Справа № 538/2306/23
У Х В А Л А 2-с/538/2/24

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року Суддя Лохвицького районного суду Полтавської області Бондарь В.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 22 листопада 2023 року по справі №538/2306/23, провадження №2-н/538/352/23 про стягнення заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги та стягнення судових витрат,

в с т а н о в и в:

22 листопада 2024 року Лохвицьким районним судом Полтавської області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Комунсервіс» 16139 грн. 36 коп. боргу по оплаті за житлово-комунальні послуги та сплачений судовий збір в розмірі 268 грн.40 коп.

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу, в якій вона висловлює свою незгоду з заявленими вимогами, а також просить суд поновити процесуальний строк на оскарження судового наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Судом встановлено, що копію оскаржуваного судового наказу було отримано боржником особисто 15.04.2024 року, що підтверджується відповідною розпискою.

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження (частина друга статті 19 ЦПК України).

Метою спрощених судових процедур є швидкий розгляд безспірних питань, правовідносини сторін у яких не викликають сумніву, та у яких фактичні обставини справи та визначеність у правовідносинах учасниками цих правовідносин не оспорюється.

Наказне провадження за своєю сутністю призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Отже, наказне провадження як особливий спрощений вид провадження у цивільному судочинстві спрямоване на швидкий та ефективний захист безспірних прав особи шляхом видачі судового наказу, що одночасно є і судовим рішенням, і виконавчим документом, без судового засідання та без виклику заявника (стягувача) і боржника.

Процесуальні питання видачі судового наказу та його скасування врегульовано статтями 160-173 ЦПК України, які є спеціальними процесуальними нормами, що регулюють наказне провадження у цивільних справах.

Статтею 170 ЦПК України визначено вимоги щодо форми та змісту заяви про скасування судового наказу та строків її подання.

Частиною першою цієї статті передбачено, що боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно частини п`ятої статті 170 ЦПК України до заяви про скасування судового наказу додаються: документ, що підтверджує сплату судового збору; документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником; клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 123 ЦПК України).

Статтею 126 ЦПК України встановлено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (частина перша статті 127 ЦПК України).

Правилами надання послуг поштового зв`язку, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270, встановлено порядок доставки та вручення поштових відправлень.

Так, згідно пунктів 89, 90, 99-1,100, 106 реєстровані поштові відправлення вручаються одержувачам за умови пред`явлення ними паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, військового квитка для військовослужбовця строкової служби, посвідчення народного депутата України, документа, що замінює паспорт, паспорта іноземного громадянина з візою або посвідки на постійне чи тимчасове проживання на території України іноземного громадянина, інших документів, що посвідчують особу згідно із законодавством.

Адресат може уповноважити іншу особу на одержання адресованого йому поштового відправлення, коштів за поштовим переказом за довіреністю, що оформляється в установленому законодавством порядку. Довіреність на одержання поштового відправлення, коштів за поштовим переказом може бути посвідчена нотаріально, посадовою особою організації, в якій довіритель працює, навчається, перебуває на стаціонарному лікуванні, або за місцем його проживання. Після пред`явлення оригіналу довіреності її копія залишається в об`єкті поштового зв`язку.

Рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним.

Поштові відправлення з позначкою «Вручити особисто», адресовані фізичним особам, підлягають врученню особисто адресатам або особам, уповноваженим ними на це в установленому порядку.

Під час вручення фізичній особі реєстрованого поштового відправлення з повідомленням про вручення працівник поштового зв`язку на підставі пред`явленого одержувачем документа, що посвідчує особу, зазначає на бланку повідомлення про вручення його прізвище.

На бланку повідомлення про вручення поштового відправлення з позначкою «Вручити особисто», внутрішнього рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» одержувач розписується та зазначає прізвище та ініціали або ім`я та прізвище.

У повідомленні про вручення поштового відправлення 28.11.2023 зазначено, що адресат відсутній за вказаною адресою, що не дає підстави для висновку, що судовий наказ вручено належній особі.

Враховуючи, що заяву про скасування судового наказу подано ОСОБА_1 до суду 18 квітня 2024 року, нею не було пропущено визначений ч. 1 ст. 170 ЦПК України строк для звернення до суду із заявою про скасування судового наказу.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Як встановлено ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.

Аналіз норм ЦПК України, які регламентують наказне провадження, дає підстави для висновку про те, що наказне провадження - це самостійний вид провадження цивільного судочинства, що існує поряд із позовним і окремим провадженням, якому притаманна певна процесуальна форма, що має певні особливості, пов`язані з тим, що ця форма забезпечує захист прав та інтересів стягувача, що має документи проти боржника, який не виконує свої зобов`язання. Метою наказного провадження є спрощення, скорочення та здешевлення судової процедури у тих випадках, коли це можливо та виправдано, та є ефективним засобом захисту прав боржника у безспірних справах. При вирішенні питання про видачу судового наказу суд не перевіряє обґрунтованість заявлених стягувачем вимог, оскільки на час видачі судового наказу суду невідомо про наявність спору між сторонами, через що в разі незгоди із таким наказом боржник може подати заяву про його скасування чи перегляд за нововиявленими обставинами, наслідком чого є скасування судом такого судового наказу, виданого в порядку наказного провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Таким чином, після надходження заяви про скасування наказу суд за результатами її розгляду наділений повноваженнями лише на скасування судового наказу, оскільки подання такої заяви свідчить про наявність спору між сторонами. А тому суд вважає за необхідне даний судовий наказ скасувати.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 170, 171, 260, 261 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку для звернення до суду з заявою про скасування судового наказу в справі за заявою Комунального підприємства «Комунсервіс» боргу по оплаті за житлово-комунальні послуги та сплачений судовий збір задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду з заявою про скасування судового наказу №538/2306/23, провадження №2-н/538/352/23 виданого 22 листопада 2023 року Лохвицьким районним судом Полтавської області.

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 22 листопада 2023 року по справі №538/2306/23, провадження №2-н/538/352/23 про стягнення заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги та стягнення судових витрат задовольнити повністю.

Скасувати судовий наказ, виданий Лохвицьким районним судом Полтавської області від 22 листопада 2023 року по справі №538/2306/23, провадження №2-н/538/352/23 про стягнення заборгованості на користь Комунального підприємства «Комунсервіс» з ОСОБА_1 боргу по оплаті за житлово-комунальні послуги в розмірі 16139 грн. 36 коп. та сплачений судовий збір в розмірі 268 грн.40 коп.

Роз`яснити Комунальному підприємству «Комунсервіс» право на звернення з тією самою вимогою до суду у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Лохвицького районного суду

Полтавської області В.А.Бондарь