Справа №: 398/4800/23
провадження №: 2/398/667/24
"17" квітня 2024 р. м. Олександрія
Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області
у складі: головуючої - судді Голосеніної Т.В.,
за участі секретаря Шаповал І.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Олександрії у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ТОВ «ФК «Паріс» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 17 144,91 грн. заборгованості за договором № 0045573 від 02.12.2019 та 40 802,33 грн. заборгованості за договором № 1045573 від 14.02.2020.
Позов обґрунтовано тим, що 02.12.2019 між Акціонерним товариством "РВС Банк" та ОСОБА_1 підписано заяву-договір № 0045573 про надання банківської послуги, відповідно до якої відповідачці було надано споживчий кредит, шляхом перерахування на картковий рахунок грошових коштів у сумі 10 101,01 грн. на строк 12 місяців, процентна ставка, % річних - 18,00, тип ставки фіксована, разова комісія при видачі кредиту - 2,5 % від суми наданого кредиту, щомісячна комісія за супроводження кредиту - 3 % від суми наданого кредиту.
Крім того, 14.02.2020 між Акціонерним товариством "РВС Банк" та ОСОБА_1 підписано заяву-договір № 1045573 про надання банківської послуги, відповідно до якої відповідачці було надано споживчий кредит, шляхом перерахування на картковий рахунок грошових коштів у сумі 20 202,02 грн. на строк 12 місяців, процентна ставка, % річних - 18,00, тип ставки фіксована, разова комісія при видачі кредиту -1 % від суми наданого кредиту, щомісячна комісія за супроводження кредиту -5 % від суми наданого кредиту.
28.10.2021 між Акціонерним товариством "РВС Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Паріс" укладено договір про відступлення права вимоги №28/10/2021-1.
28.10.2021 від ТОВ "Фінансова компанія "Паріс" на ім`я відповідача було направлено вимоги № 107/13/10-2 та № 108/13/10-2 про усунення порушення кредитних зобов`язань, однак відповідачкою не здійснено жодних дій для врегулювання наявної заборгованості.
На дату звернення до суду відповідачка грошові кошти, отримані в кредит, не повернула та інші платежі, передбачені умовами договору, не сплатила. Заборгованість відповідачки перед позивачем за договором № 0045573 від 02.12.2019становить 17 144,91 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 7 748,81 грн, заборгованість за процентами 2 325,40 грн, заборгованість за комісією - 7 070,70 грн, заборгованість за штрафними санкціями (пеня) - 0,00 грн. Заборгованість відповідачки перед позивачем за договором № 1045573 від 14.02.2020 становить 40 802,33 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 18 957,83 грн, заборгованість за процентами 5 622,90 грн, заборгованість за комісією - 16 161,60 грн, заборгованість за штрафними санкціями (пеня) - 60,00 грн.
У зв`язку із простроченням відповідачем грошового зобов`язання позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість в загальній сумі 57 947,24 грн та судові витрати.
Ухвалою суду від 20.11.2023 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином,причину неявки суду не повідомила, як і не надіслала заяв чи клопотань про розгляд справи у її відсутність або перенесення розгляду. Відзив на позовну заяву не направила.
Згідно з ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Відповідно до положень ст.ст. 280, 281 ЦПК України, судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлено про проведення заочного розгляду справи.
Суд, дослідив матеріали справи та докази у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, приходить до наступних висновків.
Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України).
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до АТ «РВС Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву-договір № 0045573 від 02.12.2019 про надання банківських послуг (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до публічної пропозиції АТ «РВС Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, якою просить надати споживчий кредит в сумі 10 101,01 грн.
Згідно додатку № 1 до заяви-договору № 0045573 від 02.12.2019 ОСОБА_1 за умовами заяви було надано споживчий кредит шляхом перерахування на картковий рахунок у сумі 10 101,01грн, строк дії кредиту 12 місяців, процентна ставка % річний - 18,00, тип ставки - фіксована, комісія за розрахунково-касове обслуговування заборгованості 5 %.
Відповідно до паспорту споживчого кредиту ОСОБА_1 відповідно до умов договору було надано споживчий кредит на споживчі потреби шляхом перерахування на картковий рахунок у сумі 10 101,01грн, строк дії кредиту 12 місяців, процентна ставка % річний - 18,00, з разовою комісією при видачі кредиту в сумі 101,01 грн, з щомісячною комісією за супроводжування кредиту в сумі 505,05 грн.
Крім того, ОСОБА_1 звернулася до АТ «РВС Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву-договір №1045573 від 14.02.2020 року про надання банківських послуг (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до публічної пропозиції АТ «РВС Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, якою просить надати споживчий кредит в сумі 20 202,02 грн.
Згідно додатку № 1 до заяви-договору №1045573 від 14.02.2020 року ОСОБА_1 за умовами заяви було надано споживчий кредит шляхом перерахування на картковий рахунок у сумі 20 202,02грн, строк дії кредиту 12 місяців, процентна ставка % річний - 18,00, тип ставки - фіксована, комісія за розрахунково-касове обслуговування заборгованості 5 %.
Відповідно до паспорту споживчого кредиту ОСОБА_1 відповідно до умов договору було надано споживчий кредит на споживчі потреби шляхом перерахування на картковий рахунок у сумі 20 202,02грн, строк дії кредиту 12 місяців, процентна ставка % річний - 18,00, з разовою комісією при видачі кредиту в сумі 202,02 грн, з щомісячною комісією за супроводжування кредиту в сумі 1 010,10 грн.
28.10.2021 року між АТ «РВС Банк» та ТОВ «ФК Паріс» було укладено договір про відступлення права вимоги № 28/10/2021-1, згідно якого та додатку № 1 до договору про відступлення права вимоги, АТ «РВС Банк» відступило ТОВ «ФК «Паріс» права вимоги до відповідачки: за заявою-договором № 0045573 від 02.12.2019 року на загальну суму 17 144,91 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 7 748,25 грн, заборгованість за процентами 2 325,40 грн, заборгованість за комісією 7 070,70 грн; за заявою-договором №1045573 від 14.02.2020 року на загальну суму 40 742,33 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 18 957,83 грн, заборгованість за процентами 5 622,90 грн, заборгованість за комісією 16 161,60 грн, заборгованість за штрафними санкціями (пенею) 60,00 грн.
Відповідно до пункту 1.1 розділу 1договору про відступлення права вимоги № 28/10/2021-1 від 28.10.2021 року АТ «РВС Банк» у порядку та на умовах, визначених цим договором та чинним законодавством України, відступив, а ТОВ «ФК «Паріс» прийняло (набуло) права вимоги банку за кредитними договорами, договорами про внесення змін та доповненнями до нього тощо, що є невід`ємною частиною, які укладені між АТ «РВС Банк» та боржниками.
Відповідно до п. 3.1 розділу 3 договору про відступлення права вимоги № 28/10/2021-1 від 28.10.2021 року права вимоги за кредитним договором вважаються відступленими з моменту підписання сторонами акта прийому-передачі прав та документів, що є невід`ємною частиною цього договору.
28.10.2021 року АТ «РВС Банк» та ТОВ «ФК «Паріс» підписали акт прийому-передачі прав вимоги і документів до договору про відступлення права вимоги № 28/10/2021-1 від 28.10.2021 року.
Банк свої зобов`язання за договорами виконав у повному обсязі, проте відповідачка в порушення умов договору свої зобов`язання не виконала, в зв`язку з чим у неї станом на 15.09.2023 року утворилася заборгованість перед позивачем.
З метою досудового врегулювання спору ТОВ «ФК Паріс» направило ОСОБА_1 вимогу № 107/13/10-2 від 28.10.2021 року про усунення порушення кредитного зобов`язання за договором № 0045573 від 02.12.2019 оку та вимогу № 108/13/10-2 від 28.10.2021 року про усунення порушення кредитного зобов`язання за договором №1045573 від 14.02.2020 року, однак такі відповідачкою залишені без задоволення.
Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Одним із видів договорів, є договір приєднання, яким відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Як передбачено ст. 641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиція.
Згідно норм викладених в ст.644 ЦК України, якщо пропозицію укласти договір зроблено усно і в ній не вказаний строк для відповіді, договір є укладеним, коли особа, якій було зроблено пропозицію, негайно заявила про її прийняття. Якщо пропозицію укласти договір, в якій не вказаний строк для відповіді, зроблено у письмовій формі, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь протягом строку, встановленого актом цивільного законодавства, а якщо цей строк не встановлений, - протягом нормально необхідного для цього часу.
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
За вимогами ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ст.1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору
Частиною 1 ст.1049 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до положень ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Наданими суду доказами підтверджується, що ОСОБА_1 отримала кредитні кошти від АТ «РВС Банк», порушила умови повернення кредитів, у зв`язку з чим виникла заборгованість, право вимоги якої перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Паріс» на підставі договору факторингу.
Перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 7 748,81 грн та 2 325,40 грн заборгованості за процентами за договором № 0045573 від 02.12.2019 року та в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 18 957,83 грн, 5 622,90 грн заборгованості за процентами та заборгованості за штрафними санкціями (пені) у розмірі 60,00 грн за договором № 1045573 від 14.02.2020 року.
Водночас, з договорів № 0045573 від 02.12.2019 року та № 1045573 від 14.02.2020 року встановлено, що відповідачці були надані кошти на споживчі цілі, а тому особливості регулювання відносин сторін визначаються Законом України "Про захист прав споживачів".
Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів" послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.
У розумінні положень чинного законодавства України, послуга, яку надає банк споживачу, - надання грошових коштів.
Відповідно до ч. 8 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів", нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача.
Як вказано у постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 666/4957/15-ц надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає сплаті позичальником. Оскільки надання фінансового інструменту у зв`язку із наданням кредиту відповідає економічним потребам лише самого банку, то такі дії не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. В зв`язку з цим, Верховний Суд дійшов висновку про те, що кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76 - 82, 206, 223, 258, 259, 263 - 265, 268, 280 282, 352, 354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостізадовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 607,72 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 17 квітня 2024 року.
Учасники справи:
відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Суддя Т.В. Голосеніна