Справа 206/4423/24
Провадження 2/206/1634/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Прінь І.П.,

за участі: секретаря судового засідання Погребної А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з водопостачання і водовідведення,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2024 року КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з водопостачання і водовідведення. В обґрунтування позову позивач вказує на те, що між КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської та ОСОБА_1 встановились фактичні відносини з приводу надання послуг, згідно з рішенням Дніпропетровської міської ради №526 від 20 квітня 1995 року про розподіл платні за надання населенню комунальних послуг, споживачам, переданим на обслуговування КП «Дніпроводоканал». Відповідно до розрахунку позивача сума заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , де відповідальним квартиронаймачем є ОСОБА_1 , на ім`я якої відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , станом на 31.07.2024 року складає 51233,79 грн. Вказана заборгованість утворилася за період з жовтня 2015 року по липень 2024 року.

Посилаючись на ст. 625 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідачів вказану вище заборгованість, з урахуванням інфляційних втрат за період з 07.2018 по 01.2022 у розмірі 7242,01 грн.; 3% річних за період з 07.2018 по 01.2022 у розмірі 955,19 грн., в загальному розмірі 59430,99 грн. та понесені судові витрати у розмірі 3028,00грн.

Ухвалою суду від 02.09.2024 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін.

Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася. Подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує.

Відповідачі ОСОБА_4 і ОСОБА_2 повторно в судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Причини неявки суду не повідомили, відзив на позов не подали.

Суд ухвалив, на підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України, розглянути справу за відсутності відповідачів, в заочному порядку за наявними у справі доказами.

Враховуючи, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи та надані суду письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до довідки відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур управління у сфері державної реєстрації № 02.3-13/633 від 13.09.2024 місце проживання відповідача ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 з 02.07.1996 по цей час.

Відповідно до довідки про склад сім`ї (а.с.6) у цій квартирі з 23.12.2015 по 04.06.2020 проживала відповідачка ОСОБА_2

Дана квартира приєднана до централізованої мережі водопостачання та водовідведення, які обслуговуються КП «Дніпроводоканал». За вказаною адресою відкрито особовий рахунок за № НОМЕР_1 на ім`я відповідача ОСОБА_1 (а.с.10).

На підставі п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року, який діяв на час виникнення правовідносин між сторонами, споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Як вбачається з матеріалів справи, договір про надання послуг з питного водопостачання та/або централізованого водовідведення між сторонами не укладався, разом з тим, відповідачі, будучи зареєстрованими за вказаною адресою, користуються послугами, які надаються позивачем, а тому зобов`язані здійснювати їх оплату у встановлені законом строки.

Згідно із ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року, який діяв на час виникнення правовідносин між сторонами, плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до абз. 2 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду і питне водопостачання» споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 67 ЖК УРСР передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

За змістом ст. ст. 610, 611, 612, 623, 625 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі і відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідачі оплату послуг з водопостачання та водовідведення не здійснювали.

Згідно із наданим розрахунком заборгованості по особовому рахунку НОМЕР_2 заборгованість з водопостачання та водовідведення становить 42755,02 грн.(а.с.11-13).

У позовній заяві позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідачів заборгованості за період з жовтня 2015 року по липень 2024 року у розмірі 51233,79 грн., інфляційних втрат за період з 07.2018 по 01.2022 у розмірі 1340,99 грн.; 3% річних за період з 07.2018 по 01.2022 у розмірі 176,81 грн.

Дослідивши надані суду письмові докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Позивачем заявлено вимоги про стягнення заборгованості, яка утворилася з жовтня 2015 року по липень 2018 року. Однак, позивачем не надано суду розрахунку заборгованості за цей період або іншого належного та допустимого доказу наявності такої заборгованості.

Положеннями частини третьої статті 12 та частин першої статті 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки позивачем не надано суду розрахунку заборгованості за період з жовтня 2015 року по липень 2018 року або іншого належного та допустимого доказу наявності такої заборгованості, тому в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за цей період у сумі 8478,24 грн. необхідно відмовити.

Також, судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 проживала в квартирі АДРЕСА_2 з 23.12.2015 по 04.06.2020.

Проте, позивачем здійснювалося нарахування за послуги з водопостачання та водовідведення за період з червня 2020 року по січень 2022 року в розрахунку на 2 осіб, що, на думку суду, є безпідставним, оскільки жодних доказів щодо користування послугами відповідачем ОСОБА_2 у цей період матеріали справи не містять і позивачем суду не надано.

За таких підстав з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню заборгованість за період з 01.07.2018 року по 04.06.2020 року

З відповідача ОСОБА_1 необхідно стягнути заборгованість за період з 01.07.2018 року по 31.07.2024 року.

При цьому, заборгованість за період з 01.07.2018 року по 04.06.2020 року підлягає стягненню з обох відповідачів в солідарному порядку в загальній сумі 18142,45 грн., з яких заборгованість за надані послуги -15855,62 грн. (3608,36+ 8023,24+ 4224,02), інфляційні втрати за цей період у розмірі 1963,53 грн. (636,59 + 843,98 + 482,96) та 3% річних у розмірі 323,30 грн. (55,50+ 169,41+ 98,39).

Заборгованість за період з 04.06.2020 року по 31.07.2024 року підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 , з розрахунку користування послугами водопостачання та водовідведення на 1 особу у загальному розмірі 20918,12 грн., яка складається з заборгованості за надані послуги - 17645,50 грн. (18508,87:2) + 8391,06), інфляційних втрат 2919,33 грн. (4717,07:2) +560,79); 3% річних 353,29 грн. (557,21:2)+ 74,68).

За умовами ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Заяв про застосування позовної давності до вимог позивача відповідачі не подавали.

Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги, що відповідачі свої зобов`язання з оплати послуг з водопостачання та водовідведення не виконували належним чином, у позивача виникло право вимагати стягнення заборгованості в судовому порядку, що відповідає характеру та змісту цивільно-правових відносин, а тому позов підлягає частковому задоволенню з підстав, які викладені вище.

Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог (66% ), а саме: з відповідача ОСОБА_1 1544,28 грн., з відповідача ОСОБА_2 454,20 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 141, 259, 263-265, 268, 280- 284 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення за період з липня 2018 року по червень 2020 року в загальному розмірі 18142,45 грн., з яких заборгованість за надані послуги -15855,62 грн.; інфляційні втрати - 1963,53 грн.; 3% річних - 323,30 грн.

Стягнути ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення за період з червня 2020 року по 31 липня 2024 року в загальному розмірі 20918,12 грн., з яких: заборгованість за надані послуги -17645,50 грн.; інфляційні втрати 2919,33 грн.; 3% річних 353,29 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради судовий збір у розмірі 1544,28 грн. (одна тисяча п`ятсот сорок чотири гривні 28 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради судовий збір у розмірі 454,20 грн. ( чотириста п`ятдесят чотири гривні 20 копійок).

Згідно зі ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцять днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відомості про учасників провадження:

Позивач: Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради (юридична адреса: 49101, м. Дніпро, вул. Троїцька, буд. 21-а, р/р НОМЕР_3 в АТ «УкрсибБанк» в м. Дніпро, )

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не відомо, місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП не відомо, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя І.П. Прінь