Справа № 463/4918/22 Головуючий у 1 інстанції: Нор Н.В.
Провадження № 22-ц/811/3471/23 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючої судді Мікуш Ю.Р.,

Cуддів: Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.,

Cекретар Іванова О.О.

З участю: приватного виконавця Бурко А.М., представника стягувача-адвоката Галушка Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу №463/4918/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Личаківського районного суду м.Львова від 09 листопада 2023 року у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Бурко Арсена Мохаммеда,- про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника

в с т а н о в и в :

01 жовтня 2023 року приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Бурко Арсен Мохаммед звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеженяння у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 .

В обгрунтування подання зазначив, що у провадженні приватного виконавця перебуває на виконанні зведене виконавче провадження №72471857 до складу якого входять виконавчі провадження №72471113 з примусового виконання виконавчого листа №463/4918/22, виданого 20.07.2023 року Личаківським районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів за договором позики в розмірі 10000 доларів США, три відсотки річних в розмірі 852,33 доларів США, а всього 10 852,33 доларів США, що становить 396 854, 51 грн. та судового збору в розмірі 3174, 83 грн.; виконавче провадження №72471527 з примусового виконання виконавчого листа №463/4829/22 виданого 20 липня 2023 року Личаківським районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 5426,16 доларів США та 1984,27 грн. судового збору.

Рішення суду боржником не виконані, будь-яких дій, які були б спрямовані на їх виконання, боржником не здійснюються.

У зв`язку із цим, враховуючи положенням ст.441 ЦПК України, приватний виконавець просить тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без вилучення паспортного документа.

Ухвалою Личаківського районного суду міста Львова від 09 листопада 2023 року подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Бурко А.М. - задоволено.

Тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 до виконання зобов`язань:

-по виконавчому листу №463/4918/22, виданому 20 липня 2023 року Личаківським районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів за договором позики в розмірі 10000,00 доларів США, три відсотки річних в розмірі 852,33 доларів США, а всього 10852,33 доларів США, що становить 396 854, 51 грн. та судового збору в розмірі 3174, 83 грн.;

-по виконавчому листу №463/4829/22, виданому 20 липня 2023 року Личаківським районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 5426, 16 доларів США та 1984, 27грн. судового збору.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга мотивована тим, що на виконанні у приватного виконавця знаходиться зведене виконавче провадження №72471857, однак у зв`язку із скрутним матеріальним становищем та значною сумою заборгованості він не має можливості одночасно її погасити в повному обсязі. Зазначене свідчить про те, що він не ухиляється від виконання рішення та готовий оплатити кошти на рахунок стягувача. Зазначає, що частково у липні 2023 року виконав зобов`язання на суму 1000 доларів США, що може підтвердити стягувач. Стверджує, що приватний виконавець не бажає надавати йому рахунки для сплати боргу та не надає можливості узгодити графік погашення заборгованості. Вважає, що приватний виконавець не вчинив усіх необхідних дій, передбачених законодавством, спрямованих на виконання судових рішень та факту ухилення боржником від виконання своїх зобов`язань не довів. Сама по собі наявність невиконаного зобов`язання не є безумовною підставою для встановлення обмеження у праві виїзду, доведенню підлягає ухилення боржника від виконання. Аналіз змісту подання приватного виконавця свідчить, що таке не містить жодного обґрунтування наявності фактів ухилення боржника фізичної особи від виконання своїх зобов`язань, у ньому лише зазначено, що наявність невиконаних зобов`язань боржником, станом на момент внесення подання, свідчить про ухилення ним від виконання судових рішень, які перебувають на виконанні у приватного виконавця, що не дає можливості обмежувати боржника у праві виїзду за межі України.

Просить скасувати ухвалу та відмовити у задоволенні подання приватного виконавця.

05 лютого 2024 року від стягувача ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін. Твердження боржника про неможливість виконання рішення суду у зв"язку із скрутним матеріальним становищем є безпідставним та нічим не підтвердженим. Зобов"язання щодо повернення боргу та скрутне матеріальне становище боржника тривають більше 4-х років. Боржник має можливість як самостійно так і через свого представника дізнатися реквізити рахунків приватного виконавця для сплати заборгованості за виконавчим провадженням. Боржник не скористався своїм право на укладення мирової угоди із стягувачем, звернення з клопотанням про відстрочення або розстрочення виконання рішення.

Заслухавши пояснення приватного виконавця Бурко А.М. та пояснення представника стягувача адвоката Галушка Г.М. на спростування доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Матеріалами справи та судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Бурко А.М. перебуває зведене:

-виконавче провадження №72471113 з примусового виконання виконавчого листа №463/4918/22, виданого 20 липня 2023 року Личаківським районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів за договором позики в розмірі 10000 доларів США, три відсотки річних в розмірі 852,33 доларів США-всього 10 852,33 доларів США, що становить 396 854, 51грн. та судового збору в розмірі 3174, 83грн.;

-виконавче провадження №72471527 з примусового виконання виконавчого листа №463/4829/22 виданого 20 липня 2023 року Личаківським районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 5426, 16 доларів США та 1984,27 грн. судового збору.

Постановами приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Бурко А.М. від 08 серпня 2023року відкрито виконавчі провадження, зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та скеровано вказану постанову боржнику за останньою відомою адресою. Постанова скерована боржникові по місцю проживання.

На момент звернення до суду з поданням, заборгованість боржником не погашена, рішення суду не виконані, від явки до приватного виконавця боржник ухиляється.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд виходив з тих підстав, що ОСОБА_1 судові рішення не виконує та ухиляється від їх виконання.

З такими висновками колегія суддів погоджується з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 2 ч.1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" підставами для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян за кордон є невиконані зобов`язання.

Згідно ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Відповідно до ст.2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачає, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст.313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, адже пов`язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Закон України від 21.01.1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» (з подальшими змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України, і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Згідно з ч.2, .ч. 4 ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п.п.1-9 ч.1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено. Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Право державного та приватного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

За правилами п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що боржник ОСОБА_1 ухиляється від виконання, покладеного на нього рішеннями суду зобов`язань.

Покликання представника ОСОБА_1 адвоката Перетятько М.В. на те, що ОСОБА_1 у липні 2023 року частково виконав рішення суду, повернув ОСОБА_2 борг у розмірі 1000 доларів США не підтверджено жодними доказами, а наявність клопотання ОСОБА_3 про допит ОСОБА_2 в якості свідка, не свідчить про часткове виконання рішення суду. В суді апеляційної інстанції зазначені обставини представником стягувача не підтверджено.

Щодо покликання ОСОБА_3 на ненадання виконавцем реквізитів для сплати боргу, суд звертає увагу на п. 6 постанови про відкриття виконавчого провадження від 08.08.2023 (ВП № 72471113) та п. 6 постанови про відкриття виконавчого провадження від 08.08.2023 (ВП № 72471527), а саме, що «Сторони виконавчого провадження мають право знайомитися з матеріалами виконавчого провадження, внесеними до автоматизованої системи виконавчого провадження, за адресою в мережі Інтернет https://asvpweb.minjust.gov.ua/ де також забезпечена можливість онлайн-оплати».

Виходячи зі ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод від 04 листопада 1950 року права людини вважаються захищеними лише після повного виконання рішення суду. Невиконання судового рішення є порушенням права особи на суд та стаття 6 Конвенції втрачає свій сенс.

Покликання боржника на скрутне матеріальне становище, як причина невиконання судових рішень, не є підставою вважати, що ОСОБА_1 не ухиляється від виконання судових рішень.

ОСОБА_1 не вживає заходів для покращення свого матеріального становища.

Твердження боржника про неможливість виконання рішення суду у зв`язку із скрутним матеріальним становищем не є підставою для невиконання рішення суду.

Згідно ч.1 ст.33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Матеріали справи не містять доказів в підтвердження того, що ОСОБА_1 вживав заходи для відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Долучена 15 квітня 2024 року в суді апеляційної інстанції довідка директора ТОВ "МРГ "МАЙДАН" ОСОБА_1 від 09 квітня 2024 року не свідчить про наявність поважних причин для невиконання ОСОБА_1 судових рішень.

Рішення суду у справі № 463/4918/22 набрало законної сили 08 грудня 2022 року, а у справі № 463/4829/22 19 січня 2023 року.

До 08 серпня 2023 року у ОСОБА_1 було достатньо часу для виконання рішень (часткового виконання), чого останнім зроблено не було.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що боржник ухиляється від виконання зобов`язання, права стягувача ОСОБА_2 залишаються порушеними у зв`язку з чим, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України (за кордон) без вилучення паспорта до виконання відповідних зобов"язань.

Враховуючи те, що судом першої інстанції всебічно встановлено фактичні обставини справи, правильно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, підстав для скасування оскаржуваної ухвали колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1; 375; 383; 384; 389-391 ЦПК України,- суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Личаківського районного суду м.Львова від 09 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 22 квітня 2024 року.

Головуюча суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк