Справа № 686/5635/23
Провадження № 2-др/686/36/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

02.09.2024

Хмельницький міськрайонний суд

у складі: головуючого судді - Салоїд Н.М.,

при секретареві - Лоб І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницький заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення судових витрат, -

в с т а н о в и в :

Представник ОСОБА_1 звернувся із заявою до суду про ухвалення додаткового рішення суду щодо стягнення витрат на правничу допомогу з відповідача, про які було заявлено у поданому позові.

Подану заяву обгрунтовує тим, що 04.10.2023 Хмельницьким міськрайонним судом ухвалене рішення, яким з відповідача, товариства з обмеженою відповідальністю «ЕТК Поділля» на користь ОСОБА_1 . стягнута заборгованість по заробітній платі та компенсація за невикористану відпустку в розмірі 32 400 грн., Проте у даному рішенні суд не вирішив питання про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 10 000.00 грн. Просить ухвалити додаткове рішення у справі та стягнути з витрат.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлений про час і місце розгляду справи за його відсутності, подану заяву підтримав, просить розглянути питання про ухвалення додаткового рішення та стягнути витрати на правову допомогу з відповідача. При цьому посилається на те, що строку звернення до суду із вказаною заявою не пропустив, позаяк про ухвалення такого рішення дізнався лише 26.02.2024 року.

Відповідач ТОВ «ЕТК Поділля» в судове засідання не з`явився, повідомлений про час місце розгляду справи у визначеному законом порядку.

Суд, перевіривши доводи представника позивача викладені у поданій заяві, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення у справі підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 04 жовтня 2023 року позов товариства з обмеженою відповідальністю «ЕТК Поділля» задоволено.

Цим рішенням стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «ЕТК Поділля» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в сумі 30 456,05 грн. та компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 1 944,72 грн.

Відповідно до частини 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

- чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

- чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

- Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу (частина перша статті 270 ЦПК України).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина восьма статті 141 ЦПК України).

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема: змагальність сторін; диспозитивність відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункти 4, 5, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частини третя-п`ята статті 137 ЦПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 в справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що: «Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України, основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) вказано, що з аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

При поданні позову представник позивача заявив про такі витрати та надав докази стосовно здійснення таких витрат: додав ордер, копію договору про надання правничої допомоги від 12.12.2023 року, додаток № 1 до вказаного договору, акт виконаних робіт та копії платіжних інструкцій про сплату гонорару.

Однак, судом не було вирішено питання про стягнення витрат на правничу допомогу 10 000,00 грн. Заявник просить стягнути такі витрати розмірі 10 000.00 грн., які заявлені ним у поданому позові.

Строк для звернення до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення підлягає поновленню, оскільки копію рішення суду отримав лише 21.02.2024 та із заявою про ухвалення додаткового рішення звернувся у передбачений законом п`ятиденнй строк.

З врахуванням задоволених вимог слід стягнути витрати на правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись п.3 ч.1 ст.270, ст.353 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Заяву про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Поновити заявнику строк для подання заяви про ухвалення додаткового рішення суду про стягнення витрат на правничу допомогу.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ЕТК Поділля» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 10 000 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 02.09.2024.

Позивач: Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації с. Карпівці Хмельницького району Хмельницької області.

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕТК Поділля», , с. Богданівці Деражнянського району Хмельницький, вул. Шкільна, 10 кв. 3

Суддя :