Справа № 367/6717/23
Провадження №2/367/1705/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

09 вересня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Мерзлого Л.В.,

за участі секретаря судових засідань Маленко О.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, мотивуючи вимоги наступним.

11 вересня 2018 року між ОСОБА_2 (далі по тексту - Позивач, Позикодавець) та ОСОБА_3 (далі по тексту -Відповідач, Позичальник) був укладений Договір позики грошей, посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Матвієць Н.П. з реєстраційним номером N?1737 (далі по тексту - Договір).Згідно пункту 1 умов Договору Позикодавець надав Позичальникові у власність грошові кошти у розмірі 126 903 (сто двадцять шість тисяч дев?ятсот три) гривні 10 копійок, що за курсом НБУ на час укладення договору є еквівалентом 4500,00 доларів США. Вказані грошові кошти позичальник зобов`язувався повернути у строк до 12 березня 2019 року (включно).Однак, станом на 12.03.2019 року та в подальший період, вказані кошти Відповідачемне повернуті ані повністю, ані частково.Вказані дії Відповідача є незаконними, порушують умови Договору та права й законні інтереси Позивача. Таким чином, вказує про те, що заборгованість за вказаним Договором повинна бутиповернута Позивачу в судовому порядку. Відповідно до розрахунків Позивача, вказана грошова заборгованість, складається з: основної заборгованості грошових коштів відповідно до умов Договору, які були надані Позичальникові, що становить 4500,000 доларів США; неустойки за несвоєчасне виконання зобов?язання відповідно до п. 6 Договору, згідно якого Позичальник зобов`язаний сплатити Позикодавцеві неустойку у розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення, що становить 16425,00 доларів США; компенсації за порушення грошового зобов?язання у вигляді 3% річних від суми заборгованості починаючи з 13.03.2019, що складає 398,71 доларів США.

У зв?язку з викладеним, просить стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 у національній валюті України за офіційним курсом НБУ на момент здійснення платежу: суму заборгованості згідно Договору позики грошей від 11 вересня 2018 року еквівалентну 4500,00 доларів США, неустойку за несвоєчасне виконання зобов`язання згідно Договору позики грошей від 11 вересня 2018 року еквівалентну 16425,00 доларів США, 3% річних від суми основної заборгованості за прострочення виконання грошового зобов`язання згідно Договору позики грошей від 11 вересня 2018 року еквівалентну 398,71 доларів США. Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 8403,60 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 12000,00 грн.

Ухвалою суду від 31.08.2023 року по справі відкрито загальне позовне провадження.

Ухвалою суду від 21.02.2024 року по справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити повністю.

В судове засідання відповідач не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.

16.01.2024 до суду від представника відповідача адвоката Севастьянової О.В. надходив відзив на позовну заяву, в якому просила в задоволенні позову відмовити по тим підставам, що борг згідно договору позики від 11.09.2018 у сумі 4500,00 доларів США відповідач повернув, проте, документів, які б підтвердили повернення коштів, не зберіг, оскільки пройшов тривалий час.

До суду від представника позивача надходила відповідь на відзив, в якій зазначено про те, що у відзиві відповідач факт укладення договору позики та отримання ним коштів у борг підтвердив, проте будь яких доказів повернення грошових коштів відповідачем позивачу не надано.

Разом з тим, 19.07.2024 до суду від представника відповідача адвоката Глотова Ю.О. надходив також відзив на позовну заяву, в якому зазначено про те, що вимога позивача про стягнення неустойки не підлягає задоволенню через сплив позовної давності, що є підставою для відмови в задоволенні позову в частині стягнення неустойки.

Інший заяв чи клопотань до суду не надходило.

Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вислухавши думку сторони позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до норми ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, судом встановлено, що 11 вересня 2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено Договір позики грошей, посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Матвієць Н.П. з реєстраційним номером N?1737.

Згідно пункту 1 умов Договору Позикодавець - ОСОБА_2 надав Позичальникові - ОСОБА_3 у власність грошові кошти у розмірі 126 903 (сто двадцять шість тисяч дев?ятсот три) гривні 10 копійок, що за курсом НБУ на час укладення договору є еквівалентом 4500,00 доларів США.

Вказані грошові кошти ОСОБА_3 зобов`язувався повернути у строк до 12 березня 2019 року (включно).

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з ч. 2 ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до приписів ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

З огляду на викладене, суд виходить з того, що між сторонами була дотримана форма договору позики та представленим договором посвідчено передання позивачем відповідачу 11.09.2018 у борг 4500,00 доларів США.

За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно положень ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.

Стаття 524 ЦК України вказує, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. При цьому також зазначено, що сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Зобов`язання відповідача за договором позики грошей від 11.09.2018 обумовлено його сторонами у доларах США.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Оскільки, з боку позичальника зобов`язання, взяті ним 11.09.2018 не виконані, позика в розмірі 4500,00 доларів США, не повернута, враховуючи, що будь яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, а тому суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача основної суми боргу.

Згідно з ч.1 ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання.

Статтею 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Правом вимагати сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції, а також трьох процентів річних кредитор наділений у силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

За змістом ч. 2 ст. ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних як складова грошового зобов`язання та особлива міра відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Відповідно до розрахунків Позивача, неустойка відповідно до п. 6 Договору у розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення становить 16425,00 доларів США, що обраховувалось за період з 13.03.2019 по 11.03.2020, тобто до введення в Україні карантину та воєнного стану (365 днів*45,00 доларів США=16425,00 доларів США).

Таким чином, твердження представника відповідача про сплив строку позовної давності щодо стягнення неустойки не знайшли свого підтвердження при розгляді справи.

Позивачем надано суду розрахунок 3% річних від суми заборгованості, починаючи з 13.03.2019 і до 23.02.2023, тобто до введення в України воєнного стану, зазначаючи при цьому, що нарахування 3% річних за своєю природою не є штрафними санкціями, отже на них не поширюється заборона щодо нарахування в період карантину відповідно до перехідних положень ЦК України. складає 398,71 доларів США.

Водночас п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Оскільки, позивачем надано розрахунок заборгованості по відсоткам в розмірі 3% річних за період з 13.03.2019 до 23.02.2022, а отже приписи п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України позивачем дотримані.

На підставі викладеного, суд задовольняє позов повністю.

Щодо стягнення судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п' ятнадцяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Згідно матеріалів справи, 23.08.2023 між Адвокатським об`єднанням «Юрімекс» в особі керуючого партнера - адвоката Гапонюк М.О. та ОСОБА_2 укладено Договір про надання правової допомоги. 23.08.2023 сторонами підписано Додаток №1 до Договору про надання правової допомоги, згідно якого клієнт зобов`язаний сплатити кошти за надані правові послуги у даній справі у розмірі 12000,00 грн.

Факт надання правової допомоги у даній справі стверджується Актом передач-приймання наданих послуг до Додатку 31 від 23.08.2023 до Договору про надання правової допомоги від 25.08.2023, рахунком на оплату №36 від 23.08.2023 на суму 12000,00 грн.

Таким чином, оцінюючи обґрунтованість вимог позивача, суд дійшов висновку, що обсяг наданих послуг адвокатом в суді відповідає критерію реальності таких витрат, а тому до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають витрати на правничу допомогу в розмірі 12000,00 грн.

Крім того, позивачем згідно квитанції від 25.08.2023 сплачено судовий збір в розмірі 7798,00 грн за подання позовної заяви та 605,60 грн за подання до суду заяви про забезпечення позову, всього 8403,60 грн, які суд при задоволенні позову стягує з відповідача.

Керуючись ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 610, 612, 625,1046,1047,1049,1216,1218,1281,1282 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 289, 352-355 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , у національній валюті України за офіційним курсом НБУ на момент здійснення платежу суму заборгованості згідно Договору позики грошей від 11 вересня 2018 року еквівалентну 4500,00 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , у національній валюті України за офіційним курсом НБУ на момент здійснення платежу неустойку за несвоєчасне виконання зобов`язання згідно Договору позики грошей від 11 вересня 2018 року еквівалентну 16425,00 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , у національній валюті України за офіційним курсом НБУ на момент здійснення платежу 3% річних від суми основної заборгованості за прострочення виконання грошового зобов`язання згідно Договору позики грошей від 11 вересня 2018 року еквівалентну 398,71 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір в розмірі 8403,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , витрати на правову допомогу в розмірі 12000,00 грн.

Повний текст судового рішення складено 10.09.2024.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: Л.В. Мерзлий