Справа № 132/2464/24
Провадження № 2-о/132/148/24
РІШЕННЯ

Іменем України

"03" вересня 2024 р. Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Аліменко Ю.О.

секретаря Безулої К.В.

розглянувши у судовому засіданні в місті Калинівка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області) про встановлення факту належності документу,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця в заяві вказує, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . В Свідоцтві про одруження ім`я чоловіка заявниці зазначено « ОСОБА_3 ».

ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік заявниці помер. В Свідоцтві про смерть його ім`я вказано « ОСОБА_3 ». В його паспорті ім`я було вказано ОСОБА_3 .

Від даного шлюбу у них є неповнолітня донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В Свідоцтві про народження доньки ім`я чоловіка заявниці також вказано « ОСОБА_3 ».

В січні 2024 року заявниця звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області за призначенням дитині пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Однак, заявниці було відмовлено у призначенні зазначеної пенсії, оскільки при розгляді документів було встановлено, що диплом серія НОМЕР_1 від 06.07.1999 р. виданий на ім`я « ОСОБА_2 », що не відповідає даним померлого, вказаним у Свідоцтві про смерть, а отже не може бути взятий до уваги при призначенні пенсії.

В дипломі серія НОМЕР_1 від 06.07.1999 р., виданого Вінницьким інститутом регіональної економіки та управління, що перейменований у Приватний вищий навчальний заклад Вінницький фінансово-економічний університет, було допущено технічну помилку та ім`я чоловіка заявниці було зазначено як « ОСОБА_3 », замість « ОСОБА_3 ». В архівних документах навчального закладу студент значиться як « ОСОБА_3 ». Для виправлення описки у дипломі заявниця зверталася до вказаного навчального закладу із заявою про внесення змін до диплому та виправлення орфографічної помилки, однак їй було відмовлено у внесенні вищевказаних змін.

Внаслідок такої помилкової зміни імені на даний час виникли певні неузгодженості між документом про освіту годувальника та Свідоцтвом про смерть годувальника, що обмежує дитину заявниці у соціальних правах на отримання пенсійних виплат. Тому заявниця вимушена звернутись до суду з даною заявою.

Заявниця ОСОБА_1 надала до суду заяву, в якій просить розгляд по справі проводити за її відсутності, позовні вимоги нею заявлені, підтримує повністю.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області надіслав на електронну адресу суду заяву за вх. № Еп-1903/24 від 12.08.2024 року про розгляд справи без участі представника управління, рішення по справі прийняти відповідно до вимог чинного законодавства.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Суд, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, прийшов до наступного.

Так, судом встановлено, що заявниця перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . В Свідоцтві про одруження ім`я чоловіка заявниці зазначено « ОСОБА_3 ».

ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік заявниці помер. В Свідоцтві про смерть його ім`я вказано « ОСОБА_3 ». В його паспорті ім`я було вказано ОСОБА_3 .

Від даного шлюбу у них є неповнолітня донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В Свідоцтві про народження доньки ім`я чоловіка заявниці також вказано « ОСОБА_3 ».

В січні 2024 року заявниця звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області за призначенням дитині пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Однак, заявниці було відмовлено у призначенні зазначеної пенсії, оскільки при розгляді документів було встановлено, що диплом серія НОМЕР_1 від 06.07.1999 р. виданий на ім`я « ОСОБА_2 », що не відповідає даним померлого, вказаним у Свідоцтві про смерть, а отже не може бути взятий до уваги при призначенні пенсії.

В дипломі серія НОМЕР_1 від 06.07.1999 р., виданого Вінницьким інститутом регіональної економіки та управління, що перейменований у Приватний вищий навчальний заклад Вінницький фінансово-економічний університет, було допущено технічну помилку та ім`я чоловіка заявниці було зазначено як « ОСОБА_3 », замість « ОСОБА_3 ». В архівних документах навчального закладу студент значиться як « ОСОБА_3 ». Для виправлення описки у дипломі заявниця зверталася до вказаного навчального закладу із заявою про внесення змін до диплому та виправлення орфографічної помилки, однак їй було відмовлено у внесенні вищевказаних змін.

Внаслідок такої помилкової зміни імені на даний час виникли певні неузгодженості між документом про освіту годувальника та Свідоцтвом про смерть годувальника, що обмежує дитину заявниці у соціальних правах на отримання пенсійних виплат.

Статтею 4 ЦК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 7 ст. 19 ЦПК України встановлено, що, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження в тому числі справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 6 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного СУДУ України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, ідо мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 12 Постанови визначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для перерахунку стажу чоловіка та призначення дитині пенсії в разі втрати годувальника.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали документи не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України громадяни мають право звернутись до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не саме одержання документа, а оформлення особистих чи майнових прав, які випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючий.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 81, 211, 247, 263-265, 315-319 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 (заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області) про встановлення факту належності документу - задоволити.

Встановити факт належності померлому ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , диплому серії НОМЕР_1 від 06.07.1999 року, виданого Вінницьким інститутом регіональної економікм та управління, де помилково записано його ім`я, як « ОСОБА_3 ».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ст. 354 ЦПК України.

Суддя: