26 квітня 2024 року Єдиний унікальний № 501/1446/24 Провадження № 2-з/501/19/24
УХВАЛА

про забезпечення позову

26 квітня 2024 року м. Чорноморськ

СУДДЯ Іллічівського міського суду Одеської області Тордія Е.Н

номер справи № 501/1446/24 номер провадження 2/501/1020/24

розглянувши заяву приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва Віталія Олександровича про забезпечення позову , шляхом накладення арешта на майно у цивільній справі за позовом приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєв Віталій Олександрович до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідачів: Приватний нотаріус Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області Салаєва Раїса Каримівна про визнання недійсним договору дарування,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад клопотання.

9 квітня 2024 року приватний виконавць виконавчого округу Одеської області Цинєв В.О. звернувся до Іллічівського районного суду Одеської області , в інтересах АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСВА «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідачів: Приватний нотаріус Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області Салаєва Раїса Каримівна про визнання недійсним договору дарування.

Разом з позовною заявою позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить суд: накласти арешт на квартиру

АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 24 січня 2014 року.

Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми.

Відповідно до ч.1 ст. 153 Цивільного процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.149 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до пп. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 150 Цивільного процесуального кодексу України України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами що забезпечується частина 3 ст. 150 Цивільного процесуального кодексу України.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 826/10936/18.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Метою забезпечення позову, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, предметом позову є визнання недійсним договору дарування від 24 січня 2014 р., ОСОБА_3 своєї доньки ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Іллічівського міського округу Одеської області за № 271.

Відповідно до інформаційної довідки від 30 березня 2024 року з Державного реєстру речових права на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 372139608, власником квартири

АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 .

Обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

При цьому суд звертає увагу, що забезпечення позову направлено на охорону матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, і не є обмеженням права власності особи в повній мірі та носить тимчасовий характер.

З огляду на викладені обставини, суд погоджується з доводами заяви позивача про забезпечення позову про те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Висновок суду.

З урахуванням встановлених обставин, предмету спору і змісту заявлених вимог, характеру взаємовідносин сторін по справі, суд, зважаючи на те, що в разі задоволення позовних вимог, виконання такого рішення може бути ускладненим або неможливим, вважає необхідним задовольнити заяву про забезпечення позову та в порядку забезпечення позову накласти арешт на вищезазначене нерухоме майно.

На підставі вище наведеного та керуючись ст. ст.149-153 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про забезпечення позову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва Віталія Олександровича, діючий в інтересах Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» у цівільній справі за позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідачів: Приватний нотаріус Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області Салаєва Раїса Каримівна про визнання недійсним договору дарування-задовольнити.

Накласти арешт на квартиру

АДРЕСА_1 що належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 24 січня 2014 року , до розгляду справ по суті.

Позивач: приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Цинєв Віталій Олександрович , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , номер картки платника податків НОМЕР_2 , адреса : АДРЕСА_3

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження даної ухвали не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред`явлення ухвали суду до виконання 3 (три) роки.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга на ухвали суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