Номер провадження: 22-ц/813/1192/24
Справа № 521/6826/21
Головуючий у першій інстанції Тополева Ю. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Комлевої О.С.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 27.09.2023 у складі судді Тополевої Ю.В.,

встановив:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 та, з урахуванням уточненої позовної заяви, просила стягнути грошові кошти за договором позики в розмірі 5900 доларів США, проценти за користування грошовими коштами у розмірі 9558 доларів США та 3 % річних від простроченої суми у розмірі 38514 грн. 24 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.03.2017 сторони уклали в усній формі договір позики, відповідно до якого позивач позичила відповідачу грошові кошти в розмірі 5900 доларів США строком до липня 2018 зі сплатою 3% на місяць за користування позикою, про що відповідачем було складено відповідну розписку, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала, суму позики не повернула.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 27.09.2023 позовні вимоги задоволено у повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму основного боргу за договором позики у розмірі 5900 доларів США; проценти за користування позикою у розмірі 9558 доларів США; 3% річних у розмірі 38514 грн. 24 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , судовий збір в розмірі 7122,14 грн.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2 оскаржила його до суду апеляційної інстанції та просить оскаржуване рішення скасувати, відмовити у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі зазначає, що грошові кошти були повернуті позивачу шляхом перерахування чоловіком відповідача на рахунок ОСОБА_1 заборгованості. В свою чергу, ОСОБА_1 пославшись на те, що загубила розписку не віддала її відповідачу та ввела її в оману, проте суд не прийняв це до уваги. Також ОСОБА_2 посилається на те, що позика була надана до 31.07.2018, тобто зі спливом строку, на який була надана позика, тому припинилось право позивача нараховувати відсотки на суму позики. Зазначила, що судом не було залучено до участі у справі чоловіка відповідача, який перебуває з нею в офіційному шлюбі, оскільки позика була отримана під час шлюбу та була погашена безпосередньо ним.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просила рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, представників учасників процесу, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК).

Згідно ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Встановлено, що 10 березня 2017 року ОСОБА_2 надала ОСОБА_1 розписку про те, що вона позичила у ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі:

01.07.2013 року 1500 доларів США;

04.11.2013 року 1500 доларів США;

08.01.2014 року 900 доларів США;

20.05.2014 року 1000 доларів США;

18.06.2014 року 1000 доларів США зі сплатою 3% на місяць за користування позикою, до липня 2018 року (а. с. 15-16).

Доказів, які б доводили, що позичальником було виконано зобов`язання за договором позики останньою не надано.

Твердження апелянта про те, що кошти отриманні від позивача у позику були перераховані чоловіком відповідача на рахунок позивача не підтверджуються будь-якими доказами.

Враховуючи, що відповідач отримала від позивача у борг кошти в загальному розмірі 5900 доларів США, доказів їх повернення не надала, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду про наявність підстав для задоволення позову в цій частині.

Водночас суд першої інстанції вирішуючи спір в частині стягнення з відповідача на користь позивача відсотків та 3% річних не перевірив підстави позову та розрахунок боргу.

Позивач просить стягнути з відповідача проценти за користування грошовими коштами за період з березня 2017 року по квітень 2021 року.

Проте, відповідно до розписки строк виконання зобов`язання визначено до липня 2018, зміст розписки не надає підстав вважати встановленим, що такий розмір процентів 3% за кожен місяць прострочення встановлений і за межами періоду між укладанням розписки та часом повернення боргу.

Отже, виходячи з загальної суми заборгованості у розмірі 5900 доларів США 3% на місяць становить 177 доларів, тому за період з 10.03.2017 по 01.08.2018 (17 місяців)х177= 3009 доларів становить розмір відсотків.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зміст розписки свідчить про те, що вона є підтвердженням визнанням боргу за попередні періоди, відтак нарахування може проводитися на суму боргу в цілому.

Основна сума заборгованості за договором: 5 900,00 доларів США.

Період з 01/08/2018 до 08/09/2021

Розрахунок 3% річних здійснюється за формулою:

Сума санкції = С x 3 x Д : 365 : 100, де

С - сума заборгованості,

Д - кількість днів прострочення.

Період прострочення грошового зобов`язання: Кількість днів у періоді Сума

з 01/08/2018 до 31/12/2019

5 900,00 x 3 % x 518 : 365 : 100 518 251,19

з 01/01/2020 до 31/12/2020

5 900,00 x 3 % x 366 : 366 : 100 366 177,00

з 01/01/2021 до 08/09/2021

5 900,00 x 3 % x 251 : 365 : 100 251 121,72

Отже, загальний розмір штрафних санкцій становить 549,91 доларів США.

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

З огляду на викладене, рішення суду підлягає зміні з мотивів та підстав, викладених вище.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 27.09.2023 змінити.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Малиновським РВ ГУМВС України в Одеській області 13.12.1996 року, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 суму основного боргу за договором позики у розмірі 5900 (п`ять тисяч дев`ятсот ) доларів США, проценти за користування позикою у розмірі 3009 (три тисячі дев`ять) доларів США, 3% річних у розмірі 549 (п`ятсот сорок дев`ять), 91 доларів США.

Судові витрати ОСОБА_1 в розмірі 7122 (сім тисяч сто двадцять дві ) грн. 14 коп. компенсувати за рахунок держави у встановленому законом порядку.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 24.04.2024

Головуючий: Є.С. Сєвєрова

Судді: Л.М. Вадовська

О.С. Комлева