Провадження № 2/127/4067/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2024 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Шаміної Ю.А.,

при секретарі судового засідання Петуховій Н.А.,

за участі: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Герасимишиної Т.В.,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Вінницької міської ради Чуя В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Вінницької міської ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Вінницької міської ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом. Мотивуючи позов тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік - ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається з трикімнатної квартири АДРЕСА_1 . Позивач вказує, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 належним чином, подавши 28.10.2020 року у нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Проте постановою державного нотаріуса Другої вінницької державної нотаріальної контори Малої Н.С. від 09.06.2022 №767/02-31 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 позивачці було відмовлено у зв`язку з тим, що нею не було додано правовстановлюючий документ на зазначену квартиру. Оскільки правовстановлюючий документ на квартиру АДРЕСА_1 , що належала померлому ОСОБА_4 , у позивача відсутній, остання не має змоги оформити свої спадкові права у нотаріальній конторі, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Позивач зазначає, що квартира АДРЕСА_1 була надана їх сім`ї, яка складалась із ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , доньки ОСОБА_5 та сина ОСОБА_3 у житлово-будівельному кооперативі «Керамик».

18 травня 1975 року ОСОБА_4 та ОСОБА_6 уклали шлюб, у якому народилися дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно довідки ЖБК «Керамик» «Вінницькбудматеріали» ОСОБА_4 виділена трикімнатна квартира житловою площею 37,27 кв.м. на п`ятому поверсі у другому під`їзді №20. Також згідно довідки ЖБК «Керамик» ОСОБА_4 за трикімнатну квартиру житловою площею 37,27 кв.м, загальною площею 57,96 кв.м на п`ятому поверсі виплатив 17 березня 1981 року 3119 руб., що складало 40% з повної вартості квартири (7798 руб.).

Виконавчим комітетом міської ради народних депутатів міста Вінниці 17 травня 1982 року був виданий ордер №0025 ОСОБА_4 , сім`я якого складається з 4 чоловік, на право заняття 3 кімнат, загальною площею 36,3 кв.м в квартирі окремій АДРЕСА_2 . Склад сім`ї: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 - дружина, ОСОБА_5 - донька, ОСОБА_3 - син.

Згідно довідки Укрупненого ЖБК по експлуатації №3 від 15 жовтня 1991 року № 285 ОСОБА_4 є квартиронаймачем/кооперативної квартири АДРЕСА_1 , решта боргу на 01.09.91 сплачена повністю.

28 липня 2020 року ОСОБА_4 було складено заповіт, яким усе майно заповідано дружині ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки МКП «УК «Замостя»» №1892 від 14.07.2023 власником квартири за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 57,0 кв.м., житловою площею 36,3 кв.м, є ОСОБА_4 , тип квартири державна, проживаючими є: з 23.11.1982 - дружина ОСОБА_1 , з 11.09.1977 - син ОСОБА_3 .

Згідно листа КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» від 26.05.2023 №3327 згідно матеріалів інвентаризаційної справи №78537 на квартиру АДРЕСА_1 станом на 29.12.2012 реєстрація права приватної власності не проводилась.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №344624954 від 30.08.2023 відомості про право власності відсутні.

За таких обставин позивач просить визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 57 кв.м, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30.10.2023 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито загальне позовне провадження, залучено до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Вінницьку міську раду.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.11.2023 залучено до участі в справі як співвідповідача Вінницьку міську раду, виключивши її зі складу третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

29.11.2023 витребувано у Другій вінницькій державній нотаріальній конторі належним чином засвідчену копію спадкової справи №271/2020 (номер у спадкову реєстрі 66652788), заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , про що постановлено відповідну ухвалу суду.

Відповідачі своїм правом на відзив не скористалися.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.03.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Герасимишина Т.В., яка діє на підставі довіреності від 29.06.2023, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві, судові витрати просили залишити за позивачем.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення позовних вимог.

Представник відповідача Вінницької міської ради Чуй В.П., який діє на підставі довіреності №29 від 02.01.2024, при ухвалені рішення покладався на розсуд суду, судові витрати просив залишити за позивачем.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву (вх. №96339 від 23.11.2023) згідно якої просив розгляд справи проводити у його відсутність, вказав, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, щодо задоволення позову не заперечує.

Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом установлені наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами Книги шостої ЦК України.

Судом установлено, що 17.05.1982 Виконавчим комітетом міської Ради народних депутатів міста Вінниці видано ордер №0025 ОСОБА_4 , сім`я якого складається з 4 осіб, на право зайняття 3 кімн., загальною жилою площею 36,6 кв.м, в окремій квартирі АДРЕСА_2 . Вказаний ордер видано на підставі рішення виконкому міста Вінниці від 13 травня 1982 року №293. Склад сім`ї: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 дружина, ОСОБА_5 дочка, ОСОБА_3 син (а.с. 24).

Згідно свідоцтва про укладення щлюбу серії НОМЕР_1 від 18.05.1975 ОСОБА_4 та ОСОБА_7 перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 12).

ОСОБА_4 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 12.13.1975, копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 30.11.1980, копія рішення суду від 28.10.2015 (а.с. 13, 14, 16).

Згідно довідки ЖБК «КЕРАМИК» ОСОБА_4 виділено трикімнатну квартиру, житловою площею 37,27 м2, на п`ятому поверсі у другому під`їзді під номером 20 (а.с. 22).

Як вбачається із довідки ЖСК «КЕРАМИК» станом на 17.05.1981 ОСОБА_4 було сплачено 40% вартості (3119 руб.) за трикімнатну квартиру жилою площею 37,27 м2 /корисною площею 57,96 м2/ на п`ятому поверсі, загальною вартістю 7798 руб. (а.с. 25).

Станом на 01.09.1991 ОСОБА_4 як квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1 решта боргу сплачена повністю, про що свідчить копія довідки №285 від 15.10.1991 (а.с.23).

Також до матеріалів позовної заяви позивачем додано експлікацію квартири АДРЕСА_1 (а.с. 27-28).

При цьому, як вбачається із повідомлення КП «ВМБТІ» №3327 від 26.05.2023 згідно матеріалів інвентаризаційної справи №78537 на квартиру АДРЕСА_1 станом на 29.12.2012 реєстрація права власності на квартиру в КП «ВМБТІ» не проводилася (а.с. 20).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності не нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №344624954 від 30.08.2023 право власності не зареєстровано (а.с. 29).

28.07.2020 ОСОБА_4 склав заповіт та на випадок своєї смерті зробив розпорядження, яким усе майно, що буде належати йому на день його смерті, де б воно не знаходилося і з чого не складалося, а також, все те, на що він буде мати право за законом, заповів своїй дружині ОСОБА_1 , про що свідчить копія заповіту посвідченого секретарем Іваньківської сільської ради, зареєстрованого в реєстрі за №7 (а.с. 18).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 20.08.2020 виконавчим комітетом Іваньківської сільської ради Липовецького району Вінницької області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 66 років (а.с. 8).

28.10.2020 ОСОБА_1 звернулася до Другої вінницької нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті її чоловіка ОСОБА_4 (а.с. 83).

Так, після смерті ОСОБА_4 у Другій Вінницькій державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу №271/2020 (номер у спадковому реєстрі 66652788), що підтверджується витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі №72613715 від 26.05.2023 (а.с. 9).

Як слідує із довідки про коло спадкоємців №725/02-14 від 26.05.2023 згідно матеріалів спадкової справи №271/2020 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 спадкоємицею за заповітом є його дружина ОСОБА_1 (заява про прийняття спадщини надійшла 28.10.2020 за №796) (а.с. 21).

Відповідно до довідки МКП «УК «Замостя» №1892 від 14.07.2023 за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (дружина), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (син) (а.с. 26).

Постановою державного нотаріуса Другої вінницької нотаріальної контори Малая Н.С. №767/02-31 від 09.06.2022 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку квартири АДРЕСА_1 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 чоловіка ОСОБА_4 у зв`язку з відсутністю у неї документів, що посвідчують право власності на квартиру (а.с. 19).

Позивачем дана постанова у судовому порядку не оскаржувалася.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Слід наголосити, що вирішуючи питання про право власності на квартиру в житлово-будівельному кооперативі, суд враховує норми чинного на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Згідно з ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

За змістом ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 01 січня 2013 року) державна реєстрація прав є обов`язковою, права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Положення ст. 328 ЦК України передбачають, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 128 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Передачею визнається вручення речі набувачу.

Згідно ст. 19-1 Закону України «Про кооперацію» від 10 липня 2003 року член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно. У разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Право власності на таке майно у члена кооперативу виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону.

Відповідно до ст. 384 ЦК України член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпорядження квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Статтею 15 Закону України «Про власність», який діяв до вступу в силу ЦК України, передбачалось, що член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Згідно п. 5-1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 вересня 1987 року № 9 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» за ст. 15 Закону України «Про власність» член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд.

Згідно з п. 6 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» слідує, що законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Зокрема, у разі повного внесення пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства.

Верховний Суд України в листі від 26 травня 2001 року «Правові позиції щодо розгляду судами окремих категорій судових справ (Житлове право)» зазначив, що члени ЖБК, які повністю внесли пайовий внесок за квартиру відповідно до ст. 15 Закону «Про власність», набувають права власності на квартиру (п. 69, 71).

За змістом ч. 2, 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Відповідно до пп. 1 п. 80 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, для державної реєстрації прав на окремий індивідуально визначений об`єкт нерухомого майна (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо), будівництво якого здійснювалося у результаті діяльності житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу, подається довідка житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу про членство в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі, а також технічний паспорт на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо).

Верховний Суд України в постанові від 18 грудня 2013 року в справі № 6-138цс13 висловив правову позицію, в якій в тому числі зазначив, що згідно зі ст. 15 Закону України «Про власність» член ЖБК, який повністю вніс пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, з 1 липня 1990 року набуває право власності на цю квартиру, тому, у разі його смерті після зазначеної дати спадщина відкривається на квартиру. За змістом ч. 1 ст. 17 Закону України «Про власність» кооперативна квартира набуває статусу спільної сумісної власності лише за умови внесення паю в ЖБК за рахунок спільних коштів члена ЖБК та членів його сім`ї, яким ця квартира надана. Інші особи права власності на пай та квартиру не набувають і можуть претендувати лише на відшкодування членом кооперативу коштів, наданих йому для внесення паю.

Аналізуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що виникнення права власності на будинки, споруди та нерухоме майно не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільним кодексом України від 2003 року та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 2004 року.

Враховуючи вказане та встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що на момент набуття права власності ОСОБА_4 на спірну квартиру законодавством не була передбачена як обов`язкова видача свідоцтва про право власності на кооперативну квартиру, так й обов`язкова державна реєстрація права власності на таку квартиру.

ОСОБА_4 отримав квартиру як член кооперативу, ним проведено повну сплата за вказане житлове приміщення, а отже останній набув право власності на спірну квартиру.

Як відмітив Пленуму Верховного Суду України в п. 8 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року у разі смерті члена житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс пайовий внесок за квартиру, вона включається до складу спадкового майна.

Оскільки ОСОБА_4 набув свого часу на законних підставах право власності на зазначену квартиру, остання входить до складу спадкового майна. Однак померлий ОСОБА_4 не оформив своє право власності на нерухоме майно і не отримав правовстановлюючі документи, а відтак позивач ОСОБА_1 позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права. Позивач спадщину прийняла, від неї не відмовилася, користується вказаною кооперативною квартирою.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визнання права власності у порядку спадкування, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право позивача неможливо.

Отже, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а стороною відповідача не надано суду жодних доказів, які спростовують доводи позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання за ОСОБА_1 права власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, позивач ОСОБА_1 просила залишити судові витрати за позивачем.

Керуючись ст. 16, 328, 1216, 1217, 1218 ЦК України, ст. 128 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), Законом України «Про власність», який діяв до вступу в силу ЦК України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127, ст. 5, 11, 12, 13, 76-82, 89, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 57 кв.м, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати у справі залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ;

відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ;

відповідач: Вінницька міська рада, код ЄДПРОУ 25512617, місцезнаходження: вул. Соборна, буд. 59, м. Вінниця, Вінницька область.

Повний текст рішення суду складено 22.04.2024.

Суддя Шаміна Юлія Анатоліївна