Ухвала

11 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 137/161/23

провадження № 61-12462ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу адвоката Підрези Ірини Василівни як представника ОСОБА_1 на рішення Літинського районного суду Вінницької області від 07 вересня 2023 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 25 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Толяренко Сергій Володимировичв, про визнання недійсними договорів дарування,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати недійсним договір дарування житлового будинку на АДРЕСА_1 , укладений 31 жовтня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Літинського районного нотаріального округу Толяренком С. В., реєстровий № 788; визнати недійсним договір дарування земельної ділянки, кадастровий номер: :00:003:0890, площею 0,0736 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 31 жовтня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Літинського районного нотаріального округу Толяренком С. В., реєстровий № 789.

Літинський районний суд Вінницької області рішенням від 07 вересня 2023 року, з урахуванням ухвали від 01 грудня 2023 року про виправлення описки, позов задовольнив. Визнав недійсним договір дарування житлового будинку на АДРЕСА_1 , укладений 31 жовтня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Літинського районного нотаріального округу Толяренком С. В., реєстровий № 788. Визнав недійсним договір дарування земельної ділянки, кадастровий номер: :00:003:0890, площею 0,0736 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , укладений 31 жовтня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Літинського районного нотаріального округу Толяренком С. В., реєстровий № 789. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

Вінницький апеляційний суд постановою від 25 липня 2024 року апеляційні скарги представника ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - адвоката Підрези І. В. залишив без задоволення, а рішення Літинського районного суду Вінницької області від 07 вересня 2023 року - без змін. Поновив дію рішення Літинського районного суду Вінницької області від 07 вересня 2023 року.

23 серпня 2024 року адвокат Підреза І. В. як представник ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Літинського районного суду Вінницької області від 07 вересня 2023 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 25 липня 2024 року у ці справі.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду з огляду на таке.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі має бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

В касаційній скарзі адвокат Підреза І. В. як представник ОСОБА_1 як на підставу скасування судових рішень посилається на те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у перелічених заявником постановах Верховного Суду (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України); суд не дослідив докази у справі (пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України). Також, заявник посилається на пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України (якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

Однак, посилаючись на вищевказану підставу касаційного оскарження судових рішень, адвокат Підреза І. В. як представник ОСОБА_1 не зазначає яку саме постанову Верховного Суду застосував апеляційний суд в оскаржуваному судовому рішенні, від висновку якої вона просить відступити.

Верховний Суд роз`яснює заявнику, що коректне визначення підстав касаційного оскарження має важливе значення, оскільки за приписами частини першої статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Підстава (підстави) відкриття касаційного провадження зазначаються в ухвалі про відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що зазначення заявником підстав касаційного оскарження є обов`язковою умовою щодо оформлення касаційної скарги, яка необхідна для подальшого вирішення питання про відкриття касаційного провадження та для розгляду касаційної скарги.

Виконання наведених вимог необхідне для коректного зазначення підстав касаційного оскарження в ухвалі про відкриття касаційного провадження у справі.

Ураховуючи наведене, а також з метою недопущення подвійного тлумачення змісту касаційної скарги, заявнику необхідно надіслати на адресу суду нову редакцію касаційної скарги, яка має відповідати вимогам статті 392 ЦПК України, та в якій згрупувати, систематизувати та чітко зазначити конкретну обов`язкову підставу (підстави) касаційного оскарження судових рішень у відповідності до визначеного статтею 389 ЦПК України переліку підстав для касаційного оскарження судових рішень та їх відповідне мотивування, надати копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Крім цього, відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Ставка судового збору, чинна на час подання касаційної скарги на рішення суду, встановлена підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» та визначена у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позовну заяву подано у 2023 році, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою становила 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (прожитковий мінімум для працездатних осіб - 2 684,00 грн, підпункт 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній станом на час подання позову у цій справі), тому судовий збір за подання касаційної скарги за дві немайнові вимоги в даному випадку становить 4 294,40 грн (1 073,60 грн х 2 х 200 %).

Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі 4 294,40 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в розмірі 4 294,40 грн має бути перераховано за наступними реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA0026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102; найменування податку, збору, платежу - Судовий збір (Верховний Суд, 055).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження оплати судового збору необхідно надати Верховному Суду квитанцію (платіжне доручення).

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням заявнику можливості усунути вищевказані недоліки.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу адвоката Підрези Ірини Василівни як представника ОСОБА_1 на рішення Літинського районного суду Вінницької області від 07 вересня 2023 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 25 липня 2024 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ю. Зайцев