Справа № 157/2303/23 Головуючий у 1 інстанції: Гамула Б. С.
Провадження № 22-ц/802/412/24 Доповідач: Федонюк С. Ю.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Федонюк С. Ю.,

суддів - Матвійчук Л. В., Осіпука В. В.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 30 січня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 року АТ «Універсал Банк» звернулося до суду із даним позовом, мотивуючи вимоги тим, що у жовтні 2017 року Акціонерне товариство "Універсал Банк" запустило новий проект «Monobank», у рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «Monobank». Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. 23 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Акціонерного товариства "Універсал Банк" з метою отримання банківських послуг «Monobank», у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 23 вересня 2020 року, яка разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг.

Позивач покликається на те, що підписавши анкету-заяву, відповідачка підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, які складають договір, та зобов`язалася виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідачка отримала кредит у розмірі 18 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку № НОМЕР_1 .

АТ "Універсал Банк" вказує, що свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. У свою чергу, відповідачка всупереч чинному законодавству та умовам договору, належним чином покладені на неї обов`язки перед банком не виконала, чим порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість.

Станом на 12 листопада 2023 року за відповідачкою по укладеному з АТ "Універсал Банк" договору про надання банківських послуг "Monobank" рахується заборгованість, яка становить 30313 грн 05 коп. та складається із залишку загальної заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) у вказаному розмірі.

Оскільки на вимоги позивача Акціонерного товариства "Універсал Банк" відповідачка заборгованість не погасила, від виконання своїх зобов`язань ухиляється, тому позивач просить суд стягнути із ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за договором про надання банківських послуг "Monobank" від 23 вересня 2020 року у сумі 30313 грн 05 коп, а також судові витрати.

Заочним рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 30 січня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із даним рішенням суду, позивач АТ "Універсал Банк" подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове судове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач не скористалася своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу.

Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів доходить висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог повністю, суд першої інстанції виходив із того, що банк не надав суду належних та допустимих доказів (первинних банківських документів) отримання відповідачкою кредитних коштів, що позбавляє суд можливості дійти беззаперечного висновку щодо правової природи, суттєвих умов та дійсності договірних зобов`язань.

Проте погодитися з таким висновком суду колегія суддів у повній мірі не може з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 23 вересня 2020 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 підписано анкету-заяву до договору про надання банківських послуг.

У своїй анкеті-заяві до договору про надання банківських послуг від 23 вересня 2020 року, яку відповідачка підписала своїм особистим підписом на паперовому примірнику, підтвердила, що підписана нею заява разом із Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг та відповідно підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язалася виконувати його умови.

В матеріалах справи є копія паспорта відповідачки, виданого 25.05.2023 року, з якого видно, що вона змінила своє прізвище з ОСОБА_3 на ОСОБА_4 (а.с.29-31).

Для дослідження судом позивачем додано до позовної заяви копію анкети заяви до договору про надання банківських послуг від 23 вересня 2020 року, копію Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ "Універсал Банк" при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів "Monobank", копію тарифів за карткою "Monobank", копію документів, що посвідчують особу відповідача.

Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором про надання банківських послуг "Monobank" вбачається, що станом на 12 листопада 2023 року за відповідачкою по укладеному з АТ "Універсал Банк" договору про надання банківських послуг "Monobank" від 23вересня 2020 року наявна заборгованість на загальну суму 30313,05 грн, яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 30313,05 грн.

У п.5 анкети-заяви відповідач підтвердила і засвідчила, що вся інформація та/або документи, надані нею банку, в т.ч. через мобільний додаток, є повною і достовірною у всіх відношеннях, і вона зобов`язується повідомляти банк про будь-які зміни в цій інформації не пізніше ніж через три банківські дні від настання таких змін.

Згідно із п.6 анкети-заяви відповідач просить вважати наведений зразок її власноручного підпису або його аналоги (у т.ч. його електронний підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті в банку.

Відповідно до п.10 анкети-заяви клієнт надала право та доручила банку здійснювати договірне списання коштів з усіх її рахунків без додаткових розпоряджень, для погашення будь-яких грошових зобов`язань перед банком, що випливають з цього договору.

Анкета-заява підписана ОСОБА_5 23 вересня 2020 року власноручним підписом. Ідентифікацію та верифікацію клієнта виконала представник банку ОСОБА_6 , що підтверджено також її власноручним підписом.

Однак, ні Умови і правила надання банківських послуг та Тарифи, ні Паспорт споживчого кредиту, не містять підпису позичальниці.

Доводи банку про підтвердження факту ознайомлення відповідача з вищенаведеними документами, анкетою-заявою ОСОБА_1 , яка висловила свою згоду з вищевказаними документами в електронному вигляді у мобільному застосунку «Monobank» шляхом застосування електронного цифрового підпису, колегія суддів відхиляє, з огляду на наступне.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Так, електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає,що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

В силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

При цьому, за змістом наведеного Закону електронним підписом, тобто одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

Аналогічні за змістом висновки, викладені у численних постановах Верховного суду, зокрема постанові від 12 січня 2021 по справі № 524/5556/19, від 09 вересня 2020 року по справі 732/670/19, від 23 березня 2020 року по справі 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року по справі 127/33824/19 тощо.

З матеріалів справи вбачається, що анкета-заява підписана ОСОБА_5 23 вересня 2020 року власноручним підписом. Ідентифікацію та верифікацію клієнта виконала представник банку ОСОБА_6 , що підтверджено також її власноручним підписом.

В той же час, апеляційний суд зауважує, що саме по собі посилання позивача на ознайомлення відповідача із вказаними банківськими документами та погодження із нею шляхом їх підписання підписом без надання відповідних доказів, не може бути прийнято до уваги судом, оскільки відсутність вказаних доказів позбавляє можливості суд встановити факт ознайомлення із вказаними умовами надання кредитних послуг та їх підписання, що є обов`язковим у разі пред`явлення позивачем вимог щодо стягнення заборгованості за процентами, неустойкою, комісією, та які у зв`язку із відсутністю вказаних доказів до стягнення не підлягають.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивач, обґрунтовуючи своє право вимоги щодо стягнення заборгованості, крім самого розрахунку кредитної заборгованості посилався на витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк», які розміщені на сайті: https://www.monobank.ua/terms, як невід`ємні частини спірного договору.

Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк», які розміщені на сайті: https://www.monobank.ua/terms, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, у тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування.

Таким чином, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що матеріали справи не містять доказів того, що саме цей витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк» розуміла відповідач, ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи анкету-заяву в АТ «Універсал Банк».

Також, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення та дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-16цс15 і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Разом з тим, як видно з матеріалів справи, доданих до позову, банком надано Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» в редакції, затвердженій Протоколом Правління №46 від 24.11.2021, тобто в редакції, що ще не діяла на момент укладення договору -23 вересня 2020 року.

Крім того, апеляційний суд вважає, що у цьому випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.monobank.ua/terms) неодноразово змінювалися самим АТ «Універсал Банк» у період з часу виникнення спірних правовідносин (23 вересня 2020 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (19 грудня 2023 року), тобто кредитор може додати до позовної заяви витяг з Умов та правил у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Анкета-заява, підписана 23 вересня 2020 року ОСОБА_1 , не містить домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, штрафів за несвоєчасне погашення кредиту та посилання на паспорт споживчого кредиту, як складову договору.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що в анкеті-заяві від 23 вересня 2020 року строки здійснення періодичних платежів за кредитом не встановлені, а ОСОБА_1 надала згоду здійснювати договірне списання коштів з рахунків для погашення грошових зобов`язань, що випливають з умов договору, проте, не погоджувала сплати відсотків за користування кредитними коштами за договором, списання банком внесених на погашення боржником коштів в рахунок погашення відсотків за користування даним кредитом.

Проте, із наданого позивачем розрахунку видно, що банком нараховувалися проценти в розмірі 37,2%.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 не погоджувала сплати відсотків за користування кредитними коштами за договором від 23 вересня 2020 року (процентна ставка (поточна) 37,2 %), апеляційний суд вважає неправомірним та безпідставним списання банком внесених на погашення боржником коштів в рахунок погашення відсотків за користування даним кредитом. Натомість, дана сума коштів підлягає зарахуванню на погашення саме тіла кредиту. Тобто, списання банком внесених боржником коштів в рахунок погашення тіла кредиту та зарахування цих коштів на погашення відсотків за користування кредитом є неправомірним та безпідставним.

Разом з тим, із розрахунку заборгованості за договором б/н від 23 вересня 2020 року, укладеного між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 станом на 12 листопада 2023 року, вбачається, що за період з 07 жовтня 2020 року по 02 листопада 2023 року загальна сума погашення позичальницею за наданим кредитом (останній стовбець у розрахунку) становить 23845,10 грн (а.с.8-9).

Зі змісту анкети-заяви, підписаної особисто відповідачкою, видно, що підписанням цієї анкети-заяви вона підтвердила факт передачі їй другого примірника анкети-заяви, платіжної картки "Monobank" та Тарифів.

Таким чином, з огляду на зазначене, покликання суду на недоведеність отримання відповідачкою кредитних коштів, на думку колегії суддів, є помилковим, оскільки відповідач фактично користувалась карткою і вносила відповідні платежі у вказаний період.

Доказів погодження між сторонами сплати відсотків за користування кредитом, їх розміру, відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, або підстав нарахування відсотків позивачем не надано ні в письмовому, ні в електронному вигляді, крім того, не надано доказів укладення між сторонами додаткових кредитних договорів на купівлю товарів у розстрочку, стягненню підлягали би лише фактично отримані позичальником кошти, які останньою повернуті.

Отже, апеляційний суд зауважує, що, звертаючись до суду із цим позовом, позивач зазначав, що заборгованість відповідача за тілом кредиту складає 30313,05 грн. Вказані доводи банку є суперечливими, та такими, що спростовуються наявними у справі доказами, зокрема розрахунком заборгованості. Так, оцінюючи наданий банком розрахунок заборгованості відповідачки, апеляційний суд доходить висновку, що сума в розмірі 30313,05 грн в дійсності не відповідає заборгованості саме за тілом кредиту, оскільки включає в себе і заборгованість за відсотками, які нараховувалися на суму кредиту, та штучно збільшували розмір кредитного ліміту та суму заборгованості. Отже, вбачається, що розмір кредитного ліміту збільшувався за рахунок списання відсотків, нарахування яких здійснювалося на суму фактично наданої відповідачу позики та розміру відсотків за попередній місяць.

Позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) в розмірі 30313,05 грн, (хоча розмір кредиту, який обумовлений умовами договору становить 18 000 грн) в той час, як згідно здійсненої калькуляції розрахунку вбачається, що відповідачкою було внесено 23845,10 грн. Таким чином, реальна заборгованість за тілом кредиту відсутня. Доказів зменшення, збільшення, зміни розміру кредитного ліміту у відповідний період матеріали справи не містять .

У зв`язку із недоведенням позивачем обумовлення належним чином умов договору щодо сплати відсотків відповідачем, підстави для стягнення на користь банку заборгованості за тілом кредиту відсутні, оскільки позичальницею упродовж спірного періоду повністю сплачено борг за тілом кредиту у розмірі 30313,05 грн в межах одержаного ліміту в розмірі 18 000 грн.

Відповідно до статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про часткову помилковість мотивів відмови у позові та вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 30 січня 2024 року змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Оскільки апеляційний суд змінює судове рішення, але виключно у частині мотивів його ухвалення, то новий розподіл судових витрат не здійснюється.

За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 376, 382,384 ЦПК України, суд

В С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити частково.

Рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 30 січня 2024 року в даній справі змінити в частині мотивів відмови у позові, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 24 квітня 2024 року.

Головуючий-суддя:

Судді: