Справа № 337/7566/23
Провадження № 2/337/506/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді -Ширіної С.А.,

за участю секретаря- Бикової С.Б.,

представників позивача- ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області до ОСОБА_3 про стягнення надміру виплаченої суми пенсії,

В С Т А Н О В И В:

До Хортицького районного суду м.Запоріжжя надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області до ОСОБА_3 про стягнення надміру виплаченої суми пенсії у розмірі 25876,74 грн. Позовна заява обґрунтована тим, що ОСОБА_3 перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та з 26.11.2020 року отримує пенсію по інвалідності 3 групи, призначену відповідно до Закону «України від 09.07.2003 року №1058-IV Про загальнодержавне пенсійне страхування».

За документами електронної пенсійної справи спеціалістами управління було здійснено перерахунок пенсії згідно працевлаштування ОСОБА_3 починаючи з 27.01.2021 року помилково обчислену відповідно до статей 27та 28 Закону «України від 09.07.2003 року №1058-IV Про загальнодержавне пенсійне страхування», пенсію по інвалідності ІІІ групи в розмірі пенсії за віком.

Тобто, згідно ч.1 ст.28 Закону №1058, пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком, обчислену відповідно до статей 27 і 28 Закону №1058, за наявності страхового стажу, зазначеного в абзаці першому частини першої статті 28 Закону №1058, мають право лише не працюючі особи з інвалідністю.

Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, відповідно до Закону №1058, у разі працевлаштування (звільнення), після призначення пенсії, особа повідомляє орган, що призначив пенсію про дату працевлаштування, шляхом подання відповідної заяви.

В ході проведення контрольних заходів 11.01.2023 року було встановлено, що при проведенні перерахунку пенсії було не вірно визначений розмір пенсії у зв`язку з працевлаштуванням ОСОБА_3 , пенсійну справу приведено у відповідність, згідно норм законодавства з 27.04.2021 року, а не з 27.01.2021 року.

У зв`язку з проведенням перерахунку за період виплати пенсії з 27.04.2021 року по 31.012022 рік виникла переплата пенсії у сумі 25876,74 гривень.

Для вирішення питання щодо утримання виявленої переплати ОСОБА_3 направлялись листи-запрошення, пропонувалось повернути виявлену переплату шляхом написання заяви щодо її утримання, або повернення коштів на рахунок управління. На теперішній час пенсіонер до управління не надав згоду на утримання переплати, зайво виплачені кошти до Головного управління ПФУ не надходили.

Позивач зазначає, що в даному випадку суми надміру сплачених коштів можливо стягнути тільки на підставі відповідного рішення суду.

Ухвалою суду від 22.01.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

07.02.2024 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого з позовними вимогами ОСОБА_3 не згодна, оскільки вона є пенсіонером по інвалідності, перебуває на обліку в Головному управлінні пенсійного фонду в Запорізькій області та отримує пенсію у відповідності до Закону України від 09.07.2003 року №1058-IV Про загальнодержавне пенсійне страхування» з 26.11.2020 року довічно. На час призначення пенсії вона не була працевлаштована. Наказом №36 від 26.04.2021 року ПрАТ «Запоріжтрансформатор» її було прийнято на роботу з 27.04.2021 року до конструкторського відділу провідним інженером-конструктором з металоконструкцій трансформаторного устаткування. У зв`язку з працевлаштуванням 28.04.2021 року вона повідомила про вказані обставини органи пенсійного фонду, шляхом звернення з відповідною заявою та надала копії документів.28.04.2021 року вона звернулася із заявою за місцем проживання до ВОГ(СЦ) №6 . Її заяву було зареєстровано за №329. В заяві вона повідомила про своє працевлаштування та просила перерахувати у зв`язку з цим пенсію. ЇЇ звернення було зареєстроване за № 2206 від 28.04.2021 та відповідно до розписки повідомлення під час звернення нею були надані заява про перерахунок пенсії у зв`язку з працевлаштуванням, копія паспорту, копія трудової книжки із записом про прийняття її на роботу. З листопада 2022 року вона отримувала пенсію розмірі меншому ніж отримувала раніше.З приводу роз`яснень причин зменшення розміру пенсії вона звернулася до ВОГ (СЦ) №6, де їй повідомили, що з її пенсії здійснюються стягнення виплачених надміру сум. Повідомили, що нарахована заборгованість у розмірі 35000,00 гривень. Після чого звернулася зі скаргою до Пенсійного фонду України, після розгляду якої утримання з її пенсії припинилися, стягнуті кошти було повернуто. Вказані обставини підтверджують незаконність стягнення з неї сум переплати пенсії, які стали не з її вини, оскільки Пенсійний фонд скасував своє рішення щодо стягнення з неї коштів та в подальшому звернувся до суду. Крім того, у своїй відповіді № 1050-14372/Г-02/8-0800/23 від 25.01.2023 позивач сам зазначає, що надані нею документи разом із заявою про працевлаштування були розглянуті в порядку екстериторіальності Головним управлінням ПФУ в Кіровоградській області, а помилку було виявлено в ході контрольних заходів, таким чином позивач сам визнав, що помилка при перерахунку пенсії сталася не з її вини. Просить в задоволені позову відмовити.

15.02.2024 року відповідач надав до суду заяву про розгляд справи без її участі.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Суд заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

ОСОБА_3 перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та з 26.11.2020 року отримує пенсію по інвалідності 3 групи, призначену відповідно до Закону «України від 09.07.2003 року №1058-IV Про загальнодержавне пенсійне страхування».

За документами електронної пенсійної справи спеціалістами управління було здійснено перерахунок пенсії згідно працевлаштування ОСОБА_3 починаючи з 27.01.2021 року помилково обчислену відповідно до статей 27 та 28 Закону «України від 09.07.2003 року №1058-IV Про загальнодержавне пенсійне страхування», пенсію по інвалідності ІІІ групи в розмірі пенсії за віком.

В ході проведення контрольних заходів 11.01.2023 року було встановлено, що при проведенні перерахунку пенсії було не вірно визначений розмір пенсії у зв`язку з працевлаштуванням ОСОБА_3 , пенсійну справу приведено у відповідність, згідно норм законодавства з 27.04.2021 року, а не з 27.01.2021 року.

У зв`язку з проведенням перерахунку за період виплати пенсії з 27.04.2021 року по 31.012022 рік виникла переплата пенсії у сумі 25876,74 гривень.

Для вирішення питання щодо утримання виявленої переплати ОСОБА_3 направлялись листи-запрошення, пропонувалось повернути виявлену переплату шляхом написання заяви щодо її утримання, або повернення коштів на рахунок управління. На теперішній час пенсіонер до управління не надав згоду на утримання переплати, зайво виплачені кошти до Головного управління ПФУ не надходили.

Згідно копії заяви за призначенням/перерахунку пенсії №329 від 28.04.2021 року ОСОБА_3 повідомила про своє працевлаштування та просила перерахувати у зв`язку з цим пенсію. ЇЇ звернення було зареєстроване за № 2206 від 28.04.2021 та відповідно до розписки повідомлення під час звернення нею були надані заява про перерахунок пенсії у зв`язку з працевлаштуванням, копія паспорту, копія трудової книжки із записом про прийняття її на роботу.

За змістом ч.1ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Згідно зст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Відповідно до ч.1ст.50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Виходячи із характеру та суті даного спору, вимог діючого законодавства, суд вважає, що обов`язковому доказуванню під час розгляду даної справи підлягає наявність факту рахункової помилки УПФУ під час нарахування пенсії відповідачу, та недобросовісність (зловживань) з його боку. При цьому, за змістом приведених норм матеріального закону (як загального, так і спеціального) безпідставно набута пенсія може бути стягнута лише за одночасної наявності обох вказаних умов.

На правильне застосування вказаних норм звертав увагу Верховний Суд у постанові від 06 лютого 2019 року у справі №545/163/17.

Крім того, правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються (постанова Верховного Суду України від 02 липня 2014 року № 6-91цс14).

Ухвалюючи рішення, суд виходить з того, що позивач в порушення вимог ст.12,13,81 ЦПК України не надав суду жодних належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження того, що відповідач щодо виплати йому пенсії діяв недобросовісно, допустив будь-які зловживання, зокрема, свідомо, навмисно подав документи, які містять недостовірні відомості, з метою незаконного отримання пенсії.

Слід також зауважити, що у рішенні ЄСПЛ від 26 квітня 2018 року у справі «ИAKAREVIЖ v.CROATIA» суд звертав увагу, що у випадку, коли компетентний орган приймає рішення на користь заявника та продовжує здійснювати відповідні платежі, заявник має законні підстави припускати, що отримані платежі є юридично правильними. Також ЄСПЛ підкреслював, що з урахуванням того, що сума, яку отримувала заявниця, була достатньо скромною і витрачена на задоволення основних життєвих потреб, вимога до заявниці про відшкодування суми допомоги, виплаченої помилково компетентним органом, становить надмірний індивідуальний тягар для неї і свідчить про порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції.

Таким чином, підстав, передбачених ст.1215 ЦК України, ч.1ст.50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», для стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача надміру виплаченої пенсії, судом не встановлено, у зв`язку з чим в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку визначеному ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.15,16,1212,1215 ЦК України, ч.1 ст.50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.2,4,5,12,13,76-82,89,141,258,263-265 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області до ОСОБА_3 про стягнення надміру виплаченої суми пенсії- відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення складений 24.04.2024 року.

Суддя : С.А.Ширіна