Справа № 203/4461/24
УХВАЛА

04 вересня 2024 року суддя Кіровського районного суду м.Дніпропетровська Казак С.Ю., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Чередниченко Анни Віталіївни про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором інвестиційної позики та пені.

Одночасно з позовом, представником позивача було подано заяву про його забезпечення шляхом заборони відповідачам та будь-яким іншим особам в інтересах останніх відчужувати належне відповідачам нерухоме майно.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, ч.1 ст.152 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Згідно ч.ч.1,6 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Види забезпечення позову визначені ст.150 ЦПК України.

Зокрема п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України передбачено можливість забезпечення позову судом шляхом заборони вчиняти певні дії.

Пунктом 4 ч.1 ст.10 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що заходами примусового виконання рішень є заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем.

В постанові від 18.05.2021 року у справі №914/1570/20 Великої Палати Верховного Суду зазначено, що під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. Важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення.

За змістом ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 року у справі №381/4019/18).

Частинами 5 та 6 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом.

З позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідачів в солідарному порядку заборгованості за договором інвестиційного позики від 05.03.2019 року в сумі 784025 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на день звернення до суду дорівнює 32341658 грн.

На підтвердження наявності боргових зобов`язань відповідачів перед позивачем останнім до позовної заяви надано копію відповідного договору від 05.03.2019 року та додаткових угод до нього; договорів купівлі продажу нерухомого майна та інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на підтвердження придбання відповідачами після укладення договору позики та державної реєстрації за ними права власності на нерухоме майно, зазначене в заяві про забезпечення позову.

Також позивачем долучено довідки про оціночну вартість нерухомого майна, відповідно до яких загальна вартість такого майна, стосовно якого позивач просить вжити заходи забезпечення позову у вигляді заборони його відчуження, є співмірною із заявленими позовними вимогами.

Відповідно до долученого до позову нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 11.05.2019 року вбачається, що відповідачі з 27.09.2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі.

За вказаних вище обставин, оскільки з позовної заяви та додатків до неї вбачається факт укладання між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 договору позики в період перебування останнього у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою ОСОБА_3 ; наявність спору в зв`язку з невиконанням відповідачем договірних грошових зобов`язань в обумовлений в договорі строк; враховуючи надані позивачем до заяви докази, які свідчать про належність зазначеного в заяві майна відповідачам, суд погоджується з доводами позивача щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки з врахуванням наявності спору між сторонами, заявленої до стягнення суми боргу, яка становить значний розмір, подальше відчуження відповідачами майна на користь інших осіб може ускладнити або зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову за рахунок реалізації вказаного майна, що негативно вплине на можливість позивача ефективно захистити (поновити) свої порушені права.

Таким чином, враховуючи підстави та предмет пред`явленого позову, адекватність та співмірність заходів забезпечення позову з заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви представника позивача про забезпечення позову.

Також суд враховує, що запропонований стороною позивача вид забезпечення позову узгоджується з положеннями п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України, п.4 ч.1 ст.10 Закону України «Про виконавче провадження».

Кріт того, такий вид забезпечення позову має тимчасовий характер, не позбавляє відповідачів право вільного користування належним їм майном.

В зв`язку з цим, суд також не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149,150,152,153,258-260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) адвоката Чередниченко Анни Віталіївни про забезпечення позову задовольнити.

Заборони ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) ту будь-яким іншим уповноваженим особам в інтересах ОСОБА_2 відчужувати нерухоме майно, а саме:

-квартиру АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 020);

-квартиру АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 020);

-машино-місце АДРЕСА_5 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 020);

-машино-місце АДРЕСА_6 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 020);

-житловий будинок садибного типу, загальною площею 253,6 кв.м, житловою площею 91,8 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_7 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 214);

- частину квартири АДРЕСА_8 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101);

-земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0140, площею 0,057 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_7 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 214);

-квартиру АДРЕСА_9 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101).

Заборонити ОСОБА_3 ( АДРЕСА_10 , РНОКПП НОМЕР_3 ) ту будь-яким іншим уповноваженим особам в інтересах ОСОБА_3 відчужувати нерухоме майно, а саме:

-квартиру АДРЕСА_11 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 020);

-квартиру АДРЕСА_12 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 020);

-машино-місце АДРЕСА_13 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 020);

-машино-місце АДРЕСА_14 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 020);

-квартиру АДРЕСА_15 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101);

- частину квартири АДРЕСА_8 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101);

-квартиру АДРЕСА_16 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101);

-земельну ділянку з кадастровим номером :10:001:0130, площею 0,25 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_17 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 14).

Зустрічне забезпечення не застосовувати.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Строк пред`явлення ухвали для виконання три роки до 05 вересня 2027 року включно.

Суддя С.Ю.Казак