Дата документу 04.09.2024 Справа № 336/3165/23
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 336/3165/23 Пр. № 22-ц/807/1418/24 Головуючий у 1 інстанції: Дацюк О.І. Повний текст складено 26.04.2024 року. Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Бєлки В.Ю., Подліянової Г.С.

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК» на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 квітня 2024 року у справі за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК» (надалі Банк) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг

ВСТАНОВИВ:

У квітня 2023 року Банк, як позивач, звернувся до суду з позовом (а.с. 3-6), в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 01.10.2019 року станом на 13.12.2022 року у розмірі 75222,28 грн., яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 75222,28 грн., від сплати якої відповідач у добровільному порядку на користь Банку ухиляється, а також судові витрати в розмірі 2684,00 грн.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Карабак Л.Г. (а.с. 41). Ухвалою суду першої інстанції (а.с. 44) відкрито провадження у даній справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В автоматизованому порядку суддею Дацюк О.І у цій справі замінено суддю ОСОБА_2 , у зв`язку з відрядженням останньої (а.с. 132-133).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 квітня 2024 року (а.с. 136-140) позовні вимоги Банку у цій справі залишено без задоволення.

Відповідач з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції погодився, останнє в апеляційному порядку не оскаржував.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, Банк, як позивач, у своїй апеляційній скарзі (а.с. 145-149) просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги Банку задовольнити в повному обсязі, а також стягнути з відповідача судові витрати.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Онищенка Е.А. та Трофимову Д.А. (а.с. 153). Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 06 червня 2024 року (а.с. 158), дану справу за апеляційною скаргою призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання (а.с. 159).

Оскільки, згідно зі ст. 368 ч. 1 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ст. 369 ч. 1 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. За змістом ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

22 листопада 2023 року Конституційний Суд України ухвалив рішення № 10-р(ІІ)/2023 у справі щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах. Так, КСУ визнав неконституційними пункти 1.. ч. 6 статті 19 Цивільного процесуального кодексу, які визначають, що малозначними справами є: 1 справи, у яких ціна позову не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб тобто, станом на 2023 рік 268400,00 грн. … Ці пункти втрачали чинність через 6 місяців із дня ухвалення КСУ цього Рішення. До того часу Верховній Раді треба було привести нормативне регулювання, установлене цими пунктами ЦПК у відповідність до Конституції та цього Рішення КСУ.

У зв`язку із чим, 19.06.2024 року Верховна Рада України прийняла ЗУ «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах» №3831-ІХ, яким внесла зміни: «... У Цивільному процесуальному кодексі України (Відомості Верховної Ради України, 2017 р., № 48, ст. 436): 1) пункти 1, 2… частини шостої статті 19 викласти в такій редакції: "1) справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; …2) частину п`яту статті 274 викласти в такій редакції: 3) пункт 1 частини шостої статті 279 викласти в такій редакції: "1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб"; 4) частину першу статті 369 викласти в такій редакції: "1. Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи". Крім того, в силу вимог п. 2 Прикінцевих положень ЗУ «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах» № 3831-ІХ від 19.06.2024 року, якій набрав законної сили з 19.07.2024 року, установлено, що позовні заяви і апеляційні скарги, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Апеляційним судом встановлено, що дана справа в силу своєї ціни позову 75222,28 грн. (а.с. 3, тобто менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб: 3028,00 грн. * 30 = 90840,00 грн.) лишилась малозначною. Крім того, апеляційна скарга Банку в ній була подана і розгляд якої апеляційним судом не закінчено до набрання чинності цим законом 19.07.2024 року, а тому апеляційний суд продовжує апеляційний перегляд цієї справи у раніше визначеному порядку в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання (а.с.159).

Відповідач ОСОБА_1 подав до апеляційного суду відзив на вищезазначену апеляційну скаргу Банку у цій справі (а.с. 167-175).

В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження. Проте, у період з 01 липня 2024 року по 09 серпня 2024 року включно суддя-доповідач перебувала у відпустці (а.с. 176). Також, має відповідне навантаження судді-доповідача і колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, які за рішенням загальних зборів суддів Запорізького апеляційного суду з липня 2021 року також приймають участь у розгляді кримінальних проваджень, та загальний штат суддів апеляційного суду (11) взагалі.

В автоматизованому порядку суддями Бєлкою В.Ю. та Подліяновою Г.С. у цій справі замінено суддів Онищенка Е.А. та Трофимову Д.А. у зв`язку з тривалою відпусткою останніх (а.с. 177-178). Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга Банку у цій справі підлягає задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 374 ч. 1 п. 2 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю … і ухвалити … нове рішення…

Згідно із ст. 258 ч. 1 п. 2, 3 ЦПК України судовими рішеннями є рішення, постанови.

В силу вимог ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення …та ухвалення нового рішення …є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, залишаючи без задоволення позов Банку у цій справі, керувався ст.ст. 76-81, 133, 141, 258, 259, 263-265, 279 ЦПК України та виходив із такого.

Встановлено, що Банк обґрунтував свої вимоги письмовими доказами: анкетою-заявою до Договору про надання банківських послуг від 01.10.2019 року; Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (Мonobank); паспортом споживчого кредиту «Картка monobank»; розрахунком заборгованості за договором від 13.12.2022 року, випискою про рух коштів по картці від 22.05.2023 року, довідкою про наявність рахунку від 22.05.2023 року, довідкою про розмір встановленого ліміту від 22.05.2023 року.

Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови (п. 2-3 анкети-заяви).

Згідно з п. 3 анкети-заяви, відповідач беззастережно погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту та повідомляти його про це шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток.

Підписанням анкети-заяви ОСОБА_1 засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання удосконаленого електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Визнав, що удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердив, що всі наступні правочини можуть вчинятися ним або банком з використанням електронного/удосконаленого електронного підпису (п. 6).

Згідно з п. 11 заяви усе листування щодо цього договору відповідач просив здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору.

До анкети-заяви банком було долучено витяг з умов обслуговування рахунків фізичної особи, умов і правил обслуговування фізичних осіб в Банку при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, паспорт споживчого кредиту та таблицю обчислення вартості.

У зв`язку з цим до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 3 липня 2019 року (справа №342/180/17, провадження №14-131цс19), яка згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права.

При цьому позивач стверджував, що договір був укладений 01.10.2019 року, натомість як надані до позовної заяви Умови і правила обслуговування в Банку затверджені 24.11.2021 року та набули чинності 27.11.2021 року, тож очевидно не є тими, з якими міг би бути ознайомлений відповідач.

Також позивачем суду надані тарифи, які також діють з 27.11.2021 року.

Таким чином, Банк не довів укладення з ОСОБА_1 договору про надання банківських послуг на умовах, які зазначені у позові, так само й встановлення зазначеного у позові кредитного ліміту, на який була нарахована заборгованість.

Оскільки матеріали справи не містять доказів щодо істотних умов укладеного сторонами кредитного договору, то наданий Банком розрахунок заборгованості достовірно не вказує на розмір невиконаного відповідачем зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Як передбачено ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначені Законом України від 15листопада 2016 року №1734-VIII «Про споживче кредитування» (далі Закон №1734-VIII).

За змістом ч. 2 ст. 9 Закону №1734-VIII (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України від 3 вересня 2015 року №675-VIII «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Оскільки позивачем не надано тексту укладеного між сторонами договору, не доведено самого факту укладення договору на певних умовах, не доведено розмір кредитного ліміту, який було встановлено ОСОБА_1 та, відповідно на який нарахована сума заборгованості, при цьому відповідачем було сплачено суму, яка значно перевищує зазначений позивачем кредитний ліміт, тому суд першої інстанції не вбачав підстав для задоволення позову.

Проте із такими висновками суду першої інстанції у цій справі погодитись не можна з таких підстав.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду. Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції у цій справі не відповідає.

Суд першої інстанції у порушення вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України не сприяв повному та всебічному з`ясуванню обставин цієї справи. Має місце неповне з`ясування обставин судом першої інстанції, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції помилково визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Крім того, апеляційним судом встановлено, що помилковим у цій справі є врахування судом першої інстанції вищезазначеного правового висновку ВП ВС, викладеного у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, відносно інших правовідносин в іншій справі, фактичні обставини якої різняться із фактичними обставинами цієї справи.

Так, апеляційним судом встановлено, що керуючись ст. ст. 633, 634, 641 ЦК України Банк пропонує необмеженому колу фізичних осіб - резидентів України скористатися банківськими послугами щодо продуктів monobank | Universal Bank, для чого пропонує приєднатись до опублікованих на сайті Банку Умов та правил обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодло продуктів monobank | Universal Bank (далі Умови та правила). Приєднання до Умов і правил здійснюється фізичними особами шляхом підписання Анкети заяви у паперовому або електронному вигляді, що надається Банком.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуга та державне регулювання ринків фінансових послуг», договір про надання фінансових по суті укладається виключно в письмовій формі: - у паперовому вигляді;- у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»;- шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути надгний йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; - в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідач ОСОБА_1 здійснив отримання банківських послуг проекту Мonobank, шляхом верифікації очно на точці видачі картки. З метою отримання банківських послуг проекту Мonobank, відповідач здійснив такі кроки: завантажив на свій мобільний пристрій застосунок Мonobank, ознайомився з актуальними Умовами і правилами обслуговування рахунків фізичних осіб, Тарифами, Таблицею розрахунку вартості кредиту, Паспортам споживчого кредиту, зазначив мобільний номер телефону, на який було направлено One Time Password, введення якого є підтвердженням факту ознайомлення, з Умовами і правилами обслуговування рахунків фізичних осіб, Тарифами, Таблицею розрахунку вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту, завантажує скан - копії своїх паспорту та РНОКПП в мобільний додаток, з метою попередньої ідентифікації (копії вказаних документів відповідача надавались суду першої інстанції у цій справі а.с. 31-33).

Далі відбулась верифікація відповідача, як клієнту Банку, співробітником Банку та сторони підписали анкету заяву (а.с. 12). Умови договору про надання банківських послуг застосовуються до відносин між сторонами, що виникли до укладення такого договору (ч. 3. ст. 631 ЦК України). Відповідач, як клієнт, уклавши договір, шляхом підписання анкети-заяви, підтвердив, що він до укладання нею договору, був ознайомлений в електронній/письмовій формі з інформацією щодо умов кредитування та отримав відповідні документи від Банку та погоджується з ними (п. 2.12 розділу І Умов і правил). Таким чином, на момент підписання анкети-заяви від 01.10.2019 року, відповідач був належним чином ознайомлений з Умовами і правилами обслуговування рахунків фізичних осіб, Тарифами, Таблицею розрахунку вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту.

01.10.2019 року відповідач повідомив про свою згоду з умовами надання банківських послуг, які надав позивач за договором про надання банківських послуг Мonobank (копія а.с. 13-24), на підтвердження чого у мобільному додатку відповідачем було введено ОТP- пароль, який попередньо був надісланий на зазначений ним мобільний номер.

Підписуючи анкету-заяву, відповідач погодився, що анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (п. 2 анкети заяви, копія а.с. 12). Підписанням цього договору, відповідач підтвердив, що він ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримав їх примірники у мобільному додатку. Також підтвердив, що вищевказані документи йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення (п. 3 анкети-заяви а.с. 12).

Окрім цього, відповідач беззастережно погодився з тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Повідомлення про зміну дозволеного кредитного ліміту Банк надсилав відповідачу у мобільний застосунок (п. 3 анкети-заяви а.с.12). Поміж цього, відповідач підтвердив, що ця анкета-заява є також заявою на відкриття рахунку і карткою із зразком його підпису (п. 9 анкети заяви а.с. 12). В анкеті-заяві зазначено, що відповідач просив відкрити рахунок. Саме ці Умови і правила розумів відповідач, з якими ознайомився та погодився, підписуючи заяву анкету.

Відповідач позов Банку у цій справі у суді першої інстанції не визнав (відзив на позов - а.с. 52-61).

Разом із цим, відповідач не надав суду першої інстанції у цій справі належних та допустимих доказів в обґрунтування свого відзиву, та відповідно, у спростування позову Банку у цій справі.

Хоча, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 81 ч. 6 ЦПК України).

Підстави для звільнення від доказування відповідача ОСОБА_1 , передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі відсутні.

Апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги Банку.

Так, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасник справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України).

В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Проте, докази, передбачені ст. 367 ч. ч. 2, 3 ЦПК України, у цій справі відсутні, та зокрема відповідачем апеляційному суду не були надані.

Судова практика Верховного Суду в інших справах за участю інших учасників, на яку посилався відповідач у своєму відзиві на апеляційну скаргу Банку у цій справі (а.с. 167-175), різниться за своїми фактичними обставинами із обставинами цієї справи, не має преюдиційного значення для вирішення цієї справи судом та не приймається апеляційним судом до уваги у цій справі.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-УШ (надалі Закон №675-УІІІ) від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня -2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У ст. 3 Закону № 675-VIII визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною (частина 3 статті 11 Закону у № 675-УІІП. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-УІІІ).

Апеляційним судом встановлено, що Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», опубліковані на офіційному сайті Банку та публічно доступні в режимі реального часу для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms.

Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису (ст. 641ІІК України).

Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним (частина 5 статті 11 Закону № 675-УІІП.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом: заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (ч. 6 ст. 11 Закону №675-УІІІ).

Ст. 12 вказаного Закону № 675-УІІІ визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний праві)чин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

У підписаній анкеті-заяві відповідач визнав, що електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях (п. 6 анкети-заяви).

Вищенаведене свідчить про укладення між сторонами у встановлений законом спосіб Договору, в тому числі погодження сторонами Умов обслуговування рахунків Фізичної особи з додатками, шляхом проставляння ними електронного цифрового підпису (аналога власноручного підпису).

Поміж цього, відповідач, як клієнт на постійній основі, але не рідше ніж один раз на 30 календарних днів, зобов`язаний ознайомлюватися із чинною редакцією Умов і Правил, що розташовані за посиланням https://www.monobank.ua/terms та/або https://www.monobank.com/ua/terms та/або в Мобільному додатку, з метою виконання умов Договору з урахуванням можливих змін до нього (п. 4 Розділу І Умов і Правил).

Відповідно до п. 4.3 Розділу 1 Умов і правил, Банк має право для різних цілей, зокрема з метою повідомлення про зміну тарифів, активації додаткових послуг, зміни умов Договору встановити контакт з клієнтом, використовуючи будь-які зазначені канали зв`язку (повідомлення в мобільному додатку, повідомлення в месенджерах, дзвінки і так далі).

Згоду клієнта зі змінами, доповненнями Умов і правил, може бути підтверджено, зокрема та не виключно (п. 4.3 Розділу 1 Умов і правил): - проведенням клієнтом банківських операцій, отриманням банківських послуг, яке супроводжується оформленням касових документів; - документом на паперовому носії з реквізитами, що дозволяють ідентифікувати цей документ; - документом в електронному вигляді із застосуванням електронного/Електронного цифрового підпису; - введенням пін-коду, паролів доступу до додатку, використання біометричних даних клієнта (відбитки пальців, в тому числі за допомогою технології ТоucHID, або розпізнавання обличчя, в тому числі за допомогою технології FaceID).

Крім цього, також передбачений механізм отримання згоди від клієнта за допомогою авторизації за допомогою мобільного телефону і ОТР - пароля, а саме: Банк генерує ОТР-пароль і відправляє його клієнту з зазначенням інформації, яка буде їм підтверджуватися. У разі згоди клієнт передає отриманий ОТР-пароль Банку шляхом введення у відповідному рядку використовуваного сервісу. У разі якщо номер мобільного телефону зареєстрований і збігається з номером телефону клієнта, вважається, що клієнт прийняв запропоновані умови. Сторони визнають співпадіння ОТР - паролю електронним підписом клієнта. При здійсненні платіжних операцій в системах дистанційного обслуговування - виконання в програмних комплексах маніпуляцій, спрямованих на успішне завершення платежу, прирівнюється до електронного підпису клієнта.

Як встановлено апеляційним судом із виписки Банку про рух коштів відповідача (а.с. 70-88), доданої Банком суду першої інстанції до відповіді на відзив відповідача від 23.05.2023 року - поштою 22.05.2023 року (а.с. 904) до складання повного тексту оскаржуваного рішення 26.04.2024 року, відповідачем було неодноразово здійснено банківські операції із використанням власної картки (переказ коштів, поповнення мобільного телефону, оплата товарів у торгових точках та ін.). Таким чином, відповідач надавав свою згоду із змінами, доповненням до договору про надання банківських послуг від 01.10.2019 року.

Крім того, як встановлено апеляційним судом, Витяг з Умов та Тарифи за карткою Monobank, що надавались Банком ще суду першої інстанції і наявні у матеріалах цієї справи а.с. 13-25), враховуючи специфіку надання банківських послуг, неодноразово оновлювались та доповнювались у відповідність вимогам діючого законодавства. Актуальні редакції, згоду на які, були надані відповідачем, шляхом, зокрема та не виключно, проведенням банківських операцій були доступні на постійній основі у публічному доступі на вищезазначеному офіційному сайті Банку за посиланнями https://www.monobank.ua/terms та/або https://www.monobank.com/ua/terms та/або в Мобільному додатку.

Тобто, та редакція Умов та правил, що наявна у матеріалах справи може носити показовий характер та може змінюватись та доповнюватись Банком. Однак, у суду першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення був безперешкодний доступ до актуальних Умов та правил, що доступні в публічному доступі (як то наприклад, актуальної редакції кодексів, нормативно-правових актів, постанов, судової практики та ін.) в режимі реального часу на офіційному сайті Банку, про що було зазначено Банком в його позовній заяві (а.с.3).

А тому, посилання суду першої інстанції на те, що Банк не довів укладення з ОСОБА_1 договору про надання банківських послуг на умовах, які зазначені у позовіє безпідставними, оскільки вони не ґрунтуються на приписах Закону України «Про електронну комерцію».

Таким чином, суд першої інстанції у цій справі мав виходити із:

- презумпції правомірності правочину (ст. 204 ЦК України) вищезазначеного кредитного договору сторін, підписаного сторонами без зауважень (належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні та відповідачем суду не надані), оскільки його недійсність прямо не встановлена законом та він не визнаний судом недійсним (належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні, відповідач у цій справі зустрічного позову про визнання недійсним вищезазначеного кредитного договору сторін не заявляв, також у матеріалах цієї справи відсутнє будь-яке рішення іншого суду в іншій справі про визнання вищезазначеного кредитного договору сторін недійним),

- принципу обов`язковості договору (ст. 629 ЦК України), за змістом якої вищезазначений кредитний договір сторін є обов`язковим для виконання його сторонами.

Що узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20 (щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію»).

Будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

Апеляційним судом встановлено, що надання і обслуговування кредиту обумовлено п. 5 Розділу II вищезазначених Умов і правил Банку (а.с.23 зворот - 25): 5.1. Ліміт кредитування та строк його дії встановлюється згідно умов з зазначених в цьому Договорі. 5.2. Ліміт до використання розраховується та встановлюється Банком виходячи з внутрішніх процедур Банку та зазначається Клієнту в електронному вигляді через мобільний додаток або іншим способом з використанням каналів дистанційного обслуговування. 5.3. Сторони домовилися, що Банк має право, на власний розсуд, переглядати ліміт до використання в межах суми Ліміту кредитування, що зазначена в Договорі. Інформація щодо зміни ліміту до використання (новий розмір ліміту та строки введення у дію) зазначаються Клієнту текстовим повідомленням в електронному вигляді на номер мобільного телефону Клієнта та/або у Мобільному додатку. 5.4. Клієнт шляхом розрахунку за товари та послуги та/або отримання готівкових коштів з використанням Платіжної картки після встановлення або зміни ліміту до використання, підтверджує факт згоди з встановленням ліміту до використання. 5.7. Банк надає інформацію про кредитний ліміт Платіжної картки до її активації за допомогою Мобільного додатку та / або контактного центру Банку. 5.9. На суму наданого Кредиту Банк нараховує відсотки. Відсотки нараховуються за кожен календарний день використання кредитного ліміту за фактично витрачені в рахунок кредиту кошти з розрахунку 365/366 календарних днів у році, за процентними ставками, зазначеними в Тарифах (тарифна сітка зазначена Банком у позовній заяві). Також процентна ставка за Кредитом на календарний місяць, наступний за звітним, вказується Банком у мобільному додатку. 5.10.2 Сума Щомісячного мінімального платежу визначається Банком відповідно до Тарифів й не може перевищувати повного розміру Заборгованості за Договором. Мінімальний платіж формується в перший день календарного місяця, наступного за звітним місяцем, і очікує погашення до 23:55 останнього дня місяця, наступного за звітним місяцем. 5.11. Клієнт зобов`язаний щомісяця сплачувати Щомісячний мінімальний платіж в розмірі та в термін, зазначені в Мобільному додатку. При несплаті Щомісячного мінімального платежу Клієнт повинен сплатити штраф за несплату Щомісячного мінімального платежу згідно з Тарифами. Банк розглядає будь-який надісланий платіж Клієнта як визнання Клієнтом даного штрафу в розмірі платежу, що надійшов, але не більше суми штрафу, визначеного Тарифами.

Також п. 5 Розділу II вищезазначених Умов і правил Банку визначена відповідальність за порушення строків виконання грошового зобов`язання Клієнтом за Договором. 5.15. За порушення строків сплати Щомісячного мінімального платежу Клієнт сплачує Банку відсотки в подвійному розмірі від базової процентної ставки, зазначеної в Тарифах, що діє на дату нарахування відсотків. Відсотки в подвійному розмірі, замість базового розміру процентної ставки, зазначеного в Тарифах, нараховуються від суми загальної Заборгованості з моменту виникнення Заборгованості під час дії Пільгового періоду за карткою, внаслідок невнесення Щомісячного мінімального платежу в повному обсязі, або за кожен календарний день поточного календарного місяця, в якому клієнт своєчасно не вніс Щомісячний мінімальний платіж за звітний місяць після закінчення дії Пільгового періоду за карткою. При цьому Сторони усвідомлюють та підтверджують, що таке збільшення розміру процентної ставки не є зміною умов цього Договору та/або зміною процентної ставки за договором, що здійснюється Банком в односторонньому порядку, і відповідно внесення змін до Договору не потребується. У разі усунення клієнтом вищезазначених порушень процентна ставка за користування Кредитом встановлюється у розмірі базової процентної ставки, зазначеної в Тарифах. 5.16. У разі порушення терміну сплати Щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся Заборгованість за Кредитом вважається простроченою (Істотне порушення Клієнтом зобов`язань). На залишок простроченої Заборгованості Банк нараховує, а Клієнт сплачує штраф у розмірі згідно із Тарифами, але не більше 50% від суми, одержаного Клієнтом Кредиту. При цьому діє відсоткова ставка за користування Кредитом у розмірі 0,00001 % річних. 5.17. У випадку настання Істотного порушення Клієнтом зобов`язань Банк не пізніше наступного робочого дня у Мобільному додатку не пізніше 3-х робочих днів за допомогою месенджерів та sms направляє Клієнту Повідомлення про відповідне порушення із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення та строку протягом якого вони мають бути здійснені. При цьому у разі якщо Клієнт погасить Заборгованість зі сплати Обов`язкового платежу, яка виникла до настання Істотного порушення Клієнтом зобов`язань, та сплатить штраф і Щомісячний мінімальний платіж у строк до 120 календарних днів (з моменту порушення терміну сплати Щомісячного мінімального платежу), вимога Банку, зазначена у Повідомленні, втрачає чинність, а попередньо узгоджені умови кредитування (у тому числі щодо сплати Щомісячних мінімальних платежів та відсотків за користування Кредитом) поновлюються. Банк на власний розсуд має право збільшити строк, зазначений в абзаці першому цього пункту, але не більше ніж до 210 календарних днів (з моменту порушення терміну сплати Щомісячного мінімального платежу). 5.19. У випадку якщо Істотне порушення Клієнтом зобов`язань не буде усунуто протягом строку, зазначеного у пункті 5.18., Кредит стає у формі «на вимогу», а Банк не пізніше наступного робочого дня за допомогою Мобільного додатку направляє Клієнту Вимогу про повне повернення всієї суми заборгованості за кредитом (з урахуванням відсотків) та нарахованих штрафних санкцій.

