Справа № 645/6092/21
Провадження № 2/645/112/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2024 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого - судді Ульяніч І.В., при секретарі - Циганок В.М.,

учасники справи: представник позивача - ОСОБА_1 , представник відповідача - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Територіальної громади м.Харкова, в особі Харківської міської ради, Харківської міської ради про визнання наймачем квартири,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, яким просила визнати її наймачем житлового приміщення житловою площею 17,7 кв.м., яка складається із однієї кімнати в ізольованій квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Зобов`язати Харківську міську раду змінити договір найму житлового приміщення житловою площею 17,7 кв.м., що складається із однієї кімнати в ізольованій квартирі за АДРЕСА_1 , замість померлого наймача ОСОБА_3 на нового наймача ОСОБА_2 .. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ОСОБА_3 на підставі ордеру на житлове приміщення № 032129 від 12.09.1986 був наймачем житлового приміщення - однокімнатної ізольованої квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач вважає, що має всі законні права та підстави на визнання її наймачем житлового приміщення, з огляду на те, що 12.09.1986 на підставі рішення виконавчого комітету Червонозаводської районної ради за №442 від 02.09.1986 ОСОБА_3 отримав ордер на житлове приміщення № 032129 на право заняття житлового приміщення житловою площею 17,7 кв.м., яке складається із однієї кімнати в ізольованій квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . З 17.09.1986 ОСОБА_3 зареєстрував своє постійне місце проживання у вказаній квартирі та протягом 30 днів з моменту отримання ордеру ОСОБА_3 вселився до наданого йому службового житла у передбаченому законом порядку, а тому був законним наймачем. Вказане підтверджується копією паспорта та свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії НОМЕР_1 від 25.09.2001. З 1994 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розпочалися фактичні шлюбні відносини. Невдовзі ОСОБА_4 вселилася до однокімнатної квартири АДРЕСА_2 , як член сім`ї наймача. Вказане підтверджується показаннями свідків. 25.12.2015 ОСОБА_3 та ОСОБА_5 уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 25.12.2015 р.. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 16.02.2021. У червні 2021 року ОСОБА_2 у якості члена сім`ї померлого наймача звернулася до Центру надання адміністративних послуг із заявою про визнання її наймачем однокімнатної ізольованої квартири АДРЕСА_2 . Листом Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради №Ф-8-30996/0/1-21-4390/0/232-21 від 05.07.2021 у визнанні наймачем однокімнатної ізольованої квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_2 відмовлено. Позивач вважає, що за таких обставин має місце порушення її прав, а саме - права на житло та права на вільний вибір місця проживання. В розумінні законодавчих норм ОСОБА_3 був наймачем квартири АДРЕСА_2 . У 1994 році, маючи фактичні шлюбні відносини з ОСОБА_3 до вказаної квартири вселилася позивач, як член сім`ї наймача. У 2015 році ОСОБА_3 та Позивач уклали шлюб. До смерті ОСОБА_3 шлюб розірвано не було, а тому як за життя наймача, так і після його смерті ОСОБА_2 користувалася вказаною квартирою як член сім`ї наймача. Своє місце проживання у спірній квартирі позивач не зареєструвала у зв`язку із сімейними обставинами, хоча проживає у зазначеній квартирі з 2015 року по теперішній час, займається її благоустроєм, підтримує в належному стані та сплачує за комунальні послуги, що підтверджується відповідними довідками та квитанціями, доданими до позову. Іншого нерухомого майна у позивачки немає, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У той же час квартира, в якій зареєстрована ОСОБА_2 , з 2003 року належить ОСОБА_6 , що підтверджується інформацією із того ж Реєстру. За таких обставин, у випадку, якщо особа вселилася у спірну квартиру на законних підставах, як член сім 'ї наймача та проживає в ній на момент розгляду справи, сплачує комунальні послуги, у судовому порядку не визнавалася такою, що втратила право користування квартирою, то наявні правові підстави для задоволення позову про визнання за позивачем права користування спірною квартирою та визнання його наймачем такої квартири, не зважаючи на відсутність реєстрації у квартирі. Отже, зважаючи на те, що позивач у 1994 році вселилася до спірної квартири на законних підставах як член сім`ї наймача, вела з ним спільне господарство, проживала там до смерті наймача, а також після неї, продовжуючи утримувати таку квартиру в належному стані та сплачуючи за комунальні послуги, беручи до уваги той факт, що шлюб позивача із наймачем, укладений у 2015 році не було розірвано, та що питання про її виселення зі спірної квартири ніким не підіймалося, Позивач має бути визнана наймачем квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Відмова Харківської міської ради у визнанні позивача наймачем є підставою для захисту позивачем свого права на житло і в розумінні Конституції України, і в розумінні Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та Європейського суду з прав людини.

Позивач щодо правового статусу квартири АДРЕСА_2 зазначає, що рішенням Фрунзенської районної ради народних депутатів №167/6 від 20.05.1986 спірна квартира була виділена для персонала ДАЕК «Харківобленерго» і включена в число службових квартир. Рішенням ХГЕС вказана службова квартира надана начальнику Східного района електромереж ОСОБА_3 12.09.1986 на підставі Рішення Виконавчого комітету Червонозаводської районної ради № 442 від 02.09.1986 ОСОБА_3 було видано ордер № 032129 на квартиру АДРЕСА_2 . 17.03.1997 Директор Харківських міських електричних мереж ДАЕК «Харківобленерго», враховуючи інтереси ОСОБА_3 , звернувся до голови виконкому Фрунзенської районної ради народних депутатів із листом №01-15-54, який містив клопотання про винесення рішення щодо переведення службової однокімнатної квартири АДРЕСА_2 , в житлову площу місцевих Рад, як отриману по дольовій участі в житловому будівництві місцевих рад. Однак, Департамент житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Харківської міської ради під час розгляду заяви ОСОБА_2 про визнання наймачем не врахував виведення спірної квартири із фонду службового житла та відмовив Позивачу у визнанні її наймачем у зв`язку із тим, що квартира АДРЕСА_2 , нібито є службовою. Для з`ясування обставин, які дозволили вказаному Департаменту прийти до висновку, що спірна квартира нібито є службовою, представник ОСОБА_2 звернулася із адвокатським запитом до Харківської міської ради. Відповідаючи на зазначений адвокатський запит у листі №7136/9-21 від 19.08.2021, юридичний департамент Харківської міської ради вказав, що підставою вважати спірну квартиру службовою став ордер №032129 від 12.09.1986, який було надано в пакеті документів позивача із заявою про визнання її наймачем. Інша інформація відсутня, оскільки рішення про виключення квартири з числа службової не надавалося. Для відшукання такого рішення представник позивача звернулася до ряду установ та організацій. Юридичний департамент Харківської міської ради у своєму листі №7134/9-21 від 19.08.2021 зазначив, що відповідно до інформації Адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради від 16.08.2021 №1458/0/176-21 всі рішення Фрунзенської районної у місті Харкові ради, її виконавчого комітету, розпорядження голови Фрунзенської районної у місті Харкові ради до 2010 року включно передано належним чином на відповідальне зберігання до Архівного відділу Харківської міської ради (м. Харків, 61052, вул. Конєва, 7). Відповідно до інформації Архівного відділу Харківської міської ради від 18.08.2021 №ТЗ-837, у зв`язку з тим, що у запиті відсутні реквізити рішень стосовно порушених у ньому питань, надати їх не є можливим. У листі №1491/0/176-21 від 20.08.2021 Адміністрація Немишлянського району Харківської міської ради також повідомила, що всі рішення Фрунзенської районної у місті ради, її виконавчого комітету, розпорядження голови Фрунзенської районної у місті ради до 2010 року включно передано належним чином на відповідальне зберігання до Архівного відділу Харківської міської ради. У той же час в листі АТ «Харківобленерго» №14-46/10323 від 18.08.2021 повідомляється, що серед об`єктів житлового фонду, які обліковуються на балансі товариства, квартира за вказаною адресою відсутня. Аналіз вищенаведених листів та документів, наявних у позивача, достатньою мірою свідчить про те, що квартира АДРЕСА_2 , не є службовою. Щодо рішення, прийнятого виконкомом Фрунзенської районної ради народних депутатів за результатами розгляду листа Директора Харківських міських електричних мереж ДАЕК «Харківобленерго» №01-15-54 від 17.03.1997 про винесення рішення щодо переведення службової однокімнатної квартири АДРЕСА_2 , в житлову площу місцевих Рад, то у позивача таке рішення відсутнє. Не вдалося отримати копію такого рішення і шляхом направлення адвокатських запитів представником позивача.

07.12.2021 року від представника відповідача - Територіальної громади м.Харкова, в особі Харківської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник просить суд про відмову у задоволені позовних вимог у повному обсязі. В обгрунтування відзиву зазначив, що позивач, звертаючись до суду з вищезазначеною позовною заявою, не надала суду належних, допустимих та достатніх письмових доказів в обгрунтування заявлених позовних вимог, які можуть бути прийняті судом для задоволення її позовних вимог щодо визнання наймачем квартири. З метою реалізації громадянами гарантованого Конституцією України права на житло, комплексного регулювання відносин по забезпеченню громадян, які проживають в місті Харкові, житловими приміщеннями, у тому числі тих, які потребують соціального захисту, здійснення громадського контролю та гласності при встановленні черговості на отримання житлової площі, її розподілу, належного обліку звільненого житла та укріплення законності в галузі житлових відносин рішенням Харківської міської ради від 24.06.2009 року № 174/09 затверджено «Тимчасове положення про облік та розподіл житлової площі, що звільняється в місті Харкові». Питання, пов`язані з обліком та розподілом ізольованих житлових приміщень, у тому числі з частковими комунальними зручностями, вирішуються Харківською міською радою та її виконавчим комітетом відповідно до діючого законодавства. До позовної заяви не додано жодного доказу, який підтверджував би спільне проживання позивача та наймача спірної квартири на час смерті останнього, а також у позивача відсутні докази про наявність письмової згоди - наймача на вселення до квартири АДРЕСА_2 . Позивачем не було надано безспірних, достатніх та достовірних доказів на підтвердження того факту, що наймач дав хоча б усну згоду на вселення до спірної квартири. Відсутні належні та допустимі докази постійного проживання ОСОБА_2 у спірному жилому приміщенні, ведення з наймачем спільного господарства, тобто докази, що позивач був членом сім`ї наймача. Відповідно до листа управління обліку та розподілу житлової площі Департаменту житлово-комунального господарства (далі - управління) від 18.11.2021 №№1687/0/233-21-7556/0/232-21, зазначено, що від ОСОБА_2 до управління надійшов пакет документів з заявою про визнання її наймачем квартири АДРЕСА_2 . В даному пакеті документів було надано ордер, виданий рішенням виконавчого комітету Червонозаводської ради народних депутатів від 02.08.1986 № 442, що дана квартира є службовою та надана колишньому чоловіку - ОСОБА_3 , складом сім`ї - 1 особа. Відповідно до Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській PCP, затвердженого постановою Ради Міністрів Української PCP від 04.02.1988 № 37, жиле приміщення виключається з числа службових жилих приміщень, якщо відпала потреба в такому його використанні. Виключення житлового приміщення з числа службових провадиться рішенням виконавчого комітету на підставі клопотання підприємства, в число службових якого воно було включено. Сам по собі факт проживання у службовому житлі не є підставою для прийняття рішення щодо його виключення з числа службових.Рішення щодо виключення квартири АДРЕСА_2 гр. ОСОБА_2 до Департаменту житлово-комунального господарства не надавала. Документи з питання виключення квартири з числа службової в Департаменті житлово-комунального господарства відсутні. Рішення щодо виключення квартири АДРЕСА_2 на засіданні виконавчого комітету Харківської міської ради не приймалося. Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_2 - не зареєстрована. Також повідомили суд, що на розгляді Фрунзенського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_2 про виселення з самоправно зайнятого житлового приміщення.

Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04.07.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Територіальної громади м.Харкова, в особі Харківської міської ради, Харківської міської ради про визнання наймачем квартири. З метою виконання вимог ч. 1 ст. 189 ЦПК України призначено до розгляду у підготовче судове засідання.

30.10.2023 року від представника відповідача Харківської міської ради - Марченко М.С. надійшли додаткові письмові пояснення, відповідно до яких представник зазначає, що позивачем не надано доказів на підтвердження права користування житлом. Необхідні умови для визнання права користування на спірну квартиру за позивачем ОСОБА_2 відсутні: відсутня письмова згода наймача на вселення у житлове приміщення; не підтверджено постійне місце проживання позивача та його реєстрація у спірній квартирі; не встановлено ведення позивачем спільного господарства із наймачем; не доведено, що спірна квартира є постійним місцем проживання позивача та місцем її реєстрації. Відсутні докази ведення позивачем спільного господарства з наймачем.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.01.2024 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Щербаков С.Ю. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, підтвердив викладені у позові обставини, просив суд про задоволення позовних вимог.

В судове засідання представник Харківської міської ради, який належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

В судове засідання представник Територіальної громади м.Харкова, в особі Харківської міської ради,який належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їхній сукупності та надавши їм належну правову оцінку, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 12.09.1986 року виконавчим комітетом Червонозаводської ради народних депутатів м.Харкова видано ОСОБА_3 ордер на жиле приміщення №032129 на право зайняття жилого приміщення жилою площею 17,7 кв.м., яке складається з 1 кімнати в ізольованій квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Склад сім`ї, відповідно до вказаного в ордері, на 1 особу: ОСОБА_3 - наймач. (а.с.27).

25.12.2015 року ОСОБА_3 уклав шлюб з ОСОБА_4 , після реєстрації шлюбу прізвище дружині присвоєно « ОСОБА_7 », що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 . (а.с.18)

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 . (а.с.19)

Відповідно до Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 1 кімнатна квартира, загальною площею 32 кв.м., житловою площею 17,2 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , належить Територіальній громаді м.Харкова в особі Харківської міської ради Харківської області, форма власності - комунальна. (а.с.34)

Відповідно до Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 3-кімнатна квартира, за адресою: АДРЕСА_3 , в якій зареєстрована позивач ОСОБА_2 , належить на праві приватної власності ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , по частині, на підставі договору купівлі-продажу від 26.09.2003 року. (а.с.35)

Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, інформація щодо зареєстрованих осіб за адресою: АДРЕСА_1 - відсутня.

У червні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до Центру надання адміністративних послуг із заявою про визнання її наймачем однокімнатної ізольованої квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Департаментом житлово-комунального господарства Харківської міської ради за №Ф-8-30996/0/1-21-4390/0/232-21 від 05.07.2021 р. ОСОБА_2 було відмовлено у визнанні наймачем квартири за адресою: АДРЕСА_1 , так як квартира видавалась, як службова ОСОБА_3 , складом сім`ї 1 особа, знаходиться у комунальної власності територіальної громади м.Харкова, квартира є службовою. (а.с.29).

Згідно відповіді на запит адвоката, ДАЕК «Харківобленерго» 18.08.2021 року повідомило, що інформація щодо розгляду клопотання директора Харківськиї міських електричних мереж ДАЕК «Харківобленерго» від 17.03.1997 року виконкомом Фрунзенської районної ради народних депутатів про винесення рішення щодо переведення службової квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в житлову площу місцевих рад, відсутня. Серед об`єктів житлового фонду, які обліковуються на балансі товариства, квартира за вказаною адресою, відсутня (а.с.33)

Згідно копії рішення Червонозаводської районої ради народних депутатів від 02.09.1986 року № 442 - вирішено протокол № 17 від 20.08.1986 року засідання суспільної комісії виконкому по житловихх питанням затвердити. Розглянуто рішення адімінстрацій підприємств, організацій, установ про надання службової житлової площі. Затверджено рішення Харківського підприємства міських електричних мереж про виділення ОСОБА_3 одному, однокімнатну ізольовану квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно наданих позивачем копій квитанцій від 28.02.2023 року, вбачається, що позивач сплатила комунальні послуги по 200 гривень за електроенергію, газ, теплопостачання, гарячу воду, вивезення побутових відходів по квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до частин першої та другої статті 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно зі статтею 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити? ?? ? в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. У такому випадку особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Відповідно до статті 118 ЖК України службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.

Особливість права користування службовим житлом на підставі ордера полягає? ? ? ? ? у тому, що воно надається у зв`язку з характером трудових відносин особи? ? ? з володільцем такого житла, а тому особа, яка користується службовим житлом усвідомлює, що після припинення її правовідносин з роботодавцем вона зобов`язана звільнити надане ним житлове приміщення.

Звертаючись з цим позовом ОСОБА_2 просила визнати її наймачем спірної квартири та зобов`язати укласти із нею договір найму житлового приміщення, при цьому не ставлячи питання про визнати за нею право користування цим житловим приміщенням, яке є її постійним місцем проживання, як зазначає позивач не надавши суду доказів проживання в зазначенній квартирі та всленння до неї в установленому законом порядку. При цьому посилалася на те, що вона з 1994 року вселилася у це житлове приміщення як член сім`ї наймача.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

За положеннями ч.ч.1,2 ст,61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення, який укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

За змістом статті 103 ЖК України договір найму жилого приміщення може бути змінено тільки зі згоди наймача, членів його сім`ї та наймодавця. Але досягнута домовленість між наймачем, членами його сім`ї та наймодавцем з приводу зміни договору найму житлового приміщення сама по собі правових наслідків не має, доки вона не знайде свого офіційного закріплення у рішенні відповідного органу, до компетенції якого належить вирішення таких питань. Та тільки після рішення відповідного органу зміни до договору найму житлового приміщення набирають юридичної сили.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 106 ЖК України повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму житлового приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку.

За змістом вказаної норми закону будь-який член сім`ї наймача, що має повну цивільну дієздатність, має право вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення. Виходячи з принципу рівності прав та обов`язків наймача та членів його сім`ї (ст. 64 ЖК), члени сім`ї заміщують наймача в договірних правовідносинах найму. Тому право вимагати зміни договору в цих випадках має будь-хто з членів сім`ї наймача, які залишились проживати у приміщенні. Судовому розгляду, зокрема, підлягають спори у випадку, якщо наймодавець або орган, який вирішує питання щодо внесення змін в договір найму, не визнає в якості члена сім`ї наймача особу, яка поставила питання про визнання її наймачем за договором, а також у випадку відмови інших членів сім`ї у згоді на зміну договору.

Норми ЖК України, на які посилаються позивач, визначають таким способом визнання права користування житловим приміщенням, зміну договору найму житлового приміщення тощо. Проте таких вимог позивач не заявляла, а право визначати предмет і підставу позову надано виключно позивачам, а не суду (статті 4, 12, 13, 43, 175 ЦПК України).

В порядку ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно постанови Ради міністрів УССР від 4 лютого 1988 р. N 37 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, п.5, 6 передбачено, що облік службових жилих приміщень у всіх будинках, незалежно

від їх належності, здійснюється у виконавчому комітеті районної,міської, районної в місті Ради народних депутатів, яка прийняларішення про включення жилого приміщення до числа службових. Службові жилі приміщення обліковуються в журналі обліку службових жилих приміщень . Оперативний облік належних їм службових жилих приміщень провадять також відповідні підприємства, установи, організації.

Жиле приміщення виключається з числа службових, якщо

відпала потреба в такому його використанні, а також у випадках,коли в установленому порядку воно виключено з числа жилих. Сам по собі факт проживання в службових жилих приміщеннях робітників і службовців, які припинили трудові відносини з підприємством,установою, організацією, не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових.

Виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.

Про виключення жилого приміщення з числа службових у журналі обліку службових жилих приміщень робиться відповідна відмітка.

Згідно п. 33 Положення передбачено, що наймач службового жилого приміщення і члени його сім`їкористуються також іншими правами і несуть інші обов`язки, передбачені правилами про договір найму жилого приміщення, за

винятками, викладеними нижче.

До користування службовими жилими приміщеннями не застосовуються правила: про бронювання жилого приміщення (статті 73-76 Житлового кодексу УРСР; про обмін жилого

приміщення (статті 79-83, 85 Житлового кодексу УРСР), в тому числі з наймачем іншого службового жилого приміщення; про зміну договору найму жилого приміщення (статті 103-106 Житлового кодексу УРСР).

Вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що обов`язковими умовами для визнання особи членом сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.

Згідно ст. 3 СК України - сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Судом встановлено, що позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі із померлим ОСОБА_3 , але наявність зареєстрованого шлюбу позивача з ОСОБА_3 не свідчить про вселення в установленному законом порядку до спірної квартири в 1994 році або в 2015 році, ведення спільного ведення господарства, як зазначала позивач.

Належних та допустимих доказів постійного спільного проживання у спірній квартирі разом з її наймачем однією сім`єю, ведення спільного господарства з ОСОБА_3 позивачкою не надано. Від допиту свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 представник позивача в судовому засіданні відмовився.

Позивачка просить визнати її наймачем квартири за адресою:АДРЕСА_1 , замість ОСОБА_3 , який був наймачем відповідно до ордеру, при цьому не зазначає, які сімейні обставини були перепоною для реєстрації її місця мешкання в спірній квартирі, чи перебуває вона на квартирному обліку, чи потребує поліпшення житлових умов. Надані позивачем копій квитанцій від 28.02.2023 року, про сплату комунальних послуг по 200 гривень за електроенергію, газ, теплопостачання, гарячу воду, вивезення побутових відходів за один місяць по квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , не свідчить про те, що зазначенна квартира є постійним місцем мешкання позивача та вона постійно несе витрати по утриманню квартири. Крім того, позивач у своїй позовній заяві зазначає адресу проживання: АДРЕСА_3 .

Беручи до уваги вище вказане, враховуючи відсутність належних та допустимих доказів вселення в установленому законом порядку до спірної квартири позивача, спільного постійного проживання однією сім`єю, ведення спільного господарства ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зважаючи на заперечення наймодавця, відсутність відомостей про виведення спірної квартири із категорії службових, а також те, що права наймача та члена його сім`ї на користування службовим житлом припиняється у зв`язку? ? ? ? ? із смертю наймача, а проживання позивачки, без встановленого права користування у спірній квартирі не створює для неї жодних прав за відсутності згоди власника службового житла на її вселення, а тому володілець службового житла має право на розпорядження своєю власністю на власний розсуд. Водночас втручання суду у це право шляхом визнання позивачки наймачем службовою квартирою, призведе до порушення прав власника, що? ?? ? ? є неприпустимим, тому суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. ст. 61,64, 65, 106 ЖК України, ст.ст. 4, 12,13, 76-81, 141, 258, 259, 263- 268, 273 ЦПК України, суд,-

В И Р I Ш И В :

У задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до Територіальної громади м.Харкова, в особі Харківської міської ради, Харківської міської ради про визнання наймачем квартири - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Фрунзенський районний суд м.Харкова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_3 ;

Відповідач: Територіальна громада м.Харкова в особі Харківської міської ради, адреса: м.Харків, майдан Конституції, буд.7;

Відповідач: Харківська міська рада, адреса: м.Харків, майдан Конституції,7.

Повний текст рішення складено 22.04.2024 року.

Суддя: І.В.Ульяніч