П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 квітня 2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Джуги С.Д.

суддів: Кожух О.А., Собослоя Г.Г.

з участю секретаря : Чичкало М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , та за апеляційної скаргою Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 лютого 2023 року, у складі судді Бенци К.К. у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту міського господарства, змінено найменування на Департамент міської інфраструктури Ужгородської міської ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом

Позовна заява мотивована тим, що 28.06.2019 р гр. вона, ОСОБА_1 , припаркувана належний їй транспортний засіб-легковий автомобіль марки Mazda 3 д.н.з. НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Цього ж дня, близько 18год. 00 хв. позивачу стало відомо про те, що належній їй автомобіль було пошкоджено внаслідок падіння на нього дерева, яке росте на території двору за вищевказаною адресою.

28.06.2019р. до Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області надійшло звернення гр. ОСОБА_1 , в якому остання просила прийняти міри до осіб, які відповідальні за благоустрій м. Ужгород та повинні зрізати сухі дерева, оскільки 28.06.2019р. на належний гр. ОСОБА_1 транспортний засіб-легковий автомобіль марки Mazda 3 д.н.з. НОМЕР_1 обвалилося дерево, що був припаркований у дворі загального користування за вищевказаною адресою. Дане звернення було зареєстровано в журналі ІТС ІПНП Ужгородського ВП 28.06.2019р. № 13710.

Згідно листа Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області № 13710/106/25/1-2019 від 03.07.2019р. повідомляється, що в ході розгляду звернення гр. ОСОБА_1 та із зібраних матеріалів перевірки не встановлено достатніх даних, які б вказували на наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого КК України, а натомість відносини, які склалися між гр. ОСОБА_1 та уповноваженим органом державної влади, який відповідальний за благоустрій міста Ужгорода, мають цивільно-правовий характер, тому рекомендовано звернутися до відповідного суду. Також, 02.07.2019р. перевірку за зверненням позивача припинено, а матеріали перевірки скеровано до секретаріату Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області. Аналогічна інформація підтверджується листом Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області № 14008 від 03.12.2019р. на адвокатський запит адвоката Семенова Ю.О. № 02/11- Ю/2019.

У результаті падіння дерева автомобілю позивача завдано механічних пошкоджень.

Згідно висновку № 13/45 ЕД від 23.07.2019р. Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України вартість відновлювального ремонту, станом цін на 17.07.2019р., згадуваного вище автомобілю становить 50428,99 (п`ятдесят тисяч чотириста двадцять вісім) гривень 99 копійок. Відповідно до цього ж висновку вартість матеріального збитку, завданого позивачу/власнику вказаного вище автомобілю складає 17145,86 грн.

22.08.2019р. гр. ОСОБА_1 звернулася до міського голови Ужгородської міської ради - ОСОБА_3 з претензією (Ю-2306 від 22.08.2019р.) про відшкодування завданої їй майнової шкоди, внаслідок падіння 28.06.2019р. дерева по АДРЕСА_1 на належний їй транспортний засіб-легковий автомобіль марки Mazda З д.н.з. НОМЕР_1 .

Згідно листа виконавчого комітету Ужгородської міської ради № Ю-2306 від 19.09.2019 вказано, що для можливості об`єктивності з`ясування обставин, на які гр. ОСОБА_1 посилається у вищевказаній претензії, як на підставу своїх вимог про відшкодування завданої матеріальної шкоди, потрібно надати підтверджуючі документи щодо даної події та розміру завданої шкоди. В подальшому, зазначається, що з наданого для ознайомлення висновку автотоварознавчої експертизи не вбачається, що пошкодження транспортного засобу відбулось з вини Ужгородської міської ради.

Позивач зазначає, що організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень належить до відання виконавчого органу міської ради.

Позивач вказує, що їй було завдано майнової (матеріальної) шкоди на загальну суму 67574,85 грн.

