Справа № 630/940/24
Провадження № 2/630/360/24
18 листопада 2024 року м. Люботин
Люботинський міський суд Харківської області у складі:
головуючого судді Малихіна О.О.,
за участю секретаря Нерубацької А.О.,
В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача посилається на те, що 03 серпня 2021 року ОСОБА_3 уклала з АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРСИТВОМ «ТАСКОМБАНК Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №002/11098076-СК_SB, підписанням якого акцептував Публічну пропозицію АТ «ТАСКОМБАНК», яка розміщена на веб- сайті Банку та беззастережно приєдналася до умов Договору.
Також ОСОБА_3 просила відкрити їй поточні рахунки, операції за якими можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів, операції за якими можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів, для здійснення розрахунків без фізичного носія (Віртуальну картку) у гривні, доларах США та євро. ОСОБА_4 просила відкрити їй вкладний рахунок на вимогу «zanachka» на умовах Договору, що розміщений на сайті АТ
Згідно умов договору орієнтовна реальна річна ставка за кредитом 43.96 % , орієнтовна загальна вартість кредиту 600,57 грн. та 240 226,94 грн.
28 лютого 2024 року між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ товариством «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ укладено договір факторингу № НІ/11/15-Ф у відповідності до умов якого АТ «ТАСКОМБАНК» передає (відступає) ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ за плату, належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні АТ «ТАСКОМБАНК» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах прав вимоги.
Відповідно до Акту прийому передачі Реєстру боржників за Договором факторингу № НІ/11/15-Ф від 28 лютого 2024 року, ТОВ ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги до відповідача.
В зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором позики, представник позивача просив суд стягнути кредитну заборгованість, а також понесені судові витрати по справі.
Ухвалою суду від 25 жовтня 2024 року будо відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України суд при розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а також заслуховує усні пояснення сторін та показання свідків.
Представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, але в заяві про усунення недоліків вказувала, що не заперечує проти розгляду справи без участі представника позивача та не заперечує проти ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідача в судове засідання.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 була викликана шляхом надсилання засобами поштового зв`язку судової повістки за адресою її відомого місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Поштовий конверт з судовою повісткою на ім`я ОСОБА_2 повернуто без вручення з відміткою про відсутність особи за адресою місця проживання. Виходячи зі змісту ч. 8 ст. 128, ч. 4 ст. 130 ЦПК України, суд вважає, що відповідачу у належний спосіб була вручена судова повістка. Але відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, причини її неявки суду невідомі, відзив на позов неюне поданий. Суд, зі згоди представника позивача, розглядає справу за відсутністю відповідача в заочному судовому засіданні та на підставі наявних в ній матеріалів.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне.
03 серпня 2021 року ОСОБА_3 уклала з АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРСИТВОМ «ТАСКОМБАНК» Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб б/н, підписанням якого акцептував Публічну пропозицію АТ «ТАСКОМБАНК№, яка розміщена на веб- сайті Банку та беззастережно приєдналася до умов Договору.
Представник позивача ОСОБА_8 в позові стверджував, що АТ «ТАСКОМБАНК» зі свого боку виконало зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти.
З метою підтвердження цих обставин представник позивача надав довідку про те, що станом на 05 вересня 2024 року ОСОБА_4 є власником банківської картки № НОМЕР_1 , яка відкрита відповідно до заяви договору на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №002/11098076-СК_SB від 03 серпня 2021 року.
Разом з тим, матеріали справи не містять даних про зарахування кредитних коштів на банківську картку, належну ОСОБА_4 .
З наданої позивачем довідки вбачається лише, що відповідач є власником банківської картки № НОМЕР_1 , яка відкрита відповідно до заяви договору на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №002/11098076-СК_SB від 03 серпня 2021 року.
Проте сам лише факт видання банківської картки не свідчить про отримання кредитних коштів та встановлення узгодженого Договором кредитного ліміту.
Таким чином, позивачем не надано належних доказів виконання ним умов договору в частині перерахування грошових коштів відповідачу.
На підтвердження наявності заборгованості відповідача за тілом кредиту та відсотками станом на час відступлення первісним кредитором прав вимоги до відповідача представник позивача склав розрахунки заборгованості, проте які данні використовувались при складенні даних розрахунків позивачем невідомо.
Згідно ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та пункту 42 розділу III Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.
Правова позиція щодо первинних документів відображена в постанові Верховного Суду України від 14 червня 2018 року в справі №364/737/17, де зазначено, що розрахунок заборгованості не є первинним документом, який підтверджує укладення договору на умовах, які вказані банком у позовній заяві.
Позивач звертаючись з даним позовом до суду, повинен був отримати від АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ТАСКОМБАНК» первинні документи, які підтверджують розмір заборгованості по кредитному договору. Але процесуального обов`язку щодо подання усіх необхідних доказів разом з позовною заявою позивачем не дотримано.
Наданий представником позивача розрахунок не є первинним документом, оскільки не відповідає вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Також залишається невідомим, на підставі яких первинних документів цей розрахунок взагалі було здійснено.
Таким чином, надані позивачем довідка про належність відповідачу банківської картки та розрахунок заборгованості не можна вважати допустимим доказами виникнення та існування заборгованості, оскільки вони не є первинними документами.
До позовної заяви позивач не додав жодного іншого первинного бухгалтерського документа, у тому числі не надано підтверджуючих даних про те, що обумовлені Договором кредиту грошові суми були перераховані на користь відповідача.
Згідно ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Ураховуючи вищенаведений аналіз поданих позивачем доказів, приписів чинного законодавства та правових позицій Верховного Суду, які є обов`язковими до застосування, суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів на підтвердження того, що правопопередниками позивача на користь відповідача були перераховані грошові кошти.
З огляду на викладене суд вважає безпідставними вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за Договором, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог слід відмовити.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже судовий збір відшкодуванню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 15, 16, 88, 526, 530, 610, 611, 612, 625-627, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст. 12, 13, 81, 83, 263, 265, 274, 279, 280, 282 ЦПК України, суд
В задоволенні позову ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором № 002/11098076- СК_SB від 03 серпня 2021 року - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його складання мають право подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня вручення їм повного рішення суду.

На заочне рішення відповідачем протягом 30 днів з дня його проголошення до Люботинського міського суду Харківської області може бути подана письмова заява про його перегляд. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач - ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ « ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», 4, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30;

Відповідач ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації : АДРЕСА_1 .

Суддя О. О. Малихін