Апеляційним судом встановлено, що враховуючи те, що відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору (не сплатив щомісячні мінімальні платежі), що має відображення у розрахунку заборгованості за договором (а.с. 8-11), у останнього виникла вищезазначена заборгованість.

Враховуючи, що у відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за Договором сягнуло понад 90 днів, на підставі положення п.п.5.16 п.5 Розділу II Умов, відбулось Істотне порушення Клієнтом зобов`язань, та вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов Договору та про необхідність погасити суму заборгованості.

Проте відповідач на контакт не виходив та не вчиняв жодної дії, направленої на погашення заборгованості в зв`язку з чим та відповідно до п.5.18, 5.19 Розділу II Умов, кредит став у форму «на вимогу». Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні та відповідачем суду не надані. Тому, на залишок простроченої заборгованості Банк нараховував неустойку, передбачену Тарифами.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ІІК України, наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. На підставі вищезазначеного, загальний розмір заборгованості відповідача перед Банком за договором згідно із розрахунком Банку, якій відповідачем у цій справі не спростований, становить 75222,28 грн., що складається з: - загального залишку заборгованості за наданими кредитом (тілом кредиту) 75222,28 грн.; загального залишку заборгованості за відсотками 00,00 грн., заборгованості за пенею 00,00 грн., заборгованості за порушення грошового зобов`язання 00,00 грн.

Відповідно до вищезазначеної виписки про рух коштів, баланс на кінець періоду складає (мінус) 25222,28 грн. Тобто, сама заборгованість складає 75222,28 грн. Ця заборгованість складається з повністю використаного Боржником кредитного ліміту та суми овердрафту (мінусу по картці), яка становить (мінус) 25222,28 грн. Овердрафт (з анг. - «перевитрата на рахунку») - це поновлювана форма кредитування, яка дає змогу клієнтові банку знімати гроші зі свого банківського рахунку чи картки, перевищуючи їхній баланс, тобто залазити в мінус. Овердрафт (мінус) - -25222,28 грн виник наступним чином. Якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати заборгованості, то заборгованість збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, неустойці. При цьому, Банк надає кредит згідно з договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме:' відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з тарифами (п.п. 4.23 розділу 2 Умов і правил). Відповідно до п. 5.20 розділу 2 Умов при наданні банківських продуктів щодо продуктів monobank в АТ «Універсал Банк» термін повернення овердрафту в повному обсязі протягом 30 днів з моменту виникнення овердрафту.

У зв`язку з тим, що відповідач лише частково здійснював операції з поповнення своєї банківської картки, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку на власний розсуд, виникла непогашена заборгованість. Процентна ставка (поточна) Базова процентна ставка: 3,1% в місяць (37,2% річних). Процентна ставка (прострочена) збільшена відсоткова ставка на місяць на суму загальної заборгованості (у випадку наявності простроченої заборгованості): 6,2% в місяць (76,8% річних). Тобто, у випадку, коли боржник сплачує щомісячні платежі, то нараховується відсоткова ставка базова 3,2% в місяць (38,4% річних). У випадку коли Боржник не сплачує щомісячні платежі, тобто має вже прострочену заборгованість, тоді нараховується процентна (прострочена) збільшена відсоткова ставка на місяць на суму загальної заборгованості 6,4% у місяць (74,4% річних). Відповідно до п. 5.13 розділу 2 Умов і правил, погашення заборгованості Клієнта за Договором здійснюється за рахунок коштів, що надходять на рахунок Клієнта у наступному порядку: - у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума, кредиту та прострочені проценти за користування кредитом;- у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом;- у третю чергу сплачуються неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, що передбачені договором. У випадку, якщо Клієнт має заборгованість по сплаті більше ніж одного Щомісячного мінімального платежу (тобто, по сплаті процентів та/або частини кредиту), погашення його грошових зобов`язань за такими Щомісячними мінімальними платежами відбувається згідно строків виникнення заборгованості Клієнта, починаючи з найдавнішого (за строком виникнення) щомісячного платежу і включно до поточного щомісячного мінімального платежу, дотримуючись черговості погашення, вказаної у цьому пункті, стосовно кожного окремого Щомісячного мінімального платежу. У випадку переказу/перерахування грошових коштів на погашення будь-яких грошових зобов`язань Клієнта за Договором з порушенням визначеної черговості, Банк вправі самостійно перерозподілити кошти, що надійшли в рахунок погашення таких грошових зобов`язань, відповідно до зазначеної черговості шляхом проведення відповідних бухгалтерських проводок. У зв`язку з тим, що відповідач лише частково здійснював операції з поповнення своєї банківської картки, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку, як вбачається із вищезазначеної виписки про рух коштів та розрахунку заборгованості, виникла наявна заборгованість.

Отже, апеляційним судом встановлено, що сума коштів, яка досі не була повернута Банку відповідачем та має бути стягнута за рішенням суду у цій справі, складається із використаного кредитного ліміту у розмірі 50000,00 грн. та овердрафту -25222,28 грн. (пояснення Банку суду першої інстанції у цій частині а.с. 65) і становить загалом 75222,28 грн.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги Банку, як позивача ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, а рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам щодо його законності і обґрунтованості.

За таких обставин, апеляційну скаргу Банку слід задовольнити, рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 квітня 2024 року у цій справі слід скасувати, ухвалити у цій справі нове судове рішення (прийняти постанову), позов Банку задовольнити, стягнути з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованість за договором про надання послуг «Монобанк» від 01.10.2019 року станом на 13.12.2022 року у розмірі 75222,28 грн., яка складається із загального залишку заборгованості за наданими кредитом (тілом кредиту) 75222,28 грн.; загального залишку заборгованості за відсотками 00,00 грн., заборгованості за пенею 00,00 грн., заборгованості за порушення грошового зобов`язання 00,00 грн.

Крім того, в силу вимог ст. 141 ч. ч. 1, 13 ЦПК України в разі задоволення апеляційної скарги та позову Банку у цій справі при вищевикладених обставинах, з ОСОБА_1 на користь Банку слід стягнути судові витрати, пов`язані із розглядом цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій, у вигляді судового збору у розмірі 6710,00 грн. (розрахунок: судовий збір за подачу позову до суду першої інстанції 2684,00 грн. (а.с.39) + судовий збір за апеляційну скаргу 4026,00 грн. (а.с. 151)).

Керуючись ст. ст. 7, 12, 81-82, 89, 141, 367-369, 372, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК» задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 квітня 2024 року у цій справі скасувати.

Ухвалити у цій справі нове судове рішення (прийняти постанову).

Позов Банку задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК» () заборгованість за договором про надання послуг «Монобанк» від 23.04.2018 року станом на 03.07.2022 року у розмірі 75222,28 грн., яка складається із загального залишку заборгованості за наданими кредитом (тілом кредиту) 75222,28 грн.; загального залишку заборгованості за відсотками 00,00 грн., заборгованості за пенею 00,00 грн., заборгованості за порушення грошового зобов`язання 00,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК» () судові витрати, пов`язані із розглядом цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій, у вигляді судового збору у розмірі 6710,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 04.09.2024 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Бєлка В.Ю.Подліянова Г.С.