Справа № 522/5172/24
Провадження № 2/522/4173/24
УХВАЛА

про залишення позову без руху

23 квітня 2024 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Домусчі Л.В., вивчивши матеріали позову Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва Віталія Олександровича, що діє в інтересах Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний», до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа Публічне акціонерне товариство «Банк Восток», про визнання недійсним договору дарування,

ВСТАНОВИВ:

До суду 04.04.2024 року надійшов позов Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва Віталія Олександровича, що діє в інтересах Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний», до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа Публічне акціонерне товариство «Банк Восток», про визнання недійсним договору дарування від 05.01.2022 року.

Матеріали справи суддя отримала 08.04.2024 року.

Ухвалою суду від 10.04.2024 року позов було залишено без руху та надано час для усунення недоліків з метою сплати судового збору за майнову вимогу.

До суду 19.04.2024 року надійшла заява про усунення недоліків зі змісту якої вбачається незгода приватного виконавця з тим, що позовна вимога про визнання недійсним Договору дарування, посвідченого 05.01.2022 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Брандіс А.Б., зареєстрованого в реєстрі за № 16 є майновою, та на вимогу суду не надано квитанції про сплату судового збору за ставкою як за майнову вимогу.

Зазначену заяву суддя отримала 22.04.2024 року.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі суд виходить із наступного.

Зі змісту позовних вимог встановлено, що приватний виконавець звернувся до суду з позовною вимогою майнового характеру, а саме про визнання недійсним договору дарування, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

У позові приватний виконавець просить визнати недійсним договір дарування нерухомого майна-нежитлових приміщень № 12 за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно з ч. 1 ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Таким чином, укладення договору дарування/визнання його недійсним, тягне за собою зміну власника майна, а тому є спором про право власності.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Суд зауважує, що правовою метою договору дарування є саме передача дарувальником свого права власності на майно у власність обдарованого.

Таким чином визнання недійним договору дарування призведене до втрати права власності однією особою та набуття права власності іншою.

У відповідності до ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються (відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, визначається дійсною вартістю нерухомого майна).

З урахуванням того що предметом позовних вимог є визнання недійсним договору дарування від 05.01.2022 року щодо нерухомого майна: нежитлового приміщення (апартаменти з кухнею) АДРЕСА_2 , заг. пл. 120,5 кв.м.

Суд вважає, що така вимога відноситься до майнової вимоги.

Приватним виконавцем не зазначено ціну позову, не додано до позовної заяви доказів, що підтверджують дійсну вартість спірного майна з відповідним визначенням ціни позову на момент пред`явлення позову, що підлягає грошовій оцінці.

Суд зауважує, що приватним виконавцем подано позовну заяву в інтересах ПАТ «АБ «Південний», тобто подано в інтересах саме юридичної особи.

Положеннями ч. 4 ст. 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Суд враховує, що від правильності вирішення питання щодо зазначення приватним виконавцем ціни позову залежить визначення вірної суми судового збору, яка підлягає сплаті.

Згідно із підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на момент подання позову становить 1 059 800 грн. (3 028 грн. х 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Між тим приватним виконавцем сплачено судовий збір у розмір 3 028 грн.

Таким чином для усунення недоліків позовної заяви слід:

- визначити ціну позову і надати докази на підтвердження дійсної вартості спірного майна на момент пред`явлення позову;

- доплатити судовий збір, виходячи зі ставки як за вимогу майнового характеру та виходячи із ціни позову (з урахуванням дійсної вартості спірного майна на момент пред`явлення позову).

Заяву про усунення недоліків разом з долученими документами необхідно надати до Приморського районного суду м. Одеси через канцелярію суду або через систему «Електронний суд».

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Практикою Європейського суду з прав людини (див. рішення у справі «Мельник проти України» (Melnyk v.Ukraine), заява № 23436/03, пункти 2223, від 28 березня 2006 року) встановлено, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг.

Норми, що регулюють правила подачі скарг, заяв, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

Отже, з огляду на викладене суд приходить до висновку про залишення позову без руху та надання позивачу строку для їх усунення.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258, 260 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва Віталія Олександровича, що діє в інтересах Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний», до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа Публічне акціонерне товариство «Банк Восток», про визнання недійсним договору дарування- залишити без руху.

Встановити позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків. Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачу. У разі не усунення зазначених недоліків у встановлений строк позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Домусчі Л.В.