Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/603/24
Провадження № 2/506/198/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.09.2024 року селище Окни
Красноокнянський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Чеботаренко О.Л.
за участю секретаря судового засідання Смернової Д.Ю.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Окни цивільну справу за позовом
28.06.2024 року до суду надійшла позовна заява по даній справі.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що 30.05.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики №78967989 в електронному вигляді, згідно з п.1 якого позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язалася повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити плату (проценти) від суми позики.
Ухвалою від 02.07.2024 року позовна заява була залишена без руху.
Після усунення недоліків позовної заяви та отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, ухвалою від 24.07.2024 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі.
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, однак у позовній заяві та заяві про усунення недоліків просила розглянути справу за відсутності представника позивача. Згодна на заочний розгляд справи. /а.с.2-4, 33-38/. Тому справа розглянута у відсутність представника позивача, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином /а.с.56/, відзив на позов не подала. Тому суд визнає причини неявки відповідача неповажними і тому справа розглянута у її відсутність в порядку п.1 ч.3 ст.223, ст.280 ЦПК України з постановленням заочного рішення.
Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Частиною 1 ст.204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
30.05.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №78967989, за умовами якого Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (Позику) на погоджений умовами договору строк (Строк позики), шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики /а.с.5-7/.
Відповідно до п.п.20, 21 Договору позики, цей Договір укладено у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію». Договір підписується електронним підписом Позикодавця та надсилається для ознайомлення та узгодження умов Позичальнику в особистий кабінет разом з електронним повідомленням пропозицією укласти Договір. На вказану Позичальником електронну пошту надсилається одноразовий ідентифікатор для підписання Договору, що згенерований під час проходження Позичальником процедури укладення Договору. Позичальник, приймаючи пропозицію Позикодавця укласти Договір, підписує в інформаційно-телекомунікаційній системі електронне повідомлення одноразовим ідентифікатором. Сформовані таким чином електронні підписи Позичальника та Позикодавця накладені на Договір. Після підписання такими електронними підписами Договору його умови вважаються прийнятими, а Договір є укладеним. Договір містить накладену кваліфіковану електронну печатку Позикодавця з кваліфікованою електронною позначкою часу.
Згідно з п.22 Договору позики, Позичальник ідентифікований та верифікований за допомогою Системи BankID НБУ.
Договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 1Вsok2FB18 (п.28 Договору позики).
Згідно з п.п.2.1-2.3 Договору позики, сума позики 7000 грн; строк позики 30 днів, процентна ставка (базова)/день 2,5%, дата повернення позики 29.06.2023 року. Знижена процентна ставка (застосовується у відповідності до умов Програми лояльності) 0,75% на день; процентна ставка за понадстрокове користування Позикою 2,7% на день.
При цьому, відповідно до п.4 Договору позики, проценти за цим Договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок Позики.
Згідно з п.5 Договору позики, підписанням цього Договору Позичальник підтверджує, що:
Позичальник має право продовжити строк користування позикою (пролонгація). Продовження строку користування позикою здійснюється за зверненням позичальника в електронній формі через особистий кабінет Позичальника шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права (п.6 Договору позики).
Факт перерахування позики в сумі 7000 грн на картковий рахунок відповідача підтверджується інформацією, наданою АТ КБ «Приватбанк» про те, що 30.05.2023 року на картку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 здійснено переказ коштів на сумі 7000 грн /а.с.58/.
Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.ст.526, 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний належним чином виконувати взяті зобов`язання, повернути позику та сплатити проценти, в строки та в порядку, що встановлені договором.
При цьому, відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання, або не виконав його в строк, передбачений договором.
Ч.1 ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
При цьому, згідно з абзацом 2 ч.1 ст.1048 ЦК України, у разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Тому, виходячи із аналізу абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України, після спливу визначеного договором строку позики, у разі відсутності іншої домовленості сторін, право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за позикою припиняється.
Така позиція суду узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, у пунктах 53-55.
За умовами договору, сторони визначили строк надання позики 30 днів: з 30.05.2023 року по 29.06.2023 року, а отже, строк надання позики закінчився 29.06.2023 року.
Тобто, разом з закінченням строку надання позики припинилось право ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» нараховувати відсотки за користування позикою.
При цьому, після закінчення 30-денного строку надання позики відповідачем не повернуто позику та не сплачено відсотки за користування нею.
Таким чином, виходячи з розміру передбаченої п.2.3 Договору позики базової процентної ставки 2,5% на день від розміру позики, в межах 30-денного строку надання позики за період з 30.05.2023 року до 29.06.2023 року розмір відсотків за користування позикою складає: 5250 грн (7000 грн * 2,5% * 30 днів).
При цьому, вимог про стягнення з відповідача відсотків за прострочення виконання зобов`язання на підставі ч.2 ст.625 ЦК України, позивачем не заявлено.
Тому суд вважає, що, починаючи з 30.06.2023 року ,відсотки за користування позикою ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було нараховано без відповідних правових підстав, а тому з відповідача підлягає стягненню розмір заборгованості за відсотками, які нараховані в межах строку надання позики в сумі 5250 грн.
Згідно зі ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
П.1 ч.1 ст.512, ст.514, ч.1 ст.516 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
За договором факторингу №14/06/21, укладеним 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Згідно п.1.2 договору факторингу, перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору /а.с.8-9, 10, 11/.
Згідно з актом прийому-передачі Реєстру Боржників №12 від 22.11.2023 року за Договором Факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло Реєстр боржників №12, після чого з урахуванням п.1.2 Договору факторингу від 14.06.2021 року №14/06/21 до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» переходять права вимоги заборгованості від боржників /а.с.12/.
Відповідно до витягу з Реєстру боржників №12 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, позивач набув права грошової вимоги до відповідача за Договором позики №78967989 /а.с.13/.
Як вбачається з розрахунку заборгованості за Договором позики №78967989, складеного позивачем за період з 22.11.2023 року по 30.04.2024 року, після переходу до позивача права грошової вимоги за зазначеним договором відповідачем не здійснено жодного платежу на погашення заборгованості /а.с.14/.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання як розподілити між сторонами судові витрати.
Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову, на відповідача.
Так як позов задоволено частково (на 43,75%), то з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору, пропорційно до задоволених позовних вимог.
Так, позивачем при зверненні до суду через сплачено судовий збір у сумі 3028 грн. Тому, оскільки позов задоволено частково, то з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1324,75 грн.
Керуючись ст.ст.10, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 280 ЦПК України,
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів" понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1324,75 грн.
В задоволенні іншої частини позову відмовити.
Відповідно до п.п.15.5) п.1 Перехідних положень ЦПК України, на рішення може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Красноокнянський районний суд Одеської області або безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Повне судове рішення складено 10.09.2024 року.
СуддяО. Л. Чеботаренко