1843-04, 02.11.2004 слідчим прокуратури Гадяцького району Сергієнком В.І. під час досудового розслідування кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч.1 ст.115 КК України, за процедурою, встановленою КПК України 1960 року та не скасований як вироком Гадяцького районного суду від 25.04.2005 р., так і іншими процесуальними документами.

Вказані обставини визнавались та не заперечувались сторонами у судовому засіданні.

При цьому будь-які публічно-правові процедури, які з тих чи інших причин не завершені до проголошення вироку, з моменту його проголошення втрачають кримінальний процесуальний характер. Арешт майна у такому разі з заходу забезпечення кримінального провадження перетворюється на неправомірне обмеження права особи користуватися належним їй майном.

Вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову), виникають з цивільних правовідносин і можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції.

Аналогічну правову позицію сформульовано Верховним Судом України у постанові від 15.05.2013 у справі № 6-26цс13 та Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 15.05.2019 у справі № 372/2904/17-ц.

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, зробленим у постанові від 30.01.2019 у справі № 755/10947/17 (провадження № 14-435цс18) «суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду».

Відповідно до пункту 55 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі №372/2904/17-ц вказано наступне: «Водночас вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції. З урахуванням наведеного вище, вирішення цих вимог за правилами кримінального судочинства законом не передбачено».

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Наявність обтяження у вигляді арешту майна, спадкоємцем якого є позивач, перешкоджає оформленню спадкових прав та отриманню свідоцтва про право на спадщину.

Зважаючи на викладені обставини та враховуючи наявність накладеного арешту на майно спадкодавця, який неможливо скасувати в позасудовому порядку, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, право позивача підлягає судовому захисту у заявлений нею спосіб шляхом зняття арешту з майна, тому суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

За заявою позивачавитрати зі сплати судового збору не розподіляються та покладаються на неї.

Керуючись статтями 4, 5, 12, 13, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

вирішив:

позовні вимоги ОСОБА_1 до Полтавської обласної прокуратури, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Миргородська державна нотаріальна контора про зняття арешту з майна - задовольнити.

Зняти арешт з нерухомого майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), який був накладений на підставі повідомлення 1843-04 від 02.11.2004 слідчого прокуратури Гадяцького району Сергієнка В. І.

Скасувати державну реєстрацію обтяження за реєстраційним номером обтяження1462349 від 11.11.2004, на підставі повідомлення 1843-04 від 02.11.2004 слідчого прокуратури Гадяцького району Сергієнка В.І. з усього нерухомого майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін

Позивач - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач - Полтавська обласна прокуратура, адреса: м. Полтава, вул. 1100-річчя Полтави,7, 36000, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Миргородська державна нотаріальна контора, адреса: вул. Гоголя,133, м. Миргород, Полтавської області, .

Головуюча: Л. В. Максименко