Справа № 138/271/24
Провадження №:2/138/327/24
РІШЕННЯ

Іменем України

25 квітня 2024 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Холодової Т.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Паламарчук І.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача адвоката Гримайло К.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

26.01.2024 позивач звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя між сторонами не склалось і шлюб між ними було розірвано. Син сторін проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Однак відповідач в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання спільного сина, хоча є здоровим та працездатним чоловіком. За таких підстав, враховуючи, що батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини, позивач просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини заробітку від усіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 16.02.2024 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено розгляд справи по суті та надано відповідачу строк для подання відзиву.

12.03.2024 від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги визнав частково та не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на користь позивача на утримання спільного сина в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відзиві відповідач визнав ту обставину, що в період перебування у шлюбі з позивачем у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проте відповідач заперечує, що після розірвання шлюбу він не брав участь в утриманні дитини, оскільки весь час не припиняв матеріально забезпечувати свого сина. При цьому свої заперечення щодо позову відповідач мотивує тим, що наразі він перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , з якою виховують двох синів: сина дружини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та спільного сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . При цьому дохід відповідача складає лише його заробітна плата в розмірі близько шести тисяч гривень на місяць, яка повністю витрачається на щоденні потреби сім`ї (комунальні платежі, придбання одягу продуктів, медикаментів, а також утримання спільної з позивачем дитини).

20.03.2024 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, яка мотивована тим, що не відповідають дійсності твердження відповідача про те, що він систематично брав участь у матеріальному забезпеченні сина, оскільки з 2016 року сторони припинили спільне проживання та з того часу відповідач лише один раз прийшов до дитини. Будь-яких доказів на підтвердження того, що відповідач допомагав матеріально позивачу утримувати дитину до суду не надано. Крім того, відповідач не підтвердив належними доказами, що його заробітна плата в середньому складає 6000 грн. При цьому позивач зазначила, що їх з відповідачем син постійно хворіє, перебуває на «Д» обліку з приводу хронічного алергічного риніту, а тому потребує постійного лікування. Також позивач має на утриманні ще одну дитину сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який також потребує матеріального забезпечення.

25.04.2024 в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві та відповіді на відзив. Додатково пояснила, що відповідач нерегулярно надає допомогу на утримання свого сина і тільки після її прохання про це, а тому позивач змушена постійно просити його про таку допомогу. При цьому позивач просила, щоб відповідач більше спілкувався з сином, відвідував його та проводив з ним час. Одночасно позивач підтвердила, що відповідач надавав кошти на утримання сина за її проханням, а також здійснював грошові перекази на його утримання, оскільки вона два роки проживала в м. Одесі.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Гримайло К.Л. в судовому засіданні позов визнали частково з підстав, викладених у відзиві. Також відповідач додатково пояснив, що щомісяця добровільно перераховує позивачу на карту грошові кошти в рахунок сплати аліментів, крім того надає їй грошові кошти готівкою за кожним проханням, коли витрати на дитину виникають незаплановано, наприклад коли дитина захворіла чи потрібно купити сезонні речі.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Суд встановив, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.09.2015, який було розірвано рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 29.08.2016 (а.с. 7).

Від даного шлюбу у сторін є неповнолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 4).

Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Даний обов`язок є рівним для обох батьків і покладається на них, не зважаючи на те, з ким із батьків проживає дитина.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 81 цього кодексу передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтовуючи даний позов, позивач посилається на те, що відповідач в добровільному порядку не надає їй матеріальну допомогу на утримання спільного сина. При цьому дитина хворіє, перебуває на «Д» обліку, а тому позивачу важко самостійно нести такі витрати, враховуючи, що на її утриманні також перебуває син від іншого шлюбу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

На підтвердження зазначених обставин, позивач надала довідку № 115 від 18.03.2024 видану КНП «Могилів-Подільський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» Могилів-Подільської міської ради про те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває на «Д» обліку з приводу хронічного алергічного риніту (а.с. 59).

Також, на підтвердження перебування на утримання позивача сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , позивач надала копію Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 60).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Вендичанської селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області № 9 від 11.01.2024 ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 та до складу її сім входять: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які зареєстровані з нею за однією адресою (а.с. 6).

Таким чином, наданими позивачем доказами підтверджуються обставини перебування на утриманні позивача синів та потреби у матеріальній допомозі від відповідача на утримання їх спільної дитини.

Вказане дає суду підстави вважати, що відповідач зобов`язаний сплачувати на користь позивача аліменти на утримання спільної дитини.

При цьому суд відхиляє як доказ обґрунтування позивачем розміру аліментів її посилання на утримання сина ОСОБА_7 , оскільки останній також має батька, який зобов`язаний його утримувати і такий обов`язок не може бути покладено на відповідача.

При визначенні розміру аліментів суд виходить з такого.

Мінімально необхідний рівень матеріального забезпечення дитини відповідного віку встановлений на законодавчому рівні.

Частина 2 ст. 182 СК України визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 3 ст. 181 СК визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Так заперечуючи, щодо розміру аліментів, який просить стягувати позивач, відповідач посилається на те, що в нього на утриманні перебуває неповнолітня дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також син його дружини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім того, його заробітної плати, яка складає 6700 грн. ледве вистачає на мінімальні потреби його сім`ї.

На підтвердження вказаних обставин, відповідач надав копію Свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , згідно якого позивач є батьком дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 47).

Також, відповідно до копії довідки, виданої в.о. директора МКП «Житловокомунгосп» № 46 від 07.02.2024 ОСОБА_2 та його родичі, а саме: дружина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживають за адресою АДРЕСА_2 (а.с. 43).

Копією Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 підтверджується, що ОСОБА_2 перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 з 20.10.2017 (а.с. 44).

Відповідно до Додатку № 1 до податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця щодо Відомостей про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований як фізична особа підприємець та сума його доходу за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 складає 80400 грн. (6700 грн. на місяць) (а.с. 41-42).

Крім того, відповідач, на підтвердження систематичної добровільної сплати грошових коштів на утримання свого сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надав копії чеків про перерахування на рахунок позивача аліментів за період з 2018 по 2023 роки, що спростовує доводи позивача про те, що відповідач ухилявся від добровільного утримання свого сина ОСОБА_3 до звернення з даним позовом до суду. Також такі доводи спростовуються і наданими позивачем поясненнями, в яких вона визнала як факт перерахунку коштів на утримання їх з відповідачем сина на картковий рахунок позивача, так і факт надання відповідачем готівкових коштів на утримання сина.

Також, наданими відповідачем доказами підтверджується перебування на його утриманні ще однієї дитини - сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Тому, при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суду необхідно враховувати, чи не порушує таке стягнення інтереси інших осіб, які мають право на утримання від відповідача, зважаючи на те, що законодавством визначено мінімальний безспірний розмір аліментів, які підлягають сплаті на утримання двох дітей, який становить 1/3 частину від заробітку доходу платника, тобто 1/6 частина на кожну дитину.

Отже, визначаючи розмір аліментів, відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини сторін та відповідача, наявність на утриманні відповідача інших осіб та, зважаючи на часткове визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_8 щомісячно у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку буде достатнім, не суперечитиме нормам матеріального права та відповідатиме потребам дитини сторін, а відтак позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір у сумі 1073,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь Державної судової адміністрації України.

Керуючись ст.ст. 180, 181 ч. 3, 182 ч. 1, 183 ч. 1, 191 ч. 1 СК України, ст.ст. 12, 76-81, 259 ч. 1, 2, 263-265, 273, 275, 279 ч. 5, 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 26 січня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , на користь Державної судової адміністрації України судовий збір у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Представник відповідача: адвокат Гримайло Катерина Леонідівна, адреса для листування: вул. Стависька, 6/1, м. Могилів-Подільський, Вінницька область.

Суддя Т.Ю. Холодова

Повне судове рішення складено 30.04.2024