головуючий у суді І інстанції Борець Є.О.
провадження № 22-ц/824/3020/2024
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 квітня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

за участі секретаря судового засідання Лазоренко Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Забродського В`ячеслава Вікторовича на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2023 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , про визнання протиправними дій, що полягають у безпідставному нарахуванні заборгованості по оплаті послуги з постачання електричної енергії, а також зобов`язання скасувати вказану заборгованість, -

в с т а н о в и в :

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з указаним позовом до ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі», у якому просив суд:

визнати протиправними дії ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» Бориспільський районний підрозділ щодо нарахування заборгованості за спожиту електричну енергію за адресою домоволодіння: АДРЕСА_1 , станом на 30 червня 2018 року на фактичні показники лічильника 40362 у розмірі 85 676 грн 01 коп.

зобов`язати ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» Бориспільський районний підрозділ скасувати заборгованість за спожиту електричну енергію за адресою домоволодіння: АДРЕСА_1 , станом на 30 червня 2018 року на фактичні показники лічильника 40362 у розмірі 85 676 грн 01 коп.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 є співвласником садового будинку по АДРЕСА_2 . Йому належить частини указаного будинку.

Позивач вказує, що 02 травня 2018 року у вказаному домоволодінні сталася пожежа, після якої приїхали працівники Бориспільського РП для перевірки роботи лічильника обліку електричної енергії та склали 25 червня 2018 року акт-повідомлення про направлення на експертизу засобу вимірювальної техніки.

Зазначає, що на час приїзду співробітників Бориспільського РП, ними виявлено, що табло лічильника показувало надпис «ERROR MAGN».

Експертиза лічильника обліку електричної енергії показала, що магніт до лічильника не застосовувався. А сам надпис ERROR MAGN на табло лічильника міг з`явитися від його теплового нагрівання у результаті пожежі.

Після експертизи лічильника обліку електричної енергії співробітники Бориспільського РП зафіксували на ньому показники, які є значно вищими від реальних. У результаті Бориспільський РП нарахував позивачу заборгованість за спожиту електроенергію за завищеними показниками у розмірі 85 811 грн 27 коп.

У липні 2018 року відповідач надіслав лист, в якому він повідомив ОСОБА_1 про виникнення заборгованості по оплаті послуги з постачання електричної енергії на о/р НОМЕР_1 у розмірі 85 676 грн 01 коп. відповідно до фактичних показників лічильника 40362 на 30 червня 2018 рік.

Позивач припускає, що завищені показники на лічильнику могли виникнути у результаті його нагрівання під час пожежі.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2023 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не подано доказів, що спростовували показання свідків, доказів достовірності результатів вимірювання метрологічних характеристик від 02 липня 2018 року та доказів на підтвердження несправності лічильника обліку електричної енергії та фіксування цим приладом завищених показників обсягу спожитої позивачем електричної енергії

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Забродський В.В. подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2023 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції застосовано до спірних правовідносин норми Закон України «Про ринок електричної енергії» (частково набрав чинності 11 червня 2017 року, та частина 2 статті 56 на яку посилається суд першої інстанції набрала чинності 11 грудня 2018 року) та Правила роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14 березня 2018 року (набрали чинності 11 червня 2018 року). Апелянт наголошує, що вказані нормативно-правові акти не підлягають застосування до спірних правовідносин, оскільки предметом спору є дії відповідача щодо нарахування заборгованості за спожиту електричну енергію за період з 30 серпня 2013 року по 31 травня 2018 року.

Разом з тим, судом першої інстанції не було застосовано законодавство, яке було чинним у період з 30 серпня 2013 року по 31 травня 2018 року та підлягало застосуванню до спірних правовідносин.

Апелянт зазначає, що експертна повірка електролічильника була проведена спеціалістом відповідача без виклику та участі позивача, без залучення представників Держспоживстандарту, а результати вимірювання метрологічних характеристик від 02 липня 2018 року містять обґрунтовані сумніви у їх достовірності.

Апелянт вказує, що відповідач жодного разу з 2013 року по 2018 рік не знімав показники лічильника та не здійснював контрольний огляд раз на 6 місяців. У свою чергу, позивач у період з 2013 року по 2018 рік щомісяця добросовісно сплачував вартість спожитої електричної енергії за підставі рахунків, виставлених енергопостачальником.

Апелянт вказує, що відповідно до розрахунку заборгованості, наданого відповідачем, обсяг споживання електроенергії відповідачем за період з 30 серпня 2013 року по 06 травня 2018 року зріс у 5,7 разів, порівняно з обсягом споживання електроенергії позивачем за період з 02 листопада 2012 року по 21 серпня 2013 року, що викликає сумніви щодо кількості спожитої електроенергії та правомірності нарахування заборгованості за спожиту кількість електроенергії.

Зазначає, що перерахунок нарахувань електроенергії за період з 30 серпня 2013 року по 06 травня 2018 року суперечать Правилам користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357, що діяли у період спірних правовідносин.

ОСОБА_1 вказує, що неналежне виконання відповідачем законодавчо встановленого зобов`язання щодо контрольного огляду засобів огляду у позивача та добросовісна сплата позивачем рахунків за споживання електроенергії, не повинно призводити до порушень прав споживача та донарахування заборгованості за період більш ніж 6 місяців, а тим паче за межами позовної давності.

Ухвалою суду першої інстанції призначалася судова електротехнічна експертиза та зобов`язано відповідача за першою вимогою експерта надати для дослідження лічильник, однак відповідач не виконав вимоги ухвали та передав лічильник в утилізацію, що свідчить про його активні дії, спрямовані на знищення такого доказу.

Від представника ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» -адвоката Гайдаманчука О.В. надійшли письмові пояснення, у яких він просить залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відзив обґрунтовано тим, що об`єми споживання електроенергії не є підставою для сумніву у правильності роботи лічильника та для проведення експертизи. Контрольний показ представниками відповідача знято 29 серпня 2013 року.

Позивачем не надано суду доказів на підтвердження доводів щодо несправності лічильника при обліку спожитої електроенергії та неправомірності дій відповідача, щодо надання посадовими особами відповідача недостовірної інформації щодо несправності лічильника та кількості спожитої електроенергії.

Вказує, що доказів наявних у цивільній справі № 359/10700/18 було достатньо для розгляду справи та ухвалення рішення.

Від представника ОСОБА_1 - адвоката Забродського В.В. надійшли додаткові пояснення, у яких він підтримав вимоги апеляційної скарги, посилаючись на наявність обґрунтованих сумнівів у достовірності проведених відповідачем перерахунків за попередні періоди постачання електроенергії, що були визначені на підставі показників лічильника NIK 2303 АП 1Т № 0040767, знятих 06 травня 2018 року після пожежі у приміщенні, в якому знаходився указаний лічильник.

Вказує, що з огляду на оплавлення пломб лічильника, у приміщенні, де він знаходився, температура перевищувала 120°С, що свідчить про перевищення максимально допустимої температури експлуатації лічильника щонайменше на 50°С.

Інші учасники справи, повідомлені належним чином про розгляд справи у суді апеляційної інстанції, не скористалися своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направили.

Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Забродський В.В. у судовому засіданні підтримали вимоги апеляційної скарги.

Представник відповідача - адвокат Гайдаманчук О.В. у судовому засіданні заперечував проти вимог апеляційної скарги, просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Представник третьої особи ОСОБА_2 - адвокат Клечановський І.С. подав до Київського апеляційного суду клопотання про відкладення розгляду справи, у якому він посилається на те, що у цей день він зайнятий в іншій справі у Верховному Суді.

Пунктами 10, 11 частини 2 цієї статті визначено, що одними із основних принципів цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Статтею 372 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Апеляційний суд зауважує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 223 ЦПК України).

На підставі викладеного, враховуючи, що представник третьої особи до свого клопотання не надав доказів як на підтвердження повноважень на представництво третьої особи ОСОБА_2 , а в матеріалах справи такі відсутні, так і на підтвердження обставин, на які він посилається щодо зайнятості в іншому судовому засіданні у Верховному Суді, а також зважаючи на вимоги статті 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, та частини 2 статті 372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку третьої особи та її представника у судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Колегія апеляційного суду, вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про таке.

ОСОБА_1 є власником частини садового будинку по АДРЕСА_2 в СТ «Пілот» на території с. Вишеньки Бориспільського району, що підтверджуються копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21 грудня 2018 року №150604094 (а.с. 15-16 т. 1).

02 травня 2018 року о 18:00 виникла пожежа у господарській будівлі по АДРЕСА_2 в СТ «Пілот» на території с. Вишеньки Бориспільського району, що підтверджується актом про пожежу, складеним комісією Бориспільського РВ ГУ ДСНС України у Київській області (а.с. 44 т. 3).

03 травня 2018 року споживач послуг за особовим рахунком НОМЕР_1 звернувся до ПрАТ «Київобленерго» із заявкою про виконання робіт, у якій зазначив про відсутність світла після пожежі (а.с. 127 т. 1).

З акта від 06 травня 2018 року № 648429 зі змісту якого вбачається, що 06 травня 2018 року лічильник обліку електричної енергії NIK2303 АП 1Т № 0040767, облаштований в садовому будинку по АДРЕСА_2 , був знятий (а.с. 126 т. 1).

Відповідно до акта-повідомлення про направлення на експертизу ЗВТ від 25 червня 2018 року вказано, що енергопостачальник Бориспільський РП висловив сумнів у роботі лічильника обліку електричної енергії NIK2303 АП 1Т № 0040767, внаслідок чого такий вилучається та направляється на експертну повірку та вичитку інформації (а.с. 30 т. 1).

Згідно з актом технічної перевірки розрахункового засобу обліку електричної енергії від 25 червня 2018 року № 392200 у присутності ОСОБА_1 демонтовано лічильник обліку електричної енергії NIK2303 АП 1Т № 0040767 для експертизи у зв`язку із помилкою «EROR» та встановлений новий (а.с. 29 т. 1).

Зі змісту результатів вимірювання метрологічних характеристик від 02 липня 2018 року вбачається, що лічильник обліку електричної енергії NIK2303 АП 1Т № 0040767 випущено у 2011 році, клас точності: 1, рік повірки: 2011, результат: придатний, особовий рахунок: НОМЕР_1 , споживач: ОСОБА_1 , відмітки щодо таких показників як зовнішній огляд, випробування ізоляції, самохід, чутливість позитивні; похибка - 0,2243 % (а.с. 134-135 т. 1).

Листом ПрАТ «Київобленерго» від 19 липня 2018 року №КО4/484 повідомлено ОСОБА_1 , що відповідно до фактичних показників лічильника 40362 станом на 30 червня 2018 рік сальдо на о/р НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , становить 85 676 грн 1 коп. (а.с. 26 т.1).

Згідно з наданою до вказаних письмових пояснень видаткової накладної від 22 грудня 2020 року ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електро-мережі» передано ТОВ «Автопартнер» електролічильник 3-ф б/в (електронний), номенклатурний номер 39.000.272 (а.с. 64 т. 3).

Зі змісту витягу зі статуту відповідача вбачається, що ПрАТ «Київобленерго» перейменовано у ПрАТ «ДТЕК КРЕ» (а.с.144-146 т.2).

Відповідно до статті 263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При розгляді справи принципи змагальності учасників процесу та рівності між собою є основоположними. Засада рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом забезпечує гарантії доступності правосуддя та реалізації права на судовий захист, закріпленого в частині 1 статті 55 Конституції України. Ця засада є похідною від загального принципу рівності громадян перед законом, визначеного частиною 1 статті 24 основного Закону, і стосується, зокрема, сфери судочинства.

Європейський суд з прав людини приділяє особливу увагу дотриманню аналізованих принципів як невід`ємної складової права на справедливий суд, практичне застосування яких відбувається при досліджені доказів та оскарженні невмотивованих рішень суду, коли влучні аргументи сторін судом просто проігноровані.

Рішенням у справі «Ruiz-Mateos проти Іспанії» від 23 травня 1993 року ЄСПЛ вказав, що принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, а також, що вкрай важливо, відповісти на них.

Національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, проте зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» від 01 липня 2003 року (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті, та надати стороні можливість його оскарження у разі незгоди з аргументами суду. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль за здійсненням правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), від 27 вересня 2001 року). А тому при оскаржені рішення суду слід звертати увагу на те, що залишення без уваги ключових доводів сторони є прямим порушенням процесу.

На позивача, який є власником частини садового будинку по АДРЕСА_2 в СТ «Пілот» на території с. Вишеньки Бориспільського району, покладено статтею 322 ЦК України обов`язок утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Звертаючись 22 грудня 2018 року із позовною заявою про визнання неправомірними дій відповідача та зобов`язання скасувати нараховану заборгованість, ОСОБА_1 посилався на наявність у нього обґрунтованих сумнівів у достовірності проведених відповідачем розрахунків його заборгованості за попередні періоди постачання електроенергії, що були визначені на підставі показників лічильника NIK 2303 АП 1Т № 0040767, знятих 06 травня 2018 року після пожежі у приміщенні, в якому знаходився указаний лічильник.

Апеляційний суд враховує, що позивач у своєму позові основним своїм доводом вказував саме пошкодження лічильника NIK 2303 АП 1Т №0040767 під час пожежі у приміщенні, де він був установлений.

А також, апеляційний суд враховує, що з 21 червня 2019 року, коли до суду першої інстанції надійшов відзив відповідача на позовну заяву, відповідачу було безумовно відомо про зміст вимог та доводів ОСОБА_1 , а також про доказову важливість у цій справі лічильника NIK 2303 АП 1Т №0040767, який демонтований відповідачем та з того часу знаходився у його володінні.

Відповідно до частини 2 статті 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи доводи позивача про те, що лічильник обліку електричної енергії NIK 2303 АП 1Т № 0040767, встановлений у належному йому будинку, міг бути пошкоджений у результаті пожежі, що викликає сумніви у достовірності показів лічильника, вказані обставини справи можуть бути підтверджені лише певними засобами доказування, а саме висновком судової електротехнічної експертизи.

Під час розгляду справи судом першої інстанції позивачем заявлено клопотання про призначення судової електротехнічної експертизи (а.с. 190-199 т. 2).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 червня 2022 року призначено судову електротехнічну експертизу та на вирішення експерта поставлено такі питання:

1.Ч підтверджуються даними лічильника NIK 2303 АП 1Т №0040767 щомісячні обсяги електричної енергії за період часу з 31 серпня 2013 року до 31 травня 2018 року, що були визначені у результатах вимірювання метрологічних характеристик від 02 липня 2018 року та перерахунку обсягу спожитої та неврахованої електричної енергії за період часу з 31 серпня 2013 року до 31 травня 2018 року?

2. Чи піддавався лічильник NIK 2303 АП 1Т №0040767 впливу високих температур, зокрема при пожежі?

3. Чи допущена похибка в показниках спожитої електричної енергії лічильника NIK 2303 АП 1Т №0040767 внаслідок впливу високих температур, зокрема при пожежі?

Також указаною ухвалою зобов`язано ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електро-мережі» за першою вимогою експерта надати для дослідження лічильник NIK 2303 АП 1Т №0040767 (а.с. 247-249 т. 2).

Указана ухвала з матеріалами справи повернута без виконання листом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз у зв`язку із ненадходженням оплати вартості експертизи (а.с. 2 т. 3).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 червня 2022 року 11 жовтня 2022 року матеріали цивільної справи направлено до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз для проведення судової електротехнічної експертизи та поставлено на вирішення експерта ті ж самі питання, що і в попередній ухвалі, а також зобов`язано відповідача за першою вимогою експерта надати для дослідження лічильник NIK 2303 АП 1Т №0040767 (а.с. 19-20 т. 3).

17 квітня 2023 року до суду першої інстанції надійшло повідомлення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про неможливість надання висновку судової електротехнічної експертизи у зв`язку із ненаданням експерту додаткових матеріалів, а саме: лічильника NIK 2303 АП 1Т №0040767 (а.с. 34-35 т. 3).

Від представника відповідача - адвоката Гайдаманчука О.В. до суду першої інстанції надійшли письмові пояснення, у яких він зазначив, що при виконанні ухвали суду встановлено факт відсутності на зберіганні у Бориспільському районному підрозділі ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електро-мережі» засобу обліку електричної енергії NIK 2303 АП 1Т №0040767, оскільки у зазначеного приладу вийшов термін державної повірки (згідно з термінами встановленими Держспоживстандартом України), його переведено у статус «металобрухт» та утилізовано. Реєстр передачі підрядній організації матеріалів та приладів у якості вторинної сировини має не поіменну (номерну) форму, а кількісну (а.с. 62-63 т. 3).

Відповідно до наданої до вказаних письмових пояснень видаткової накладної від 22 грудня 2020 року ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електро-мережі» передано ТОВ «Автопартнер» електролічильник 3-ф б/в (електронний), номенклатурний номер НОМЕР_2 (а.с. 64 т. 3).

Пунктом 4.1 Положення про проведення експертизи приладів обліку електричної енергії у побутових споживачів, затвердженого наказом Міністерство палива та енергетики України від 21 червня 2003 року № 322 визначено, що у разі незгоди споживача з висновками комісії він має право вирішувати спірні питання в установленому законодавством порядку. У цьому випадку перевірений лічильник з пристосуваннями заниження показань електричної енергії (при їх наявності) пломбується відповідно до п. 2.3 Положення і зберігається в енергопостачальника до кінцевого вирішення спірних питань.

Позивач, не погодившись з висновками комісії, скориставшись своїм правом, звернувся до суду з указаним позовом для вирішення спірного питання в установленому законодавством порядку.

Однак відповідач не виконав свого обов`язку, покладеного на нього пунктом 4.1 Положення, та не забезпечив зберігання лічильника NIK 2303 АП 1Т №0040767 до кінцевого вирішення спірних питань відносно нього з ОСОБА_1 .

Відповідно до частини 1 статті 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

З урахуванням викладеного, колегія апеляційного суду дійшла висновку про наявність підстав (умов) для визнання факту для з`ясування якого призначалася судова електротехнічна експертиза (допущення похибки в показниках спожитої електричної енергії лічильника NIK 2303 АП 1Т №0040767 внаслідок впливу високих температур), у зв`язку з ухиленням відповідача від проведення експертизи на підставі частини 1 статті 109 ЦПК України.

Колегія апеляційного суду вважає, що відмовивши у задоволенні позову у зв`язку із невдоволеністю позивачем несправності лічильника обліку електричної енергії та фіксування цим приладом завищених показників обсягу спожитої позивачем електричної енергії, суд першої інстанції залишив поза увагою те, що позивач позбавлений можливості довести обставини, якими обґрунтовується його позов в іншій спосіб, крім як висновком судової електротехнічної експертизи, проведення якої є неможливим через знищення відповідачем об`єкту дослідження - лічильника NIK 2303 АП 1Т №0040767.

З матеріалів справи вбачається, що заборгованість, питання про скасування якої порушується у позові, нарахована відповідачем у розмірі 85 676 грн 10 коп. шляхом вирахування різниці між показами лічильника з 2013 року (останнє контрольне зняття показів лічильника) по 06 травня 2018 року (зняття показів під час демонтажу), однак, з урахуванням встановлених обставин, покази лічильника, зняті 06 травня 2018 року, не можуть вважатися достовірними, що є підставою для зобов`язання відповідача скасувати заборгованість за спожиту електричну енергію за адресою домоволодіння: АДРЕСА_2 , особовий рахунок АДРЕСА_3 , на фактичні показники лічильника 40362 у розмірі 85 676 грн 01 коп.

Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2023 року ухвалене з порушенням норм процесуального права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції скасувати з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.

Щодо судових витрат.

Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної інстанції ухвалює нове рішення, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування судового рішення, та розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за подання позову у розмірі 704 грн 80 коп., судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 057 грн 20 коп., витрати, пов`язані із залученням експерта у розмірі 1 711 грн.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Забродського В`ячеслава Вікторовича задовольнити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2023 року скасувати з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.

Визнати протиправними дії Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» Бориспільський районний підрозділ щодо нарахування заборгованості за спожиту електричну енергію за адресою домоволодіння: АДРЕСА_1 , станом на 30 червня 2018 року на фактичні показники лічильника 40362 у розмірі 85 676 грн 01 коп.

Зобов`язати Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські регіональні електромережі» Бориспільський районний підрозділ скасувати заборгованість за спожиту електричну енергію за адресою домоволодіння: АДРЕСА_1 , станом на 30 червня 2018 троку на фактичні показники лічильника 40362 у розмірі 85 676 грн 01 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позову у розмірі 704 грн 80 коп., судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 057 грн 20 коп., витрати, пов`язані із залученням експерта у розмірі 1 711 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 22 квітня 2024 року.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська