Справа № 279/4289/24
Провадження 2/279/1606/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого-судді Коваленко В.П.,

за участю секретаря Лепесевицька В.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду цивільну справу №279/4289/24 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області , про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю понад п`ять років до часу відкриття спадщини,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 звернулася до суду із даним позовом, в якому просить встановити факт, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав разом з ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 однією сім`єю понад п`ять років, а саме в період з 12.12.2003 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

В обгрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 . На день його смерті разом з ним була зареєстрована та проживала її мати ОСОБА_4 , яка прийняла спадщину, але не встигнувши оформити свої спадкові права, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті її матері ОСОБА_4 спадщину прийняв її син - ОСОБА_5 , внаслідок чого була заведена спадкова справа № 23/2019, але не встиг оформити спадкові права, так як ІНФОРМАЦІЯ_3 помер.

Після смерті сина вона у встановленому законом порядку прийняла спадщину, звернувшись до органів нотаріату з відповідною заявою про прийняття спадщини, внаслідок чого була заведена спадкова справа №57/2022.

Після смерті спадкодавця, відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 .

Нотаріусом у оформленні спадкових прав в частині видачі свідоцтва про право на спадкування за законом на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 їй було відмовлено, оскільки не надано свідоцтво про одруження її батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Вказала, що їй відомо, що батьки повинні були одружитися на території рф, так як там проживали. Станом на сьогоднішній день, вона не має змоги перевірити дану інформацію, так як розірвані всі дипломатичні зв`язки, в зв`язку з військовою агресією рф.

В 2003 році її батько ОСОБА_3 , побудував спадковий будинок та почав проживати у ньому разом з її матір`ю ОСОБА_4 , які в подальшому зареєструвались в даному будинку.

Мати з дня реєстрації в будинку по день смерті її батька по 16.02.2015 року, була зареєстрована та проживала разом з ним. В період проживання, батьки вели спільне господарство, були поєднані спільним побутом, мали спільний сімейний бюджет, проводили поточні ремонти будинку, купували меблі, тримали домашнє господарство, обробляли земельну ділянку.

Зазначила, що поховала своїх батьків, проживає в спадковому будинку, проводить ремонт, обробляє земельну ділянку, має оригінали документів на спадкове майно.

В підготовче судове засідання позивач та її представник не з`явились. Представник позивача направив до суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача в підготовче судове засідання не з"явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, щодо задоволення позовних вимог покладається на розсуд суду.

За таких обставин суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних матеріалів та без фіксації технічними засобами, відповідно до вимог ст.ст. 191ч.2, 247 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст.200ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення даного позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Ушомир Коростенського району Житомирської області помер ОСОБА_3 ( копія свідоцтва про смерть НОМЕР_1 ( а.с. 7 ) .

ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Коростень Житомирської області померла ОСОБА_4 ( копія свідоцтва про смерть НОМЕР_2 ( а.с. 8 ) .

Згідно до виписки з по господарської книги № 649 від 15.05.2023 року, виданої Ушомирською сільською радою Коростенського району Житомирської області, слідує, про те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживав та був зареєстрований на день своєї смерті за адресою : АДРЕСА_1 . Разом з ним постійно поживали зареєстрованими : 1. Дружина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . ( а.с. 18)

Згідно до виписки з по господарської книги № 650 від 15.05.2023 року, виданої Ушомирською сільською радою Коростенського району Житомирської області, слідує, про те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно проживала та була зареєстрована на день своєї смерті за адресою : АДРЕСА_1 . ( а.с. 19)

Згідно свідоцтва про народження, виданого російською мовою « ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , її батьками вказані: російською мовою - отец : ОСОБА_7 ( украинец) и мать ОСОБА_8 ( русская). ( а.с. 20) Після смерті батька ОСОБА_3 залишалась спадщина, у тому числі на житловий будинок по АДРЕСА_1 , який належав останньому на підставі свідоцтва про право власності від 12.12.2003 року. Спадщину після смерті батька прийняла її мати дружина померлого - ОСОБА_4 , але не встигла оформити свої спадкові права оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 померла.

Після смерті матері ОСОБА_4 спадщину прийняв син позивачки - ОСОБА_5 , звернувшись до нотаріальної контори, за його заявою була заведена спадкова справа № 23/19.

Після смерті сина вона прийняла спадщину звернувшись до приватного нотаріуса Коростенського районного нотаріального округу Зіневича С.О., на підставі її заяви була заведена спадкова справа № 57/2022, але у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді житлового будинку по АДРЕСА_1 їй відмовлено, так як відсутній документ про реєстрацію шлюбу батьків. ( а.с. 28- 30) Відповідно до положень ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частин 2 та 3 статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Як роз`яснив Конституційний Суд України в п. 6 рішення від 03.06.1999 року № 5-рп/99 в справі № 1-8/99 про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї", окрім членів сімей взагалі (чоловік або дружина, прямі родичі по низхідній і висхідній лініях - діти і батьки), до членів сімей також відносяться особи, які перебувають на утриманні або проживають із суб`єктами права (інші особи, що постійно мешкають з ними та ведуть спільне господарство, зокрема, не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки тощо). Обов`язковою умовою визнання їх членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є ведення із суб`єктом спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Згідно із пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п. 2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року).

Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Як випливає із п. 3.22 п. 3гл.10 р.II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо

постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник.

Факт постійного проживання матері позивачки - ОСОБА_4 разом із спадкодавцем батьком ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, тобто на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , знайшов своє підтвердження у судовому засіданні на підставі досліджених судом доказів. Метою встановлення факту спільного постійного проживання батьків є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже, такий факт породжує юридичні наслідки.

Згідно роз`яснень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Отже, діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно - Свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та Закону України «Про нотаріат», покладено на нотаріальний орган. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

За таких обставин суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог, а тому їх задовольняє.

Керуючись ст. 12, 13, 76-81, 200, 263- 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 однією сім`єю понад п`ять років, а саме в період з 12.12.2003 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів після його проголошення .

Суддя: Коваленко В.П.