Також зазначає, що крім матеріальної, позивачу була заподіяна і моральна шкода, яка полягає у тому, що було пошкоджено її автомобіль, що позбавило її можливості пересуватися на автомобілі, тобто порушено звичний життєвий уклад, погіршилось загальне самопочуття та стан здоров`я, позивач змушена докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Завдану моральну шкоду оцінює в сумі 30 000,00 грн. Ціна враховує в себе усі страждання, які їй довелося перенести зокрема: порушення звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоров`я, а також моральних страждань, пов`язаних з пошкодженням належного їй автомобілю і неможливістю такий використовувати.

Відповідальним за зелені насадження в місті є Департамент міського господарства Ужгородської міської ради, який зобов`язаний був здійснювати контроль над станом зелених насаджень. Внаслідок бездіяльності відповідача, який не забезпечив належний догляд за зеленими насадженнями, у зв`язку з чим дерево впало та пошкодило автомобіль, позивачу було завдано матеріальної та моральної шкоди.

З врахуванням наведеного позивач просила стягнути з відповідача Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради на користь ОСОБА_1 , завдану їй матеріальну шкоду в розмірі 67 574 (шістдесят сім тисяч п`ятсот сімдесят чотири) гривень 85 копійок, моральну шкоду в розмірі 30 000 (тридцять тисяч) гривень 00 копійок та сплачений судовий збір.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 лютого 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради (місцезнаходження: 88000, м. Ужгород, пл. Поштова, 3) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) завдану матеріальну шкоду в сумі 17145,86 грн.(сімнадцять тисяч сто сорок п`ять) 86 коп. та завдану моральну шкоду в сумі 20 000,00 грн. (двадцять тисяч) гривень. В решті позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради на користь ОСОБА_1 сплачену нею суму судового збору в розмірі 1 120,29 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити у справі нове рішення про задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд не врахував, що позивачем доведено спричинення матеріальної шкоди в розмірі 67 574,85 грн. та моральної шкоди в розмірі 30 000 грн., а відповідачем не спростовано вказаний розмір матеріальної та моральної шкоди.

В апеляційній скарзі Департамент міської інфраструктури Ужгородської міської ради просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити у справі нове рішення про відмову в задоволенні заявленого позову, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права. В апеляційній скарзі вказано, що суд першої інстанції не врахував, що позивачем не доведено протиправності дій відповідача та причинного зв`язку між такими діями та спричиненою позивачу шкодою, а також не врахував грубу необережність потерпілої, яка запаркувала автомобіль у місці, яке не відведена для стоянки автотранспорту.

В судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_1 - адвокат Семенов Ю.О. підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, апеляційну скаргу Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради залишити без задоволення.

Представник Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради Данканич А.Е. підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріалами справи встановлено, що 28 червня 2019 року близько 18 год. 00 хв. на належний ОСОБА_1 автомобіль марки «Мазда3», д.н.з. НОМЕР_1 , який припаркований за адресою: вул. Минайська, буд.28, м. Ужгород, Закарпатська область, впало дерево, чим автомобілю було завдано механічних пошкоджень.

Відповідно до листа голови правління «ОСББ Минайська 28», прибудинкова територія за адресою м. Ужгород, вул. Минайська, 28, не належить ОСББ «Минайська 28». ( а.с. 23)

Відповідно до листа № 370/03-23 від 25.07.2019 року заступника міського голови виконавчого комітету Ужгородської міської ради І.Фартушок, вбачається, що оскільки ОСББ «Минайська 28» не оформило за собою право власності або користування прибудинковою територією за адресою вул. Минайська, 28 земля загального користування відноситься до земель територіальної громади міста Ужгород та межування прибудинкової території не здійснювалося. ( а.с. 24)

Відповідно до листа начальника Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області від 03.07.2019 за № 13710/106/25/1-2019, в ході розгляду звернення та із зібраних матеріалів перевірки не встановлено достатніх даних, які б вказували на наявність ознак кримінального правопорушення передбаченого кримінальним кодексом України, а натомість відносини, які склались між ОСОБА_1 та уповноваженим органом державної влади, який відповідальний за благоустрій міста Ужгорода, мають цивільно-правовий характер, тому рекомендовано звернутись до відповідного суду. ( а.с. 28)

Відповідно до протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 28.06.2019 року ОСОБА_1 звернулась до слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області із заявою в якій просила прийняти міри до осіб, які повинні були зрізати сухе дерево, в результаті чого дерево обвалилось на належний ОСОБА_1 автомобіль марки «Мазда 3» д.н.з. НОМЕР_1 .

Факт падіння дерева на автомобіль марки «Мазда3», д.н.з. НОМЕР_1 стверджується листом начальника Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області від 03.07.2019 за № 13710/106/25/1-2019 (а.с.30), протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 28.06.2019 року ОСОБА_1 (а.с.31)

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 автомобіль марки «Мазда 3», д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, належить ОСОБА_1 (а.с.21-22).

Відповідно до акту огляду транспортного засобу марки «Мазда 3» д.н.з. НОМЕР_1 від 17.07.2019 року виявлено наступні пошкодження: вм`ятина капоту 40х20 см.; пошкодження вітрового скла; пошкодження рами вітрового скла; деформація даху; подряпина переднього лівого крила; тріщина скла передньої лівої фари; вм`ятина переднього лівого та правого стояка; вм`ятина накладок ЗШ даху (а.с. 53)

Згідно із висновком експертного дослідження № 13/45ЕД від 23.07.2019 року ринкова вартість автомобіля марки «Мазда 3», р.н.з. НОМЕР_1 станом на 17.07.2019, могла становити 189550,79 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Мазда 3», р.н.з. НОМЕР_1 станом цін на 17 липня 2019 року, становить 50428,99 грн. Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Мазда 3», р.н.з. НОМЕР_1 складає 17145,86 грн. ( а.с. 35-54)

Відповідно до листа претензії від 22.08.2019 року ОСОБА_1 зверталась до міського голови ОСОБА_4 із заявою про відшкодування збитків завданих внаслідок падіння дерева на вищезазначений автомобіль у розмірі 84803,03 грн.(а.с.56-59)

Згідно положень ч.1 та ч.2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Пунктом 5 частини 2 статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо.

Згідно підпункту 7 пункту «а» частини 1 статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Відповідно до п. 3.2 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006 року № 105, до елементів благоустрою, зокрема, належать зелені насадження (у тому числі снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях.

Відповідно до пункту 5.5. Правил відповідальними за збереження зелених насаджень, належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянок, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі.

Згідно із ст. 5 Закону «Про благоустрій населених пунктів» управління у сфері благоустрою населених пунктів здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування та інші органи влади в межах їх повноважень.

Згідно з пунктом 1.1. Положення про Департамент міського господарства Ужгородської міської ради, затвердженого рішенням ХІ сесії міської ради VI скликання від 16 грудня 2011 року № 386, департамент міського господарства Ужгородської міської ради (колишня назва управління майном міста Ужгородської міської ради), змінено назву на Департамент міської інфраструктури Ужгородської міської ради (Департамент), є виконавчим органом Ужгородської міської ради і діє як самостійний структурний підрозділ Ужгородської міської ради, що утворюється Ужгородською міською радою, підпорядкований і підзвітний міському голові та міській раді.

Пунктами 2.4, 3.2 Положення про Департамент визначено, що Департамент забезпечує підвищення рівня благоустрою житлового фонду, об`єктів шляхового та зеленого господарства, реалізує разом з відповідними органами державну політику з питань забезпечення належного санітарного стану міста; здійснює організацію озеленення, охорону зелених насаджень і водойм; здійснює контроль за ефективністю використання та збереженням-майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста, закріпленого за суб`єктами господарювання різних форм власності; здійснює контроль за додержанням вимог нормативно-правових актів питань житлово-комунального господарства та станом експлуатації і утримання житлового фонду, об`єктів комунального господарства; бере участь у реалізації державної політики у сфері охорони-навколишнього природного середовища та раціонального використання природних ресурсів, екологічної безпеки, поліпшення санітарного стану міста,

Матеріалами справи доведено, що дерево, частина якого впала на належний позивачу автомобіль, знаходилось на землі комунальної власності та відповідно до вимог частини п`ятої статті 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» перебувало на обліку Департаменту, так як останній є відповідальним за утримання та збереження зелених насаджень та є їх балансоутримувачем, а тому суд першої інстанції дійшов правильних висновків, що обов`язок по відшкодуванню заподіяної гр. ОСОБА_1 шкоди лежить саме на Департаменту, яким допущено неправомірну бездіяльність щодо належного догляду за зеленими насадженнями.

Відповідач не надав жодних доказів, що падіння дерева на автомобіль і його пошкодження сталося внаслідок непереборної сили, небезпечних гідрометеорологічних явищ, що в свою чергу згідно ст. 617 ЦК України може бути підставою для звільнення відповідача від відповідальності.

Листом Закарпатського обласного центру з гідрометеорології від 09.12.2019 року за № 25-05-50/1521 стверджено, що за даними спостережень авіа метеорології станції Ужгород (цивільна), яка є підрозділом Закарпатського ЦГМ та репрезентативна для м. Ужгорода в період з 13:00 год. по 19:00 год. за к.ч. 28 червня 2019 року опади та небезпечні чи стихійні метеорологічні явища не спостерігались (а.с.76).

Суд першої інстанції правильно зазначив, що цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір. Саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

Відповідачем не подано доказів того, що шкоди завдано не з їхньої вини.

З врахуванням наведеного доводи апеляційної скарги відповідача в цій частині є безпідставними і не заслуговують на увагу.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ч. 2 ст.22 ЦК України збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Відповідно до висновку експертного дослідження № 13/45ЕД від 23.07.2019 року ринкова вартість автомобіля марки «Мазда 3», р.н.з. НОМЕР_1 станом на 17.07.2019, могла становити 189550,79 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Мазда 3», р.н.з. НОМЕР_1 станом цін на 17 липня 2019 року, становить 50428,99 грн. Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Мазда 3», р.н.з. НОМЕР_1 складає 17145,86 грн. (а.с. 35-54).

Судом першої інстанції обґрунтовано задоволено вимоги позивачки про відшкодування матеріальної шкоди завданої пошкодженням автомобіля в розмірі 17 145, 86 грн., оскільки такий розмір шкоди є підтверджений та доведений.

Разом з тим, позивачем, відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України не подано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що нею здійснено ремонт і відновлення пошкодженого автомобіля та витрачено кошти в розмірі 67 574,85 грн.

Доводи апеляційної скарги позивача у цій частині є безпідставними і не заслуговують на увагу.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода може полягати, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Статтею 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з пунктами 3,9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Матеріалами справи доведено, що внаслідок протиправної бездіяльності відповідача позивачка перенесла душевні страждання та переживання, змушена була змінювати звичайний спосіб життя, додатково докладати зусиль для організації свого життя, звертатися до відповідних органів та суду для захисту та відновлення своїх порушених прав, а тому їй завдана моральна шкода.

Суд першої інстанції правильно врахував вищенаведені фактичні обставини справи та вимоги закону та обґрунтовано дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування відповідачем завданої позивачу моральної шкоди.

Визначаючи розмір моральної шкоди суд першої інстанції правильно врахував характер та обсяг душевних страждань, яких зазнала позивачка, тяжкість вимушених змін у її життєвих і соціальних стосунках, що вона змушена була прикладати фізичні, душевні, матеріальні зусилля та змінювати свій звичайний спосіб життя, звертатися до правоохоронних органів та суду за захистом та відновленням порушених прав, який тривав понад чотири роки , та обґрунтовано визначив таку в розмірі 20 000 грн.

Даний розмір відшкодування моральної шкоди колегія суддів вважає співмірним заподіяній позивачу шкоді, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, визначених ст. 3 ЦК України, зокрема розумності та справедливості.

Доводи апеляційних скарг в цій частині є безпідставними, повністю спростовуються матеріалами справи, і не заслуговують на увагу.

Таким чином суд першої інстанції, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та правомірно частково задовольнив заявлений позов.

Рішення судом ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Підстав для його скасування чи зміни не має.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційних скарг без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 24 квітня 2024 року.

Головуючий:

Судді: