29.04.2024
Справа № 642/1431/24
Провадження №4-с/642/5/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2024 року м. Харків

Ленінський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Вікторова В.В.,

при секретарі Шнайдер Д.С.,

державного виконавця Лисакова Є.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Харкові скаргу адвоката Таш`яна Романа Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову головного державного виконавця Холодногірсько- Новобаварського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лисакова Євгена Сергійовича, про закінчення виконавчого провадження №11675244 від 01.02.2024,-

встановив:

18 березня 2023 року представник ОСОБА_1 адвокат Таш`ян Р.І. звернувся до суду зі скаргою на постанову державного виконавця, в якій просив поновити строк для звернення до суду зі скаргою, який пропущений з поважних причин, скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 01.02.2024 року, витребувати у Холодногірсько- Новобаварського відділу державної виконавчої служби у м Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) належним чином завірену копію постанови від 01.02.2024 року. В обґрунтування скарги зазначено, о оскаржувана постанова мотивована тим, що боржник повністю погасив заборгованість, сплативши на користь стягувача 48803,45грн., на користь держави суму виконавчого збору 4880,34грн., та суму витрат виконавчого провадження у розмірі 202,61грн. Скаржник вважає, що державним виконавцем неправильно визначено розмір заборгованості боржника та зазначив, що розмір заборгованості боржника становив 79595,74, тобто боржник не погасила 30792,29грн. (79595,74грн.-48803,45грн.)

02.04.2024 року від головного державного виконавця Холодногірсько - Новобаварського відділу державної виконавчої служби у м Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надійшов відзив на скаргу, в якому зазначив про відсутність порушених прав боржника за захистом яких він звернувся до суду, оскільки твердження заявника про те, що заборгованість боржника по сплаті аліментів становить 79595,74грн. є лише особистим припущенням та не підтверджується жодним доказом, просив суд відмовити в задоволенні скарги.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 19 березня 2024 року скаржнику поновлено строк для звернення зі скаргою та призначено скаргу до розгляду.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 24.04.2024 року залучено до участі у розгляді скарги головного державного виконавця Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лисакова Євгена Сергійовича, дії якого оскаржуються.

У судове засідання скаржник та його представник не з`явились. Від представника скаржника адвоката Таш`ян Р.І. надійшла заява про розгляд скарги без його участі та без участі скаржника, вимоги скарги підтримують у повному обсязі.

Державний виконавець Лисаков Є.С. у судовому засіданні надав аналогічні пояснення, викладені у відзиві на скаргу, просив суд відмовити в задоволені скарги.

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду скарги повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, вислухавши пояснення державного виконавця, дослідивши матеріали скарги, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 124 Конституції України та ст. 18 ЦПК України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Виконанням рішення суду завершується процес захисту суб`єктивних майнових та особистих немайнових прав громадян.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтями 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV (який діяв на момент винесення постанови про закінчення виконавчого провадження) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню в тому числі рішення на підставі виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень. Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-ХІV (який діяв на момент винесення постанови про закінчення виконавчого провадження) Сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, у тому числі під час проведення експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Відповідно до ст. 477 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2007 року у справі № 2-966/07 було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідачки, починаючи з 31.01.2007 року до його повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На виконання рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2007 року було видано виконавчий лист № 2-966/07 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідачки, починаючи з 31.01.2007 року до його повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На підставі виконавчого листа № 2-966/07 від 21.12.2007 року державним виконавцем Ленінського ВДВС м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області було відкрито виконавче провадження № .02.2008 року.

24.04.2017 року державним виконавцем Ленінського ВДВС м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, у зв`язку з досягненням дитиною 18-річного віку, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-966/07 виданого 21.12.2007 Ленінським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів у розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) відповідачки закінчено, про що винесено відповідну постанову у виконавчому провадженні №11675244.

Відповідно до ч. 2 розділу XI Наказу Міністерства України №1829/5 від 07.06.2017 «Про затвердження правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями» строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік.

Таким чином, матеріали виконавчого провадження №61203303, які перебували на виконанні Ленінського ВДВС м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, були знищені за закінченням строку зберігання у 2020 році.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 03.08.2023 року у справі №642/1197/23 скасовано постанову державного виконавця Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) (раніше Ленінського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області) про закінчення виконавчого провадження №11675244 від 24 квітня 2017 року. Зобов`язано Холодногірсько-Новобаварський відділ державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в межах виконавчого провадження №11675244 від 24 квітня 2017 року здійснити заходи по стягненню з боржника суми заборгованості.

14.12.2023 на виконання вищевказаної ухвали головним державним виконавцем Лисаковим Є.С. керуючись статтею 41 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відновлення виконавчого провадження №11675244, копії якої направлено рекомендованою кореспонденцією до Ленінського районного суду м. Харкова та сторонам до відома.

На підтвердження заборгованості боржника ОСОБА_2 по сплаті аліментів державним виконавцем надано суду розрахунки заборгованості від 23.06.2008 р. на суму 5152,32 грн, від 25.02.2010 р. на суму 2984,53 грн, від 27.01.2011 р., на суму 18250,76 грн, від 20.01.2012 р. на суму 22415,84 грн, які були складені посадовими особами Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції. Загальна сума заборгованості за наданими розрахунками становить 48803,45грн.

Зі змісту ухвали суду від 03.08.2023 року у справі №642/1197/23 вбачається, що зазначені розрахунки заборгованості по аліментам були об`єктом дослідження суду, їх достовірність учасниками справи не оспорювалась.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

Виконавчий лист №2-966/07 виданий 21.12.2007 Ленінським районним судом м. Харкова до відділу не надходив.

31.01.2024 на депозитний рахунок відділу державної виконавчої служби від боржника ОСОБА_2 надійшли грошові кошти у загальному розмірі 53886,40 грн. з яких перераховано:

- на користь стягувача за виконавчим документом у розмірі 48803,45 грн.;

- на користь держави як суми виконавчого збору у розмірі 4880,34 грн.;

- на користь держави як сума витрат виконавчого провадження у розмірі 202,61 грн.

Таким чином, заборгованість по аліментам була погашена боржником ОСОБА_2 у повному обсязі.

01.02.2024 головним державним виконавцем Лисаковим Є.С. керуючись п.9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №11675244.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч. 1 ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Представник стягувача адвокат Таш`ян Р.І. у скарзі зазначив, що державний виконавець неправильно визначив розмір заборгованості боржника, та боржник повністю не погасив свою заборгованість, розмір якої становив 79595,74грн., тому боржник не погасила 30792,29грн. (79595,74-48803,45). При цьому представником стягувача не надано жодного доказу на підтвердження заборгованості боржника ОСОБА_2 по сплаті аліментів у розмірі 79595,74грн.

Судом також встановлено, що за попереднім неофіційним розрахунком головного державного виконавця Лисаковим Є.С. сукупний розмір заборгованості боржника ОСОБА_2 зі сплати аліментів за період з лютого 2007 по березень 2013 року у ВП №11675244 становив 37780,50грн., та є значно меншим, ніж фактично сплачена боржником сума заборгованості по аліментам в рамках виконавчого провадження №11675244 у розмірі 48803,45грн.

У постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13 Велика Палата Верховного Суду наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі №902/761/18, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17.

Відповідно до положень п. 7 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», в якому зазначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів.

Посилання представника заявника адвоката Таш`яна Романа Івановича про те, що заборгованість боржника по сплаті аліментів становить 79595,74 грн., не підтверджується жодним доказом, а тому не може бути взято судом до уваги.

Даючи оцінку вищевикладеному, суд приходить до висновку, що судом не було встановлено неправомірності дій державного виконавця при винесені ним постанови про закінчення виконавчого провадження №11675244 від 01.02.2024, а тому у задоволенні скарги адвоката Таш`яна Романа Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 слід відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст., 447-453 ЦПК України, 18, 39, 41 Закону України «Про виконавче провадження» , суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволені скарги адвоката Таш`яна Романа Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову головного державного виконавця Холодногірсько- Новобаварського відділу державної виконавчої служби у м Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лисакова Євгена Сергійовича, про закінчення виконавчого провадження №11675244 від 01.02.2024, боржник: ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі.

Ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Вікторов