Справа №442/2879/24
Провадження №2-о/442/280/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючої - судді - Курус Р.І.,

з участю секретаря судового засідання - Федишина Б.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, з участю заінтересованих осіб - Дрогобицької міської ради Львівської області, приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Спариняк Любов Володимирівни,-

в с т а н о в и в :

09.04.2024 заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт проживання однією сім`єю не менше як п`ять років із спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , до часу відкриття спадщини.

В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно - квартиру АДРЕСА_1 . У визначений законом строк звернувся до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Спариняк Л.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , однак нотаріус винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з підстав того, що для оформлення його спадкових прав потрібно звернутись до суду для встановлення факту проживання разом з ОСОБА_2 однією сім`єю не менше п`яти років.

Подружжя ОСОБА_2 і ОСОБА_3 проживали за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_4 та мати заявника - ОСОБА_5 є рідними сестрами.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його тітка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати ОСОБА_6 . Оскільки подружжя ОСОБА_7 своїх дітей не мали, а між ними та його матір`ю були тісні родинні відносини, то він постійно підтримував їх, як за життя тітки та матері, так і після їх смерті.

Після смерті матері повністю взяв на себе відповідальність за побут та життя ОСОБА_2 , оскільки інших родичів чи близьких людей спадкодавець не мав. З початку 2016 року почав проживати з ОСОБА_2 однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_2 . Вони спільно вели господарство, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки щодо утримання житла, разом придбавали майно для спільного користування. Він закупляв продукти, займався приготуванням їжі, підтримував чистоту в квартирі. ОСОБА_2 з 1993 року хворів виразковою хворобою 12-ї кишки, в 2021 захворів аденомою простати, правобічною паховою килою, а з 2022 страждав на злоякісне новоутворення. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Зазначає, що здійснював поховання ОСОБА_2 , придбавав все необхідне для його похорону.

Факт спільного проживання підтверджується також письмовими поясненнями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Враховуючи те, що встановлення даного факту для нього має юридичне значення, а тому змушений був звернутись з даною заявою до суду.

10.04.2024 ухвалою судді в справі було відкрито провадження та призначено до розгляду на 23.04.2024.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, однак його представник - адвокат Зубрицька О.М. подала суду заяву, в якій просить суд проводити розгляд даної справи у їх відсутності, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи - Дрогобицької міської ради в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд даної справи без їх участі. Не висловили заперечень проти задоволення позовних вимог.

Приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Спариняк в судове засідання не з`явилась, подала заяву, в якій просить проводити розгляд справи у її відсутності. Щодо задоволення вимог заяви покладається на думку суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Матеріалами справи встановлено, що батьками заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 16.05.1972, а.с.20.

Мати заявника - ОСОБА_11 та ОСОБА_12 були рідними сестрами, що стверджується Свідоцтвом про народження ОСОБА_13 серії НОМЕР_2 , повторно видане 21.02.1956; витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України від 04.11.2022 №8, а.с.18, 21,22,24.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла тітка заявника - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть останньої серії НОМЕР_3 від 23.07.2004, а.с. 19.

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла мати заявника - ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть останньої серії НОМЕР_4 від 06.06.2012, а.с. 23.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік тітки - ОСОБА_2 , свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 від 04.10.2022, а.с.11.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_1 , що вбачається з Свідоцтва про право власності на квартиру виданого 30.01.2004, а.с.12-13.

Із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Спариняк Л.В. звернувся ОСОБА_1 .

Спадкова справа після померлого за № 91/2022 заведена у приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Спариняк Л.В., а.с.14.

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.03.2024, виданою приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Спариняк Л.В., у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, оскільки спадкоємцем не надано нотаріусу документів, що підтверджують факт проживання спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років, а.с.16.

Факт проживання ОСОБА_1 в кв. АДРЕСА_1 без реєстрації з 2016 року стверджується актом про проживання особи без реєстрації №147 від 21.10.2022, виданим КП «Управитель «Житлово-експлуатаційне об`єднання» Дрогобицької міської ради, а.с.28 зворот.

Факт проживання ОСОБА_1 з 2016 року з ОСОБА_2 , та про те, що ОСОБА_1 піклувався про нього, надавав йому допомогу, вели спільний побут підтвердили також письмовими поясненнями свідки ОСОБА_8 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , та ОСОБА_9 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , а.с.80-87.

Нормами ст.ст.1216-1218 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.ст.1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

За змістом ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця.

Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, право на спадщину за законом почергово отримують особи, які вказані в ст.ст.1261-1265 ЦК України.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України встановлено, що в четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Статтею 1296 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Враховуючи те, що до складу спадщини входить нерухоме майно, виконуючи свій обов`язок визначений ст. 1297 ЦК України, відповідно до якої, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до частин 2 та 3 статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Як роз`яснив Конституційний Суд України в п. 6 рішення від 03.06.1999 року № 5-рп/99 в справі № 1-8/99 про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї", окрім членів сімей взагалі (чоловік або дружина, прямі родичі по низхідній і висхідній лініях - діти і батьки), до членів сімей також відносяться особи, які перебувають на утриманні або проживають із суб`єктами права (інші особи, що постійно мешкають з ними та ведуть спільне господарство, зокрема, не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки тощо). Обов`язковою умовою визнання їх членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є ведення із суб`єктом спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї.

Згідно з положеннями ст.ст.1268-1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається.

Відповідно до вимог Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, п. 4.4 факт проживання спадкоємців однією сім`єю зі спадкодавцем підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини, і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також: інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення від 31березня 1995року № 5 в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч. 2 ст.315ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За змістом абзацу першого п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

У судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення (п.1 Постанови ВСУ № 5 від 31.03.95).

Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 3.06.99 №5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках.

Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», діями ж, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або подача ним протягом цього строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття.

Таким чином, суд, проаналізувавши встановлені обставини у справі, оцінивши надані докази у їх сукупності, дійшов до висновку, що стороною заявника підтверджено його тривале спільне проживання з ОСОБА_2 , тривалого ведення ними спільного господарства, наявність у даних осіб спільного бюджету, проведення спільних витрат, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, які проживали однією сім`єю не менше п`яти років поспіль на час смерті останнього, а тому заява підлягає задоволенню.

Встановлення вказаного факту необхідне заявнику для оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 10 , 19 , 81 , 293 , 294 , 315 , 316 , 319 ЦПК України , суд

в и р і ш и в :

Заяву задоволити.

Встановити факт проживання однією сім`єю не менше п`яти років ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , до часу відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_2 .

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення рішення - 23 квітня 2024 року.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_6 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_4 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: Дрогобицька міська рада Львівської області, , місцезнаходження - пл.Ринок,1, м.Дрогобич Львівської області.

Заінтересована особа: Приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області - Спариняк Любов Володимирівна, адреса - пл.Ринок,28/4, м. Дрогобич Львівської області.

Суддя Курус Р.І.