Провадження №2/359/2677/2024
Справа №359/7122/24
13 листопада 2024 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Журавського В.В.
при секретарі Алфімовій І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ВВС-Факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
1. Короткий зміст позовних вимог.
2. Заяви (клопотання) учасників справи.
Представник позивача ОСОБА_2 в поданому позові просив суд задовольнити позовні вимоги, а розгляд цивільної справи здійснити за його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 усудове засідання не з`явилася, відзив на позов не надала. Про час та місце розгляду цивільної справи була повідомлена належним чином.
3. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 липня 2024 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.108-109).
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 листопада 2024 року, занесеною до протоколу судового засідання, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України суд постановив проводити заочний розгляд цивільної справи.
4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Встановлено, що 17 серпня 2021 року між ТОВ «ФК «Арагон» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №8679573. За вказаним договором ТОВ «ФК «Арагон» зобов`язався надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 1500 гривень, а ОСОБА_1 зобов`язалася протягом 15 днів повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 1,9% (знижена процентна ставка) за кожен день користування кредитом, 2,3% (стандартна процентна ставка) за кожен день користування кредитом (а.с.9-15).
ТОВ «ФК «Арагон» виконало своє грошове зобов`язання та надало ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 1500 гривень. Вказана обставина підтверджується довідкою №65/04 від 02 квітня 2024 року, виданою ТОВ «Платежі онлайн» (а.с.19).
Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.48 «Виконання зобов`язання» та гл.71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України.
5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору.
Згідно з п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.3, ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно з вимогами ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
За змістом ч.12 ст.11 цього Закону України електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За правилами ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.
Встановлено, що договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №8679573 від 17 серпня 2021 року був підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора відповідно UA-223342. У такий спосіб кредитний договір був укладений в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «ФК «Арагон» в електронній формі. Викладене у повній мірі узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19.
Всупереч вимогам ч.1 ст.81 ЦПК України відповідач не надала жодного доказу на спростування того, що вона не укладала кредитний договір, не отримувала та не вводила одноразовий ідентифікатор, не надавала ТОВ «ФК «Арагон» відомості своєї банківської картки для переказу кредитних коштів, або що платіжна картка № НОМЕР_1 їй не належить.
19 січня 2022 року між ТОВ «ФК «Арагон» та ТОВ «ВВС-Факторинг» було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу №19.01.2022. Відповідно умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту№8679573 від 17 серпня 2021 року (а.с.42-84).
В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно сплатила заборгованість за кредитним договором.
Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який було в подальшому неодноразово пролонговано відповідними Указом Президента України.
Відповідно п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позико-давцем).
Позивачем здійснено розрахунок інфляційних втрат за період з 01 лютого 2022 року по 24 лютого 2022 року в розмірі 35 гривень 23 копійки, три відсотки річних за період з 01 лютого 2022 року по 24 лютого 2022 року в розмірі 14 гривень 89 копійок.
Зважаючи на вказане вище позивачем не порушено прав відповідача у частині періоду обрахунку інфляційних втрат та трьох відсотків річних від простроченої суми заборгованості, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню як інфляційні витрати, так і 3% річних.
7. Розподіл судових витрат між сторонами.
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З платіжної інструкції №2554 від 17 червня 2024 року (а.с.1) вбачається, що при пред`явленні позову ТОВ «ВВС-Факторинг» сплатило судовий збір у розмірі 2422 гривні 40 копійок. Пред`явлений позов задоволений. Тому, з ОСОБА_1 на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 2422 гривні 40 копійок.
Згідно договору про надання правничої допомоги №11/01/2024 від 11 січня 2024 року, укладеного між АО «Альма Теміс» та ТОВ «ВВС-Факторинг» (а.с.85-89), а також платіжної інструкції №2504 від 17 червня 2024 року на суму 4900 гривень (а.с.92), протоколу погодження видів правничої допомоги та договірної ціни (а.с.93), додаткової угоди до договору про надання правничої допомоги №11/01/2024 від 11 січня 2024 року (а.с.95-96), акту прийому - передачі наданих послуг (а.с.97), вбачається, що загальна вартість витрат на правничу допомогу, які поніс ТОВ «ВВС-Факторинг» становить 4900 гривень.
Тому суд вважає, що з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВВС-Факторинг» підлягають стягненню також понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 4900 гривень.
На підставі викладеного та керуючись п.5 ч.1 ст.3, ч.3, ч.6 ст.11, ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», ч.1 ст.526, ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, ч.1 та ч.2 ст.141, п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268, ч.1 ст.280 ЦПК України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ВВС-Факторинг» витрати на оплату судового збору у розмірі 2422 гривень 40 копійок та витрати на правничу допомогу у розмірі 4900 гривень.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте Бориспільським міськрайонним судом Київської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Дата складення повного заочного рішення 13 листопада 2024 року.
Суддя підпис
З оригіналом згідно:
Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський