Справа № 458/858/24
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

06.09.2024 м. Турка

Суддя Турківського районного суду Львівської області Кшик О.І., перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Виконавчий комітет Турківської міської ради Самбірського району Львівської області, як орган опіки та піклування, ОСОБА_2 , про встановлення факту самостійного виховання та утримання дітей,

встановив:

04.09.2024 ОСОБА_1 через свого представника адвоката Миньо М.М. подав заяву до Турківського районного суду Львівської області, заінтересовані особи: Виконавчий комітет Турківської міської ради Самбірського району Львівської області, як орган опіки та піклування, ОСОБА_2 , про встановлення факту самостійного виховання та утримання дітей.

За результатами автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 04.09.2024 для розгляду справи визначено суддю Турківського районного суду Львівської області Кшик О.І.

Перевіривши матеріали заяви на предмет їх відповідності вимогам закону суд встановив, що заява не відповідає вимогам ЦПК України, що є підставою для залишення без руху такої заяви.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно до положень ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У постанові від 13.10.2022 у справі №755/1938/22 Верховний Суд зазначив, що для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети ні. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 10.04.2019 у справі № 320/948/18, від 08.12.2021 року у справі № 464/6696/20 звертала увагу на те, що при вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження у ній

У своїй заяві ОСОБА_1 вказав, що встановлення факту самостійного виховання та утримання дітей необхідне заявнику для подальшого оформлення документів щодо соціальної допомоги на дітей, які виховуються одним із батьків, оформлення документів на дітей, а також щодо переміщення дітей без документального оформлення згоди матері, яка не проживає разом з ними.

Однак, такі посилання заяника на необхідність отримання різного виду пільг, виплат на дітей в разі утримання їх батьком - є загальним твердження, між тим заявник не вказав та не надав доказів щодо відмови в наданні виплат, пільг та інших соціальних гарантій, перешкод у здійсненні ним інших прав щодо дітей, що в свою чергу порушувало б права батька дитини та свідчило про доцільність встановлення юридичного факту.

При цьому, це позбавляє суд можливості вирішити питання про наявність або відсутність спору про право (неоспорюваних прав), що є однією з умов встановлення факту в рамках окремого провадження.

Окрім цього, у п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" вказується, що для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, які мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суддя зобов`язаний провести підготовчі дії, зокрема з`ясувати, які фізичні особи чи організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання, у необхідних випадках запропонувати заявнику та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них.

Враховуючи вказану заявником мету встановлення факту самостійного виховання та утримання дітей, зазначення заявником матері дитини та органу опіки і піклування на думку суду не є єдиними заінтересованими особами у справі.

Суд звертає увагу, що залучення заінтересованих осіб має важливе практичне значення, оскільки вони мають можливість у процесі розгляду справи про встановлення юридичного факту своєчасно заявити про порушення чи оспорювання їх суб`єктивних прав у зв`язку зі встановлюваним судом фактом.

Зважаючи на викладене, визначаючи коло заінтересованих осіб у межах даної справи, заявнику належить виходити саме з цих положень.

Виявлені недоліки перешкоджають прийняттю судом до розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення факту самостійного виховання та утримання дітей, а тому такі підлягають усуненню.

Дотримання вимог ст.175 ЦПК України при пред`явленні заяви в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки заяви і долучених до неї матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову, заяви) до розгляду. Заява не може ґрунтуватися на припущеннях.

З положень ч. 5 ст. 177 ЦПК України слідує, що позивач (заявник) зобов`язаний додати до заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються вимоги, та, відповідно до частини 2 статті 83 ЦПК України, такі докази мають бути подані разом з поданням заяви.

З огляду на вищевикладене, заявнику необхідно уточнити заявлені вимоги, які можуть бути розглянуті саме у порядку окремого провадження, встановити конкретну мету, яка викликає необхідність встановлення даного факту.

У разі неможливості вирішення поставленого питання у порядку окремого провадження, роз`яснити можливість звернення з таким у порядку загального позовного провадження, шляхом пред`явлення позову.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що заяву необхідно залишити без руху, надавши заявнику п`ятиденний строк з дня отримання ухвали суду на усунення викладених в ухвалі недоліків.

Керуючись ст. 175, 177, 185, 260, 293, 294, 299 Цивільного процесуального кодексу України,

постановив:

Залишити без руху заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Виконавчий комітет Турківської міської ради Самбірського району Львівської області, як орган опіки та піклування, ОСОБА_2 , про встановлення факту самостійного виховання та утримання дітей.

Надати заявнику п`ятиденний строк з дня отримання ухвали суду для усунення недоліків заяви.

Роз`яснити заявнику, що якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк будуть виконані вимоги визначені в ухвалі, то заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

Копію ухвали негайно направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала про залишення заяви без руху оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Ухвала складена та підписана 06.09.2024.

Суддя О.І. Кшик