Справа № 357/5744/24
Провадження № 2/357/2911/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Пустовій Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Білоцерківської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дерун Анатолій Андрійович про визнання права власності на майно у порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2024 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Плаксій Р.В., звернулися до суду з позовом про визнання права власності на майно у порядку спадкування, просили суд визнати право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , по 1 / 2 частці кожному, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями п`ятої черги за законом після смерті їх діда. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить будинок АДРЕСА_1 . В силу положень ч. 4 ст. 1268 ЦК України, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , онуки спадкодавця, прийняли спадщину за померлим дідом ОСОБА_3 . Інші спадкоємці, які прийняли спадщину, відсутні. ОСОБА_3 за життя не складав заповіту. Позивачі звернулися до приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Деруна А.А., в якого відкрита спадкова справа на майно діда ОСОБА_3 , із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак, постановою нотаріуса від 28.03.2024 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно.

Позивачі зазначають, що на час відкриття спадщини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були малолітніми особами, які не відмовлялися від прийняття спадщини, а тому вони, в силу закону, прийняли спадщину. Крім того, так як спадкодавець був неодружений, пережив своїх батьків, його донька, у визначений законом строк, спадщину за батьком не прийняла, а також відсутні спадкоємці попередніх черг, які прийняли спадщину, то позивачі залишилися єдиними спадкоємцями п`ятої черги за законом щодо майна свого діда ОСОБА_3 , але у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно позивачі не можуть формити спадщину.

Ухвалою суду від 22.04.2024р. даний позов було залишено без руху та надано позивачам строк для усунення недоліків (а.с.28-30).

24.04.2024 року на адресу суду надійшла заява представника позивачів ОСОБА_4 про продовження наданого судом строку для усунення недоліків та клопотання про долучення доказів (а.с.32-34).

Ухвалою суду від 30.04.2024 року було продовжено позивачам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви до 20.06.2024р. (а.с.41,42).

20.05.2024 року представник позивачів ОСОБА_4 подав суду клопотання щодо усунення недоліків (а.с.43).

Ухвалою судді від 21.05.2024 року було відкрито провадження у даній справі, постановлено провести її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (а.с.69).

04.06.20254 року представник Білоцерківської міської ради подав суду клопотання про розгляд справи без їх участі (а.с.73-74).

Ухвалою суду від 24.06.2024 року було витребувано матеріали спадкової справи (а.с. 85).

10.07.2024 року на виконання ухвали про витребування доказів, до суду надійшла копія спадкової справи №14/2024 (а.с.88-110).

Ухвалю суду від 01.08.2024 року закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначенно справу до судового розгляду по суті (а.с.112.113).

В судове засідання позивачі не з`явилися, представник позивачів адвокат Р.Плаксій подав суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивачів та представника, на підставі наданих доказів, просив задовольнити позовні вимоги.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач Білоцерківська міська рада в судове засідання не направили свого представника, подали суду заяву в якій просять слухати справу без участі їхньої участі, за наявними у справі матеріалами, на розсуд суду.

Представник третьої особи приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дерун А.А. в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа по справі направив суду матеріали спадкової справи №14/2024.

Фактичні обставини встановлені судом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . Наведене підтверджується копією свідоцтва про смерть /серія НОМЕР_1 , виданого 29.06.2010 року Виконкомом Дроздівської сільської ради Білоцерківського району Київської області (а.с.9).

Після його смерті відкрилася спадщина, на нерухоме майно житловий будинок АДРЕСА_1 .

Зібраними матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_3 є дідом позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Встановленим є те, що позивачі по справі ОСОБА_1 та неповнолітній ОСОБА_2 є спадкоємцями п`ятої черги за законом після смерті їх діда ОСОБА_3 .

З матеріалів спадкової справи вбачається, що ОСОБА_3 за життя не складав заповіту.

Згідно з довідкою, виданою КП КОР «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» № БЦ 3503 від 01.12.2023 року, станом до 01.01.2013 року, право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва на право власності від 11.02.1988 р., виданого Виконкомом Храпачанської сільської ради народних депутатів (реєстрова книга № 1, реєстровий № 173 (а.с.7).

З інформаційної довідки № 372056675 від 29.03.2024 року з державного реєстру речових прав слідує, що відомості у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, щодо будинку АДРЕСА_1 , відсутні (а. с.8).

З постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину вбачається, що 28.03.2024 року приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дерун А.А., було відмовлено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 , у зв`язку тим, що не надано оригіналів необхідних правовстановлюючих документів на майно (а. с.14).

При вирішенні даного спору суд виходив з наступного.

За статтею 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України).

Ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення (ст. 1265 ЦК України).

При цьому, за умов ч. 4 ч.5 ст. 1268 ЦК України, малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною.

За умов ч. 1 ст. 1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» (п. 23), у разі відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, право власності на спадкове майно визнається в судовому засіданні.

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Відповідно до пункту 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно з усталеною судовою практикою, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 березня 2020 року у справі № 755/7103/18 (провадження № 61-13162св19).

Отже, визнання права на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення в нотаріальному порядку.

Як було встановлено судом, позивачі у справі є спадкоємцями п`ятої черги за законом і вони прийняли спадщину в порядку ч. 4 ст. 1268 ЦК України.

Як зазначено в позовній заяві, у позивачів відсутні оригінали документів, які підтверджують право власності на житловий будинок спадкодавця, так як вони втрачені.

За ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про внесення права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.

Відповідно до ч.4 ст. 3 цього Закону будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті у випадках, визначених статтею 28 цього Закону, та в інших випадках, визначених законом.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селещах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, зокрема, інструкція передбачала, що реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР провадять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих.

Як вбачається з інформаційної довідки, виданої КП КОР «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» № БЦ 3503 від 01.12.2023 року, станом до 01.01.2013 року, право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва на право власності від 11.02.1988 р., виданого виконкомом Храпачанської сільської ради народних депутатів (реєстрова книга № 1, реєстровий № 173.

Отже, речові права на будинок по АДРЕСА_1 були зареєстровані в 1988 році відповідно до вимог, які були чинні на той час та є дійсними в силу ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З огляду наведеного, даючи оцінку зібраним доказам по справі, суд вважає за можливе визнати за позивачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , право власності в порядку спадкування за законом, на спадкове майно, по 1 / 2 частці кожному, житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачі не ставили вимогу про відшкодування їм судових витрат у даній справі.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-83, 89, 141, 229, 263-265, 267, 354 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) право власності на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) право власності на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 / адреса реєстрації: АДРЕСА_2 /

Позивач: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 /адреса реєстраїції: АДРЕСА_2 /

Відповідач: Білоцерківська міська рада /місце знаходження: вулиця Ярослава Мудрого, 15, Біла Церква, Київська область, 09117/

Третя особа: приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дерун Анатолій Андрійович / місцезнаходження: вул.Млинова, 24 прим. №1, м.Біла Церква, Київська область, 09117/

Повний текст рішення суду виготовлено 05 вересня 2024 року.

Суддя О. Я. Ярмола