Справа № 471/734/24
Провадження №2/471/219/24
Номер рядка звіту 61
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"19" листопада 2024 р.

Братський районний суд Миколаївської області

в складі:

головуючого судді Гукової І.Б.,

за участю секретаря Прокопчук Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ще Братське цивільну справу № 471/734/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба, ОСОБА_3 . Після її смерті спадкова справа не заводилася. Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами та земельною ділянкою під ним для будівництва та обслуговування його, що розташований по АДРЕСА_1 . З метою оформлення спадщини позивач звернувся до приватного нотаріуса для прийняття спадщини, проте у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини та відсутності жодного оригінала документа на житловий будинок, йому було в усній формі відмовлено в оформленні спадкових прав через пропуск строку, встановленого законом для прийняття спадщини. Позивач вважає, що строк ним було пропущено з причин, які є поважними та просить визначити додатковий строк (протягом двох місяців з часу набрання рішенням законної сили) для подання заяви про прийняття спадщини.

Представник позивача надіслала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату та час розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Суд на підставі ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі, не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи суд встановив.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 05 квітня 2013 року.

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами та земельною ділянкою під ним для будівництва та обслуговування його, що розташований по АДРЕСА_1 , що підтверджується копією Договора купівлі-продажу будинку від 27 травня 1981 року, зареєстрованого в реєстрі за №186 державним нотаріусом, та рішенням народного суду Братського району Миколаївської області від 24.06.1980 року.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 01.04.1992 року, матір`ю ОСОБА_1 являється ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 20.10.1989 року виданого відділом ЗАГС ІНФОРМАЦІЯ_2 , мати, ОСОБА_4 , змінила прізвище із « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ».

На підставі свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 8.12.1962 року ОСОБА_7 вказано матір ОСОБА_8 .

Спадкодавець ОСОБА_3 , після розірвання шлюбу із ОСОБА_9 , уклала шлюб із ОСОБА_10 .

За змістом ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

При цьому, спадкування здійснюється за заповітом або за законом, що визначено ст. 1217 ЦК України, а до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті ( ст. 1218 ЦК України).

За ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

У свою чергу, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК України).

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, що визначено ( ч.1 ст. 1270 ЦК України).

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її ( ч.1 ст. 1272 ЦК України).

Та як установлено судом, позивач не звернувся із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк для прийняття спадщини.

Як наслідок, є дійсними підстави для застосування до спірних правовідносин положень ч. 3 ст.1272 ЦК України, тобто для визначення додаткового строку для подання позивачем заяви про прийняття спадщини.

Зокрема, вказана правова норма визначає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тож, виходячи із аналізу правової норми, слід дійти висновку, що установлені нею правила мають змогу бути застосовані, якщо : 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення

додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

А як указав Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Тому у світлі вищевикладеного, ураховуючи правову позицію Верховного Суду щодо застосування норми ч.3 ст. 1272 ЦК України, суд вважає, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі, позаяк, є доведеним шляхом дослідження й аналізу письмових доказів факт, того що причини пропуску строку для подання заяви є поважними.

Судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 259, 264, 280, 282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном у два місяці.

Судові витрати залишити за позивачем.

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку відповідно до положень ст. 354 ЦПК України.

Суддя Гукова І. Б.