ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6607/24 Справа № 172/2382/23 Суддя у 1-й інстанції - Битяк І. Г. Суддя у 2-й інстанції - Космачевська Т. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Космачевської Т.В.,

суддів: Максюти Ж.І., Халаджи О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в місті Дніпро апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» на заочне рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2024 року в цивільній справі номер 172/2382/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення 3% річних та інфляційних збитків,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 року до Васильківського районного суду Дніпропетровської області звернулось ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення 3% річних та інфляційних збитків, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між позичальником, яким є: ОСОБА_1 , та АКБ «ФОРУМ» 29.04.2008 року був укладений кредитний договір №0144/08/09-N, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 75000,00 доларів США зі сплатою 12,5% річних.

03.08.2009 року рішенням по справі №2-1879/2009 Новопсковського районного суду Луганської області стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - 607557,70 грн заборгованості за кредитним договором, 1700,00 грн судового збору з кожного та інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 30,00 грн. Станом на дату подачі позову вищевказане рішення суду залишається невиконаним.

28.03.2019 року між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «Фінансова компанія «Веста» укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Банк Форум» відступило ТОВ «ФК «Веста», а ТОВ «ФК «Веста» набуло права вимоги за кредитними договорами до позичальників та/або поручителів, в тому числі за договором кредиту №0144/08/09-N, договором поруки б/н від 29.04.2008 року, договором поруки б/н від 29.04.2008 року та договором поруки б/н від 29.04.2008 року щодо відповідачів.

У відповідності до ухвали Новопсковського районного суду Луганської області від 29.05.2020 року замінено стягувана у справі №2-1879/2009 на ТОВ «Фінансова компанія «Веста». Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Веста» наділено правом грошової вимоги до відповідачів, а ПАТ « Банк Форум» втратив такі права.

З огляду на те, що відповідачами після набрання законної сили рішенням суду вищевказане рішення не було виконано, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат та 3% річних на підставі 625 ЦК України. Загальний розмір заборгованості станом на 15.11.2023 року становить 118856,97 грн.

Позивач просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість 3% річних та інфляційні втрати у розмірі 118856,97 грн, а також стягнути з відповідачів судові витрати на професійну правничу допомогу та по сплаті судового збору.

Заочним рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2024 року в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Інвестохіллс Веста» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення 3% та інфляційних збитків відмовлено.

Із вказаним рішенням не погодився позивач ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», подав апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, просив апеляційний суд скасувати Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2024 року по справі №172/2382/23 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Доводами апеляційної скарги наведено, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням чинного законодавства України, постановленим без врахування всіх фактичних обставин справи.

Перебування відповідачів на тимчасово окупованій території України не є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення боргу, натомість, на суду лежить обов`язок повідомлення таких сторін у відповідності до статті 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Судом в оскаржуваному рішенні суду встановлено, що рішення суду, на яке нараховане 3% річних та інфляційні витрати не виконане, що позивач має право на стягнення таких сум, позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Підстав для відмови в задоволенні позовних вимог через проживання відповідачів на окупованій території України законом не передбачено.

Орієнтовані витрати на правничу допомогу складають 10000,00 грн.

Від інших учасників справи відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини 2 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах» від 19 червня 2024 року позовні заяви і апеляційні скарги, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 369 ЦПК України (в редакції, що діяла на час відкриття апеляційних проваджень у цій справі) апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 ст. 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що 03 серпня 2009 року рішенням Краснолуцького міського суду Луганської області позовні вимоги АКБ «Форум» було задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь акціонерного комерційного банку «Форум», який перейменований в Публічне акціонерне товариство «Банк Форум», заборгованість за кредитним договором №0144/08/09-N від 29.04.2008 року в загальній сумі 607557,70 грн, а також понесені судові витрати по оплаті судового збору при зверненні до суду в сумі 1700,00 грн, та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн (а.с. 8-9).

З відомостей, наявних у Єдиному державному реєстрі судових рішень, встановлено, що ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 29.05.2020 року замінено стягувача ПАТ «Банк Форум» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Інветохіллс Веста» у справі №2-1879/2009 за позовом ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором №0144/08/09-N від 29.04.2008 року.

Згідно з наданим розрахунком заборгованість відповідачів перед позивачем станом на 15.11.2023 року становить 118856,97 грн. і складається із: нарахованих 3% річних 23270,29 грн., втрати від інфляції 95586,68 грн (а.с. 5).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що обставини збройного вторгнення на територію України, як обставини непереборної сили, є поважними причинами несплати відповідачами заборгованості.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 625 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 березня 2019 року у справі №757/44680/15-ц зазначив, що «тлумачення частини першої статті 509, частини першої статті 267, статті 625 ЦК України свідчить, що: (1) натуральним є зобов`язання - вимога в якому, не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку, але добровільне виконання якої не є безпідставно набути майном; (2) конструкція статті 625 ЦК України щодо нарахування 3% річних та інфляційних втрат розрахована на її застосування до такого грошового зобов`язання, вимога в якому може бути захищена в судовому (примусовому) порядку; (3) кредитор в натуральному зобов`язанні не має права на нарахування 3% річних та інфляційних втрат, оскільки вимога в такому зобов`язанні не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку…».

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 21 грудня 2020 року у справі №727/4474/17, від 23 жовтня 2021 року у справі №545/746/20, від 05 серпня 2022 року у справі №757/63074/19-ц, від 26 жовтня 2022 року в справі №409/129/20.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 23.11.2022 року у справі №285/3536/20, вказав «…що натуральним (obligatio naturalis) є зобов`язання, вимога в якому не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку, але добровільне виконання якої не є безпідставно набутим майном.

Задавненим є зобов`язання, в якому стосовно задавненої вимоги спливла позовна давність, кредитор не пред`являє в судовому порядку позову про захист задавненої вимоги і боржник відповідно не заявив про застосування до неї позовної давності.

Законодавець у п. 4 ч. 1 ст. 602 ЦК України передбачає заборону для зарахування зустрічних вимог у разі спливу позовної давності в задавненому зобов`язанні для охорони інтересів боржника.

Також КЦС наголосив, що зарахування, яке по своїй суті є замінником належного виконання зобов`язання, не має створювати механізм обходу заборони, передбаченої в п. 4 ч. 1 ст. 602 ЦК України. Така заборона стосується випадку, коли кредитор ініціює зарахування за задавненою вимогою. У такому разі кредитор за допомогою зарахування може обійти охорону, що надається боржнику при спливі позовної давності, і досягнути результату, який недоступний кредитору в межах пред`явленої позовної вимоги про стягнення боргу, за яким сплинула позовна даність, і яка дозволяє боржнику заявити про застосування позовної давності.

На думку КЦС, очевидно, що аналогічний підхід має бути й стосовно 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих на задавнену вимогу в задавненому зобов`язанні.

Пред`явлення кредитором тільки позову про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, без позовної вимоги про стягнення задавненої вимоги, на яку нараховуються 3% річних та інфляційних втрат, дозволяє обійти охорону, що надається боржнику при спливі позовної давності. Тим самим досягнути результату, який недоступний кредитору при пред`явленні позовної вимоги про стягнення задавненої вимоги.

Тобто складається доволі нерозумна ситуація: кредитор зберігає можливість постійно подавати вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих на задавнену вимогу, що означає по суті виконання задавненої вимоги без можливості для боржника заявити про застосування позовної давності до задавненої вимоги…».

Судом встановлено, що 03 серпня 2009 року рішенням Краснолуцького міського суду Луганської області позовні вимоги АКБ «Форум» було задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь акціонерного комерційного банку «Форум», який перейменований в публічне акціонерне товариство «Банк Форум», заборгованість за кредитним договором №0144/08/09-N від 29.04.2008 в загальній сумі 607557,70 грн, а також понесені судові витрати по оплаті судового збору при зверненні до суду в сумі 1700,00 грн, та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн.

З відомостей наявних у Єдиному державному реєстрі судових рішень встановлено, що ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 29.05.2020 року було замінено стягувача ПАТ «Банк Форум» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Інветохіллс Веста» у справі у справі №2-1879/2009 за позовом ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором №0144/08/09-N від 29.04.2008 року.

З огляду на наведене вбачається, що позивач, вказавши про наявність судового рішення про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитом, не довів, що така заборгованість була пред`явлена до стягнення в примусовому порядку відповідно до рішення суду першої інстанції, тобто, чи виконав він свій обов`язок щодо стягнення цієї заборгованості відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» в иконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виходячи з наведеного вище, апеляційний суд приходить до висновку про те, що приватне право не може допускати ситуацію, за якої кредитор, при існуванні задавненої вимоги, пред`являє тільки позов про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, оскільки це позбавляє боржника можливості заявити про застосування до задавненої вимоги позовної давності, а кредитора - обійти застосування до задавненої вимоги позовної давності.

За таких обставин, враховуючи наведене вище, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, проте, помилився в мотивах такої відмови, що є підставою для зміни мотивувальної частини судового рішення відповідно до ч. 4 ст. 376 ЦПК України.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про зміну рішення лише в його мотивувальній частині, витрати ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» по сплаті судового збору, пов`язані з поданням апеляційної скарги, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» задовольнити частково.

Заочне рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2024 року змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді: