Провадження № 2/204/1302/24
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
24 жовтня 2024 Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючої судді Чудопалової С.В.
за участю секретаря судового засідання Корягіної Р.Р.
представник позивача ОСОБА_1
Орган опіки та піклування, який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про позбавлення їх батьківських прав та стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що в управлінні-службі у справах дітей Центральної адміністрації Дніпровської міської ради на обліку перебуває дитина позбавлена батьківських прав - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка має батьків - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Реєстрація народження дитини була проведена відповідно до ст. 133 Сімейного кодексу України. На підставі повідомлення служби у справах дітей Хмільницької міської ради Вінницької області від 04.01.2023 встановлено, що по АДРЕСА_4 , тимчасово мешкає малолітня дитина ОСОБА_2 , яка з 01.09.2022 знаходилась на обліку вищезазначеної служби, у зв`язку з невиконанням матір`ю, ОСОБА_3 обов`язків щодо вихованню дитини.З метою проведення профілактичної роботи та з`ясування обставин, спеціалістами управління-служби у справах дітей був здійснений вихід за адресою: АДРЕСА_4 , де тимчасово мешкала дитина ОСОБА_2 . В результаті чого, було з`ясовано, що ОСОБА_3 , не піклується про свою дитину, зловживає алкоголем. Представник позивача зазначає, що місце знаходження батька дитини, ОСОБА_4 встановити не виявляється можливим. Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.05.2023 у матері ОСОБА_3 було відібрано дитину ОСОБА_2 без позбавлення її батьківських прав.З часу вилучення дитини з родини з 09.01.2023 до теперішнього часу ніхто з батьків станом здоров`я дитини не цікавилися, вихованням та розвитком не займалися, матеріальної підтримки не надавали. Своїми діями та бездіяльністю відносно дитини, останні не бажають змінити ставлення до виховання та утримання доньки, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із даними позовними вимогами.
Ухвалою суду від 27.12.2023 відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання (а.с.40).
Ухвалою суду від 25.03.2024 було закрито підготовче провадження по зазначеній справі та справу було призначено до судового розгляду (а.с.51).
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення аналогічні викладеним у позові, просила позбавити батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відносно малолітньої доньки ОСОБА_2 та стягнути з ОСОБА_4 аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на користь законного представника або на особистий рахунок дитини, відкритий в банківській установі.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були неодноразово повідомлені у встановленому законом порядку, а саме направленням на адресу проживання судових повісток, які повернулися поштовою кореспонденцією із відмітками: «за закінченням терміну зберігання» (а.с.62-65),а також шляхом опублікування повідомлення на офіційному веб-порталі «Судова влада України». Будь яких заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних обставин.
Судом встановлено, що відповідачі по справі мають дитину - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відповідним свідоцтвом, серії НОМЕР_1 , виданого повторно Чечелівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 23.03.2023, актовий запис №247 (а.с.10).
Відповідно до листа, виданого начальником Чечелівського відділу державної реєстрації акті цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управлінняМіністерства юстиції (м. Одеса) від 12.01.2023 №56/31.35-30 відомості про батька дитини ОСОБА_2 , внесені до актового запису про народження дитини відповідно до ст. 133 СК України(а.с.13).
На підставі повідомлення служби у справах дітей Хмільницької міської ради Вінницької області від 04.01.2023 № 12 , адресоване начальнику служби у справах дітей Центральної адміністрації Дніпровської міської ради встановлено, що за адресою: АДРЕСА_5 ,тимчасово мешкає малолітня дитина ОСОБА_2 , яка з 01.09.2022 знаходилась на обліку вищезазначеної служби, у зв`язку з невиконанням матір`ю, ОСОБА_3 , обов`язків щодо вихованню дитини (а.с.14 та на зворотному аркуші).
Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 після народження дитини проживала в закладі дошкільної освіти № 1 (ясла-садочок) «Пролісок» м. Хмільника, який тимчасово використовується длярозміщення внутрішньо-переміщених осіб в статусі ВПО з 07.05.2022 разом із цивільним чоловіком ОСОБА_5 . Крім того зазначено, що за час перебування родини в закладі, двічі викликалися працівники поліції, у зв`язку із знаходженням останніх у нетверезому стані (а.с.15).
Листом директора закладу дошкільної освіти № 1 (ясла-садочок) «Пролісок» м. Хмільника від № 02-22/73 від 29.11.2022 було повідомлено начальника служби у справах дітей Хмільницької міської ради, що малолітня дитина ОСОБА_2 перебуває у небезпеці, так як співмешканець матері ОСОБА_6 , останнім часом часто перебуває у нетверезому стані та поводиться неадекватно. Мати дитини ОСОБА_3 також буває у нетверезому стані (а.с.15 на зворотному аркуші).
06.01.2023 спеціалістами управління-служби у справах дітей Центральної адміністрації Дніпровської міської ради та фахівцем Дніпровського міського центру соціальних служб, з метою проведення профілактичної роботи та з`ясування обставин, був здійснений вихід за адресою: АДРЕСА_4 , де тимчасово мешкала дитина ОСОБА_2 , в результаті чого було з`ясовано, що ОСОБА_3 не піклується про свою дитину, зловживає алкоголем, з метою соціального захисту дитини адміністрація центру матері надали засоби гігієни для дитини, дитяче харчування, речі. ОСОБА_3 була ознайомлена із вимогами чинного законодавства щодо виховання та утримання дитини, була попереджена про відповідальність за ухилення від їх виконання, додатково було роз`яснено положення ст. 164СК України щодо підстав позбавлення батьківських прав. Крім того, останній були надані рекомендації щодо укладання декларації із сімейним лікарем для отримання дитиною ОСОБА_2 , медичних послуг, відвідування із дитиною лікаря, обстеження та виконання рекомендацій лікарів тощо (а.с.18)-19.
З акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 09.01.2023, вбачається, що в цей день представником служби у справах дітейбуло знайдено дитину ОСОБА_2 за місцем її тимчасового проживання по АДРЕСА_6 , та доставлено до КНП «Міська дитяча клінічна лікарня № 6» ДМР бригадою швидкої допомоги у супроводі представників ювенальної превенції, у зв`язку з тим, що мати дитини ОСОБА_3 знаходилась у стані алкогольного сп`яніння та залишила дитину без догляду (а.с.20-21).
Згідно розпорядження Голови Центральної адміністрації Дніпровської міської ради від 11.01.2023 № 15-р «Про негайне відібрання малолітньої дитини» дитина ОСОБА_2 відібрана у матері ОСОБА_7 , у зв`язку із виникненням безпосередньої загрози для життя та здоров`я дитини (а.с.23).
Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.05.202 3у ОСОБА_3 відібрано малолітню дитину ОСОБА_2 без позбавлення матері батьківських прав та стягнуто з ОСОБА_3 на користь на користь особи чи установи, на утриманні якої буде знаходитись ОСОБА_2 , аліменти на утримання останньої, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50 відсотків та не більше 10 (десяти) прожиткових мінімумів мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 17.01.2023 та додосягнення дитиною повноліття (а.с.25-26).
З відповіді начальника Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області від 24.01.2023 вбачається, що місце знаходження батька дитини ОСОБА_4 встановити не виявляється можливим (а.с.27).
Відповідно до листа, наданого начальником відділу поліції № 6 ДРУПГУНП в Дніпропетровській області від 09.11.2023 №436/5999 вбачається, що згідно наявною інформацією з бази даних, громадяни ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мешкають адреса: АДРЕСА_7 (а.с.28).
Згідно листа начальника управління-служби у справах дітей Центральної адміністрації Дніпровської міської Ради від 12.12.2023 вбачається, що за час перебування дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на обліку дітей, які опинились у складних життєвих обставинах, з 10.01.2023 до 14.08.2023 з підстав «проживання у сім`ї, у якій батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини, а саме: коли вони без поважних причин не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає або може вплинути на її фізичний розвиток, не створюють умов отримання нею освіти» та на обліку дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, з 14.08.2023 до теперішнього часу, батьки дитини, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , до управління-служби у справах дітей з питань дитини не зверталися, долею, здоров`ям дівчинки не цікавилися (а.с.29).
Відповідно до листа, виданого начальником відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 16.11.2023 № 1124/31.29-30, в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян та в архіві Відділу відсутні актові записи про смерть ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.30).
Із листа директора КНП «Міська дитяча клінічна лікарня №6» ДМР від 20.10.2023 вбачається, що дитина ОСОБА_2 , перебувала в лікарні з 09.01.2023 по 24.03.2023. За весь час перебування дівчинки в закладі охорони здоров`я, батьки дитини доньку не відвідували, станом здоров`я не цікавилися (а.с.31).
Відповідно до листа, наданого директором Дніпровського міського центру соціальних служб від 23.10.2023, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 протягом 2023 до Центру не звертались, інформація про участь батьків у вихованні та утриманні дитини ОСОБА_2 відсутня (а.с.32).
Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від03.04.2023 ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді попередження (а.с.33).
Проте, як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_3 та не дивлячись на систематичні попередження з боку спеціалістів управління-служби у справах дітей продовжила вести аморальний спосіб життя, зловживати алкогольними напоями, ухилятися від виконання своїх батьківських обов`язків.
Внаслідок чого, 19.12.2024 головою Центральної адміністрації Дніпровської міської ради було прийнято розпорядження № 430-р «Про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 та ТрофименкаЮ.С. відносно дитини ОСОБА_2 та підписано відповідний висновок №430-р від 19.12.2023 (а.с.35-37).
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, згідно до положень ст. 7 СК України.
Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.
Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно до ст. 20 Конвенції дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою.
Статтею 27 Конвенції передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов`язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, установленої законом.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, стаття 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої Верховною Радою України 27.09.1991 року, та положення Декларації прав дитини регламентують, що інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу.
Підсумовуючи викладене, судом встановлено, що відповідачі по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками малолітньої дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по утриманню, вихованню та розвитку доньки. У матері дитини ОСОБА_3 рішенням суду було відібрано доньку без позбавлення батьківських прав, оскільки остання ухилялася від виконання своїх батьківських обов`язків. З часу вилучення дівчинки з родини, тобто з 09.01.2023 до теперішнього часу ніхто з батьків станом здоров`я доньки не цікавився, не піклувався про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання. Своїми діями та бездіяльністю відносно дитини, відповідачі фактично самоусунулися від виконання батьківських обов`язків. Усі вище викладені факти свідчать про безвідповідальне ставлення відповідачів до своєї дитини, про байдужість та повне ігнорування її життям.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено ст. 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.
На підставі викладеного, детально проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позивачем надано достатньо доказів, що підтверджують свідоме ухилення батьків, від виконання своїх батьківських обов`язків та їх небажання виховувати дитину, а тому позовні вимоги про позбавлення батьківських прав є обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, необхідно зазначити, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Розглядаючи вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на малолітню дитину до її повноліття суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку. Також, згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.
Судом враховується, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
За таких обставин, виходячи з принципів розумності та справедливості, а також враховуючи те, що відповідач знаходиться у працездатному віці, має можливість працювати та сплачувати аліменти на утримання малолітньої доньки, не має на утриманні інших дітей, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини ОСОБА_2 , в розмірі частини з усіх видів заробітку батька, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 19.12.2023 до досягнення дитиною повноліття, на користь закладу чи особи, куди дитину буде влаштовано.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 18, 20, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991 року, т. 51 Конституції України, ст. ст. 11, 60, 212-215, 263-265, 280 - 282, 288 ЦПК України, ст.ст. 150, 164, 166 СК України, суд, -
Позовну заяву Органу опіки та піклування - Центральна адміністрація Дніпропетровської міської ради, в інтересах малолітньої: ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів- задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , відносно малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини з усіх видів заробітку батька, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 19.12.2023 до досягнення дитиною повноліття, на користь закладу чи особи, куди дитину буде влаштовано.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:
Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 );
Відповідач - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 ).
Суддя С.В. Чудопалова