Справа № 199/506/24
(2/199/1167/24)
РІШЕННЯ

Іменем України

22.04.2024 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

за участю секретаря Свержевської В.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її утримання, як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що її батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який згідно з рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17.05.2023, - розірвано.

У свідоцтві про народження батьком позивачки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказаний відповідач ОСОБА_2 .

На теперішній час ОСОБА_1 є повнолітньою, не працює, оскільки із 04.09.2023 року по 30.06.2027 року навчається на денному відділенні у Дніпровському національному університеті імені Олеся Гончара. Позивачка проживає у квартирі батьків її матері ОСОБА_3 ..

Її батько ОСОБА_2 матеріально забезпечений, однак добровільно будь-якої матеріальної допомоги на утримання доньки, яка продовжує навчання, не надає, тому позивачка просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу щомісячно, починаючи стягнення із дня пред`явлення позову і до закінчення нею навчання, а у випадку продовження навчання до досягнення нею 23-х років.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Філіповський В.В. надав до суду відзив, у якому проти задоволення позову заперечував, вважає, що належні та допустимі докази щодо предмета доказування позивачкою не надані.

Зазначив, що позивачка мешкає у квартирі, яка на праві приватної власності належить батьку відповідача ОСОБА_4 . Відповідач передав квартиру у користування позивачці задля її добробуту. Тому, твердження стосовно того, що ОСОБА_2 не надає матеріальної допомоги своїй доньці, не відповідає дійсності.

Відповідач є особою пенсійного віку та має хронічні захворювання, які стали причиною оперативного медичного втручання. Проте, позивачка ОСОБА_1 протягом останніх двох років жодного разу не зателефонувала своєму батьку та не поцікавилася його станом здоров`я та самопочуттям, ухилялася від надання підтримки та допомоги, не приймала участі у його лікуванні.

Станом на теперішній час відповідач не має власного житла. ОСОБА_2 не працює, отримує пенсію за віком та не має інших джерел доходу.

Окрім цього, ОСОБА_2 надає допомогу своїм батькам похилого віку ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ..

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Смірнов А.А. у судове засідання не з`явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу слухати за його відсутності та за відсутності позивачки, про що надав письмову.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, його представник адвокат Філіповський В.В. у судове засідання не з`явився, заперечував щодо задоволення позовних вимог, просив справу слухати за його відсутності та за відсутності відповідача, про що надав письмову заяву.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що батьками позивачки ОСОБА_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які перебували у зареєстрованому шлюбі, що розірваний рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17.05.2023 (а.с.15-16).

У свідоцтві про народження батьком позивачки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказаний відповідач ОСОБА_2 (а.с.12).

На даний час позивачка із 04.09.2023 року по 30.06.2027 року навчається на денному відділенні у Дніпровському національному університеті імені Олеся Гончара, що підтверджується відповідною довідкою №375-88-609 від 10.11.2023 року (а.с.17).

ОСОБА_2 є особою пенсійного віку, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 , виданим 02.07.2019 року Пенсійним фондом України (а.с.53).

Згідно з довідкою про доходи №1567 2859 1951 1533, виданою Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Управління обслуговування громадян Відділ обслуговування громадян №2, пенсія ОСОБА_2 за період із 01.08.2023 року по 31.01.2024 року складає 23828,28 грн. (а.с.55).

Відповідно до інформації Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 20.03.2024 року, відомості щодо заробітку, доходів, пенсії та інших виплат ОСОБА_2 відсутні (а.с.70-72).

Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той із батьків, із ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

За правилами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

При визначенні розміру аліментів на утримання позивачки, яка продовжує навчання і не має змоги працювати, суд враховує, що відповідач ОСОБА_2 надав суду докази, які свідчать про те, що за станом здоров`я та станом доходів він не може заробляти достатньо коштів, щоб сплачувати аліменти на утримання своєї повнолітньої доньки, яка продовжує навчання.

Разом із тим, позивачка не надала суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про її потребу і водночас спроможність відповідача сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі. Докази, на які вона посилається, жодним чином не обґрунтовують можливість відповідача надавати допомогу у заявленому розмірі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги позивачки не ґрунтуються на законі, не обґрунтовані та не доведені належними доказами, а тому в їх задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 181-183, 199, 200 СК України, ст. 2, 5, 10-13, 76-81, 89, 141, 178, 191, 263-265, 279 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Л.Г.Якименко