Житомирський апеляційний суд
Справа №278/1048/24 Головуючий у 1-й інст. Дубовік О. М.
Категорія 70 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Шевчук А.М., Галацевич О.М.

з участю секретаря

судового засідання Антоневської В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №278/1048/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру та порядку стягнення аліментів на утримання дітей

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Ткачук Таміла Андріївна

на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 02 липня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Дубовік О.М.

в с т а н о в и в:

У лютому 2024 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Житомирського районного суду Житомирської області по справі №278/1597/17 від 02.02.2018 року з ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 50 відсотків заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину щомісячно та змінити порядок їх стягнення, стягнувши з ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітніх дітей аліменти у твердій грошовій сумі 4 000,00 грн. щомісячно на кожну дитину до їх повноліття.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23 вересня 2006 року між нею та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, який розірвано рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 13 жовтня 2015 року. Під час перебування у шлюбі у сторін народилися троє неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 25 жовтня 2013 року стягнуто з ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітніх дітей аліменти в розмірі 750 грн. на місяць до їх повноліття.

Зазначає, що рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 02.02.2018 року у цивільній справі №278/1597/17 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , змінено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на її користь на утримання малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та вирішено стягнути аліменти у розмірі 50 відсотків заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину щомісячно, з часу набрання даним рішенням законної сили і до повноліття дітей.

Вказує, що відповідач свого зобов`язання зі сплати аліментів не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість. Згідно наданої Державною екологічною інспекцією Поліського округу інформацією, розмір аліментів, які стягуються згідно постанови Житомирського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Житомирській області про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 02.05.2018 року за ВП №56274509, на утримання дітей за 2021 рік становить 49 731,80 грн., за 2022 рік - 39 503,92 грн., за 2023 рік - 55 404,43 грн. Отже, сума аліментів, що була стягнута з відповідача на одну дитину, в середньому за місяць становить 1 539,00 грн., хоча законодавцем визначено відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2024 рік» мінімум, достатній для забезпечення нормальної життєдіяльності дитини відповідного віку в сумі 3 196,00 грн.

Зазначає, що згідно єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік, заробітна плата відповідача, отримана за основним місцем роботи становить 112 359,00 грн., дохід, який отримав відповідач від відчуження нерухомого майна становить 435 078,00 грн., готівкові кошти - 16 000,00 доларів США. Крім того, у 2022 році відповідач придбав у власність житловий будинок, земельну ділянку та транспортний засіб.

Вказує, що розмір присуджених до стягнення аліментів на даний час є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, оскільки на даний час збільшилися потреби у розвитку, навчанні та вихованні дітей, позивач забезпечує потреби сім`ї самостійно, незалежно від розміру сплачених аліментів, тому вона змушена звернутися до суду.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 02 липня 2024 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_1 через свого представника подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 02.07.2024 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що під час розгляду позовної заяви, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, допустив порушення норм процесуального права та неправильно застосував положення норм матеріального права. Вказує, що відповідно до довідки №212/12-21 від 15.01.2024 року, виданої Державною екологічною інспекцією Поліського округу, ОСОБА_2 регулярно сплачуються аліменти на дітей та наведено розмір доходу останнього за 2021-2023 роки. Зазначає, що нею на підтвердження майнового стану відповідача надано щорічну декларацію про доходи відповідача за 2021, 2022, 2023 роки. Однак судом такі документи в якості доказів не прийняті, оскільки подані у неповній версії і з порушенням норм діючого законодавства. Вважає, що сторонами надано ряд доказів щодо наявності у сторін на праві власності рухомого та нерухомого майна. Вказує, що суд першої інстанції при обґрунтуванні оскаржуваного рішення помилково послався на постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23.05.2022 у справі №752/26176/18, провадження №61-16697св21/в якій зазначено, що «відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині зміни способу стягнення аліментів, суди попередніх інстанцій виходили з того, що відповідач виконував свої зобов`язання по утриманню сина та перераховував кошти позивачу, що підтверджується виписками по рахунку. При цьому позивач ніяк не обґрунтувала та не довела необхідність нового розміру аліментів саме в сумі 65 000,00 грн.»

Вважає, що сума стягнутих з відповідача на її користь аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей за рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 02.02.2018 року в розмірі 50 відсотків заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину щомісячно (приблизно по 1 539,00 грн. на кожну дитину), є недостатньою для забезпечення гармонійного розвитку дитини, тому просить змінити порядок їх стягнення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищезазначене, просила апеляційну скаргу задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 скористався своїм правом та через свого представника подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін. Зазначає, що зміна порядку стягнення аліментів не передбачена чинним сімейним законодавством, Сімейний кодекс України не містить правових норм, які б регламентували зміну порядку стягнення аліментів. Аналізуючи предмет позову, позивач по суті заявляє про зміну способу стягнення та розміру аліментів, а саме змінити спосіб стягнення аліментів із частки від доходу на тверду грошову суму, а саме із 50% заробітку (доходу) платника аліментів (1/2 частки від доходу) на 4 000,00 грн. щомісячно на кожну дитину до повноліття дітей, та відповідно зміна способу стягнення аліментів призводить до зміни їх розміру. Вказує, що підставою зміни розміру аліментів у відповідності до ст. 192 СК України є зміна (покращення) матеріального становища платника аліментів або поліпшення його здоров`я, яка підлягає доказуванню стороною позивача, яка не довела існування обставин покращення матеріального становища його як платника аліментів. Аргумент апеляційної скарги щодо суми аліментів, стягнутих з відповідача на одну дитину, які становлять в середньому на місяць 1 539,00 грн. і є меншою за 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, то вказане питання вирішується в порядку виконання рішення суду, при якому державний виконавець або бухгалтерія відповідного підприємства (установи, організації), в якій працює платник аліментів, здійснює донарахування аліментів до мінімально гарантованого розміру. Разом з тим, відповідно до довідки про його заробітну плату за період 2021-2023 роки вбачається, що заявлений позивачем розмір аліментів в сумі по 4 000,00 грн. на кожну дитину, перевищує розмір його заробітної плати. Щодо неприйняття судом першої інстанції доказів, що були подані стороною позивача з порушенням норм процесуального права, а саме, копій щорічної декларації про майновий стан і доходи відповідача за 2021-2023 роки, зазначає, що дані декларації існували до моменту подання позивачем позовної заяви, причин, з яких ці докази не були приєднані до матеріалів позовної заяви в порядку ст. 83 ЦПК України, позивач не вказувала. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Ткачук Т.А. доводи апеляційної скарги підтримала, просила її задовольнити.

Представник відповідача - адвокат Полонська Л.М. проти доводів апеляційної скарги заперечила, просила їх відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Позивач та відповідач в судове засідання не з`явилися, хоча про дату час та місце розгляду справи були повідомлені. З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом під час розгляду справи встановлено, що 23 вересня 2006 року між сторонами укладено шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Камянської сільської ради Житомирського району Житомирської області 23.09.2006 року, актовий запис № 3.

У даному шлюбі у сторін народилось троє неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (зворот. а.с. 5, зворот. а.с. 6, зворот. а.с.7).

13 жовтня 2015 року рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 13.10.2015 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 розірвано. Неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , залишено на виховання матері (а.с.4).

19 березня 2019 року ОСОБА_6 змінила прізвище на ОСОБА_8 (а.с.5).

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 02.02.2018 року змінено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_5 , 16.05.2012 року в розмірі 750,00 грн, починаючи з 12.07.2013 року і до досягнення повноліття кожної дитини, відповідно до рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 25.10.2013 року, в також порядок їх стягнення з часу набрання даним рішенням законної сили та до повноліття дитини. Вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , аліменти у розмір 50 відсотків заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину щомісячно, з часу набрання даним рішенням законної сили і до повноліття дітей (а.с.81-83).

Як вбачається із довідки Державної екологічної інспекції Поліського округу, ОСОБА_2 працює в Державній екологічній інспекції Поліського округу на посаді головного спеціаліста відділу державного екологічного нагляду (контролю) земельних ресурсів та надр Управління державного екологічного нагляду (контролю) природних ресурсів та промислового забруднення Житомирської області - державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Поліського округу (наказ від 13.09.2021 №238-ОС) (а.с.40).

Відповідно до довідки № 212/12-21 від 15.01.2024 року, виданої Державною екологічною інспекцією Поліського округу ОСОБА_2 регулярно сплачуються аліменти на дітей та наведено розмір доходу останнього за 2021 - 2023 роки (зворот а.с.12-13).

Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 28 липня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Мокрецькою О.О., ОСОБА_9 та ОСОБА_2 продали житловий будинок АДРЕСА_1 , ОСОБА_10 та отримали від покупця грошові кошти в сумі 648 189,00 грн. (а.с.41-42).

Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28 липня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Мокрецькою О.О., ОСОБА_9 та ОСОБА_2 продали ОСОБА_10 земельну ділянку загальною площею 0,1091 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :06:001:0581, вартість якої складає 221 967,00 грн. (а.с.43-44).

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, у власності ОСОБА_9 перебуває:

-земельна ділянка площею 1,2167 га, за кадастровим номером :01:000:1443, на підставі рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 11 листопада 2019 року;

-житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 265,5 га, за адресою: АДРЕСА_2 , який розташований на земельній ділянці за кадастровим номером :06:001:0637, який перебуває у власності ОСОБА_9 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки серія та номер 4393, посвідченого 10.05.2019 приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Демецькою С.Л., рішення органу місцевого самоврядування серія та номер 709, виданого 19.07.2019 Оліївською сільською радою, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер ЖТ26, видана 10.09.2019 Управлінням архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області;

-земельна ділянка за кадастровим номером :06:001:0637 загальною площею 0,1 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрована на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер 4393, посвідчений 10.05.2019 приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Демецькою С.Л., рішення органу місцевого самоврядування серія та номер 709, видане 19.07.2019 Оліївською сільською радою (а.с.45-47).

З листа Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Житомирській області (Філія ГСЦ МВС) вбачається, що на дату надання відповіді на запит за ОСОБА_2 транспортні засоби не зареєстровані. За ОСОБА_9 зареєстровано транспортний засіб марки INFINITI, QX80, 2021 року випуску, а в період з 14 березня 2019 року по 11 листопада 2021 року за нею був зареєстрований транспортний засіб INFINITI, QX60, 2018 року випуску (а.с.50).

01 листопада 2023 року ОСОБА_9 зареєструвала шлюб з ОСОБА_11 , змінивши після реєстрації шлюбу прізвище на « ОСОБА_12 » (а.с.60).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_13 не навела належних доказів наявності відповідних обставин, які б давали підстави для задоволення позовних вимог в частині зміни способу стягнення аліментів, як і не надала таких доказів щодо зміни фінансового стану відповідача, який би давав можливість збільшити розмір аліментів.

Такий висновок суду є вірним, виходячи з наступного.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Статтею 51 Конституції України та статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Згідно ст.8 Закону України « Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац другий частини третьої статті 181 СК України).

Положеннями ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімально гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За положеннями ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Ті обставини, що з віком потреби дитини зростають, що, в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживає дитина, на її утримання, забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку дитини є загальновідомими та не потребують доказування.

В апеляційній скарзі позивач вказувала, що на підтвердження майнового стану відповідача нею надано до суду першої інстанції копії щорічних декларацій про доходи відповідача за 2021, 2022, 2023 та 2024 року. Однак судом першої інстанції, з чим погоджується і колегія апеляційного суду, обґрунтовано не прийнято дані документи в якості доказів на підтвердження матеріального стану відповідача, оскільки подані у неповній їх версії та з порушенням діючого процесуального законодавства в частині подання доказів у встановлений строк (ст. 83 ЦПК України).

Також колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що сума аліментів, що була стягнута з відповідача на одну дитину в середньому за один місяць становить 1 539,00 грн., яка є меншою ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно Закону України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII (який набрав чинності 28.08.2018 р.) у частині другій ст. 182 СК України абзац другий після слова «мінімальний» доповнено словом «гарантований»; частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення (постанова Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 20 червня 2019 року в справі № 61-51сво18).

Звертаючись з даним позовом, ОСОБА_1 не довела покращення матеріального становища відповідача, як і погіршення свого матеріального становища.

При цьому твердження позивача про придбання відповідачем житлового будинку, земельної ділянки та транспортного засобу не підтверджені належним доказами.

Так сторона відповідача під час розгляду справи не заперечувала декларування ОСОБА_2 у 2021 року 435 078,00 грн. (1/2 частина) від відчуження нерухомого майна, що і становило розмір задекларованої готівки у сумі 16 000,00 доларів США. Однак вказані кошти не є заробітком (доходом) відповідачем і не свідчать про покращення майнового стану, оскільки вказані кошти були отримані внаслідок відчуження разом з позивачем ОСОБА_14 в порядку поділу майна подружжя 08.07.2021 об`єктів спільної сумісної власності - будинку та земельної ділянки, про що свідчать договори купівлі-продажу будинку та земельної ділянки від 08.02.2021 року.

Крім того, з листа Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Житомирській області (Філія ГСЦ МВС) вбачається, що за ОСОБА_2 транспортні засоби не зареєстровані, а за ОСОБА_9 зареєстровано транспортний засіб марки INFINITI, QX80, 2021 року випуску, та в період з 14 березня 2019 року по 11 листопада 2021 року за нею був зареєстрований транспортний засіб INFINITI, QX60, 2018 року випуску. Згідно з Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, за ОСОБА_1 зареєстровано дві земельні ділянки та житловий будинок, що в сукупності свідчить навпаки про покращення її матеріального становища.

Відповідно до ч. 1 та 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

У відповідності з ч. 1 ст.77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи матеріальний стан сторін, суд першої інстанції надав належну оцінку наявним доказам та прийшов до вірного висновку про відсутність підстав зміни розміру та порядку стягнення аліментів на утримання дітей.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними є справи про стягнення аліментів, збільшення та зменшення їх розміру (п. 3 ч. 6 ст. 19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Ткачук Таміла Андріївна, залишити без задоволення, а рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 02 липня 2024 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді