Провадження 2/193/358/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

20 листопада 2024 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Томинця О.В.,

за участі секретаря судового засідання Оселедець О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

У травні 2024 року представник ТОВ ФК «Ріальто» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 31 250 грн, яка складається із: 5 000 грн заборгованості за тілом кредиту та 26 250 грн заборгованості за відсотками за користування кредитом.

В обґрунтування позову представник позивача зазначав, що 29.06.2023 між позичальником ОСОБА_1 та ТОВ ФК «Ріальто» (торгова марка «MONETKA») за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи та у відповідності до Правил надання грошових коштів у кредит, розміщених на сайті позивача, укладено електронний кредитний договір №2-2 шляхом зарахування 5 000 грн на платіжну картку позичальника, строком на 150 днів зі сплатою 3,5 відсотків від суми кредиту за кожний день користування кредитними коштами.

Між тим, в порушення умов договору позичальник не погасив у визначений строк суму основного кредиту та відсотки за користування кредитом, що і змусило ТОВ ФК «Ріальто» звернутися до суду з цим позовом, за яким окрім стягнення заборгованості за кредитним договором, останнє просило також стягнути з відповідача судові витрати понесені на оплату судового збору у розмірі 2422,40 та витрати на правову допомогу у розмірі 9000 грн.

2. Заяви (клопотання) сторін та процесуальні дії суду у справі.

07.05.2024 до Криворізького районного суду Дніпропетровської області надійшов вищевказаний позов з клопотанням представника позивача про витребування у АТ «ТАСКОМБАНК» виписки про рух грошових коштів по картковому рахунку відповідача та інших документів (а.с.53-54);

27.05.2024 за ухвалою судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області позов з додатками направлено для розгляду за підсудністю до Софіївського районного суду Дніпропетровської області (а.с.60);

25.07.2024 позовна заява надійшла до Софіївського районного суду Дніпропетровської області та цього ж дня розподілена для розгляду судді цього суду Томинцю О.В. (а.с.64);

30.07.2024 за ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.65);

27.08.2024 за ухвалою суду, згідно вище вказаного клопотання представника позивача, витребувано у АТ «ТАСКОМБАНК» відомості про видачу на ім`я відповідача ОСОБА_1 платіжної картки № НОМЕР_1 ; виписки з відповідного карткового рахунку про рух грошових коштів за період з 29.06.2023 по 04.07.2023 з відображенням часу зарахування коштів; відомостей про номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № № НОМЕР_1 в період з 29.06.2023 по 04.07.2023, а також інформації про знаходження номеру телефону НОМЕР_2 в анкетних даних ОСОБА_1 (а.с.74, 81-83).

Представник позивача ТОВ «ФК Ріальто» Руденко К.В. до суду не з`явився, проте надіслав до суду клопотання, в якому підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за відсутністю представника позивача на підставі наявних доказів, що додані до позову.

Відповідач ОСОБА_1 належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не подавав.

За таких обставин, суд розглянув справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження з можливістю ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив на позовну заяву не подав. При цьому, позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

3. Фактичні обставини встановлені судом.

Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд дійшов таких висновків.

При вирішенні справи встановлено, що у відповідності до витягу з інформаційно-телекомукаційної системи https://monetka.ua між відповідачем ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «Ріальто», яка здійснює діяльність у сфері інших видів грошового посередництва, 29.06.2023 укладено електронний кредит. Для укладення якого відповідач звернувся із заявкою за замовленою ним сумою в 5 000 грн, на замовлений строк 150 днів, який погоджений позикодавцем на умовах, що встановлені Товариством, які розміщені на сайті кредитора і застосовуються у разі подання фізичною особою заявки на сайті кредитора з обранням умов та їх схвалення кредитором, а саме узгодження ставки процентів в розмірі 3,5 % за кожен день користування кредитом (1277,5% на рік). Обравши вид кредитування позичальник надав відповідь про прийняття пропозиції (акцепт), яка сформована ним на сайті кредитора та підписана особисто за допомогою одноразового ідентифікатора (коду), отриманого відповідачем ОСОБА_1 в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті (а.с. 11-13).

Відповідно до заявки про ознайомлення та прийняття умов кредитного договору, яка є невід`ємною частиною оферти, заявник підтвердив, що ознайомлений та прийняв (акцептував) пропозицію про укладення кредитного договору на умовах надання займу ТОВ ФК «Ріальто» та підписав даний акцепт одноразовим ідентифікатором кодом смс-повідомлення на телефонний номер НОМЕР_2 (а.с. 11).

Того ж дня, шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 339983 між позичальником та ТОВ ФК «Ріальто» укладено кредитний договір за № 2-2 на погоджених в заявці умовах, а саме на отримання суми кредиту в розмірі 5 000 грн, строком 150 днів зі сплатою відсотків в розмірі 3,5% на день за користування кредитом, та зі сплатою у відповідності до пункту 3.3. договору плату за неправомірне користування кредитом за процентною ставкою 3,5 % від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожен день користування кредитом. При цьому сторони домовились, що процентна ставка визначена у цьому пункті договору нараховується у відповідності до частини 2 статті 625 ЦК України (а.с.8-10).

Вказана сума позики була перерахована відповідачу на платіжну картку позичальника НОМЕР_1, що підтверджується квитанцією 603650690 від 29.06.2023 (а.с.17).

Це також підтверджується й інформацією від АТ «ТАСКОМБАНК», що надана за ухвалою суду про витребування доказів, згідно якої, платіжна картка НОМЕР_1, на яку перераховано кошти позивачем, емітована саме на ім`я відповідача ОСОБА_1 , телефонний номер НОМЕР_2 , на який направлено одноразовий ідентифікатор з кодом смс-повідомлення 339983 для активізації договору, знаходиться в анкетних даних також ОСОБА_1 . До того ж з виписки про рух грошових коштів на рахунку згаданої банківської картки видно, що 29.06.2023 відбулося зарахування на неї грошових коштів у розмірі 5000 грн.

4. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.

4.1. щодо укладення договору у електронній формі.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно до положень статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначається, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

За приписами статті 11 зазначеного Закону електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми)про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до статті 12 вказаного Закону, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Верховний Суд у постанові від 7 жовтня 2020 року під час розгляду справи №127/33824/19 зауважив, що без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 14 червня 2022 року у справі №757/40395/20.

Таким чином судом встановлено, що між позичальником та ТОВ ФК «Ріальто» укладено електронний кредитний договір на суму 5 000 грн з виплатою відсотків за користування ним на підставі умов, вказаних у договорі.

4.2. щодо обґрунтування нарахування суми заборгованості.

За розрахунком, зробленим кредитором, відповідач належним чином не виконав умови договору та позику не повернув, у зв`язку з чим має місце заборгованість як за тілом кредиту, так і за відсотками за користування кредитними коштами (а.с.13 на звороті).

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що підтверджується п. 3 ч. 1ст. 3 ЦК України, а в ч. 1ст. 626 ЦК України законодавець зазначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості, наданій сторонам визначити умови такого договору.

Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, заборгованість ОСОБА_1 по договору № 2-2 від 29.06.2023 станом на 29.03.2024 становить 31 250,00 грн., яка складається з: 5000 грн заборгованості за кредитом та 26250 грн боргу за нарахованими відсотками за 150 днів користування кредитними коштами п.1.2 кредитного договору.

Згідно з пунктами 1.1. - 1.4. умов договору, товариство надає позичальникові грошові кошти (кредит) в розмірі 5000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом не пізніше строку, визначеного в пункті 1.3 цього Договору.

Процентна ставка за користування кредитом 3,5 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом у межах строку, визначеного в пункті 1.3 цього Договору.

Строк надання кредиту та строк дії договору становить 150 днів. Строк надання кредиту може бути продовжений в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно пункту 2.4.1. договору позичальник зобов`язаний у встановлений Договором строк повернути Кредит та сплатити проценти за його користування.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідач, не виконуючи умови договору шляхом не сплати коштів у встановлений строк, порушив вимоги ст. 530 ЦК України.

Згідно п. 5.8. договору зазначено, що позичальник не може підписати даний договір без попереднього ознайомлення з ним, а також з Паспортом споживчого кредиту та Правилами.

У п.п. 6.2.-6.2.2., позичальник, підписуючи даний договір, засвідчив, що ознайомлений, повністю розуміє та погоджується з усіма умовами та змістом договору, додатків до нього, Паспортом споживчого кредиту та Правил і зобов`язується їх дотримуватись; інформація, надана товариством, забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги за цим договором без нав`язування її придбання.

Встановлено, що строк дії договору від 29.06.2023 сторонами визначений 150 днів (п.1.3 Договору), продовження строку кредитування вказаного в п. 1.3 Договору не передбачено (п.1.8 Договору), отже, договір закінчив свою дію 26.11.2023.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення із ОСОБА_1 основної суми боргу 5000 грн. та відсотків за користування кредитом у розмірі 26 250,00 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

5.Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позовних вимог у повному обсязі, з відповідача належить стягнути на користь позивача сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Статтею 59 Конституції України визначено, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Частиною 2 ст.15 ЦПК України визначено, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

З матеріалів справи вбачається, що адвокатом Руденком К. В., як представником позивача, подані документи щодо понесених витрат на правову допомогу до винесення судом рішення у справі.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Як слідує з копії договору про надання юридичних послуг від 2 червня 2022 року №02/06/2022 в рамках цього договору адвокат зобов`язується надати позивачу юридичні послуги у вигляді складання проектів процесуальних документів, листів, адвокатських запитів, претензій, заперечень, позовних заяв, пояснень, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, представництво у органах державної влади та місцевого самоврядування(на підставі окремої довіреності), а замовник зобов`язується їх оплатити та виконувати інші дії, передбачені пунктами 2.1 та 2.2. цього договору (а.с.14).

У позовній заяві представник позивача просив стягнути понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу надано: договір №02/06/2022 про надання юридичних послуг від 02.06.2022, укладений між ТОВ «ФК «Ріальто» та ФОП ОСОБА_3 ; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 2412, видане Радою адвокатів Полтавської області 23.10.2018 року; копію довіреності, видану ТОВ «ФК» Ріальто» адвокату Руденку К.В. на представництво інтересів у судах; копію платіжного доручення №1100 від 12.01.2024 на суму 180 000 грн.; копію акту приймання передачі наданих послуг від 11.01.2024 № 205 до договору про надання юридичних послуг № 02/06/2022 від 02.06.2022 року, відповідно до якого оплата за підготовку позовної заяви про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та клопотання про витребування доказів, що подається разом з позовною заявою становить 8000 грн., складання адвокатського запиту про витребування доказів по боржнику ОСОБА_1 складає 1000 грн., тобто розмір гонорару становить 9000 грн (а.с.16).

Отже, детальний опис дій, які повинен був виконати адвокат на підставі укладених договорів, та у їх відповідності розрахунок тривалості використаного часу, та понесених на підставі цього витрат, відповідають умовам самих договорів.

Таким чином, та з огляду на те, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави, такі витрати підлягають компенсації за рахунок відповідача разом із іншими судовими витратами.

За висновком, викладеним ВП ВС у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року при розгляді нею справи № 755/9215/15-ц, визначено, що для цілей розподілу судових витрат судом враховується:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

В той же час розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З огляду на викладене, виходячи з тривалості часу розгляду справи, її складності та обсягу надання правової допомоги (складання позовної заяви, заяви про витребування доказів), розміру задоволених позовних вимог та те, що справу було розглянуто у спрощеному позовному провадженні, без участі представника позивача у судовому засіданні, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат за надання професійної правової допомоги у розмірі 4000 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позов у цій частині вимог підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 223,229,247,259,263-265,280-282 ЦПК України, ст.526,549,551,616,625,1049-1054 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» заборгованість за кредитним договором №2-2 від 29.06.2023 у розмірі 31 250 (тридцять одна тисяча двісті п`ятдесят) гривень, що складається з: суми основної заборгованості за кредитом у розмірі 5 000 грн та відсотків за користування кредитом у розмірі 26 250 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» судові витрати у загальному розмірі 6422 (шість тисяч чотириста двадцять дві) гривні 40 коп.

В іншій частині судових витрат - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення та підписання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем заочне рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Відповідачем заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку лише у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто», , адреса: 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 4.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце постійного проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 20.11.2024.

Суддя О. В. Томинець