Справа № 211/1609/24
Провадження № 2-с/211/15/24
УХВАЛА

іменем України

про повернення заяви про скасування судового наказу

29 квітня 2024 року суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Ніколенко Д.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, -

встановив:

01 квітня 2024 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Криворізької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі №211/1609/24 видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Криворізької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» заборгованості, яка виникла за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.08.2023 по 01.03.2024 у сумі 1 190 грн. 66 коп., та в рахунок відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору 307 грн. 80 коп.

26 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про скасування судового наказу.

Ознайомившись із заявою про скасування судового наказу, приходжу до такого висновку.

Згідно із ч. 1 ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4,5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до п. 5) ч. 3 ст. 170 ЦПК України заява про скасування судового наказу має містити: зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Натомість у заяві про скасування судового наказу ОСОБА_1 не зазначає у чому полягає необґрунтованість вимог стягувача, не надає докази необґрунтованості вимог стягувача. Навпаки, з тексту заяви вбачається, що боржник не згодна з сумою нарахування лише тому, що не проживає за спірною адресою, але при цьому не заперечує, що вона там зареєстрована. При цьому суд не вважає належним доказом непроживання за спірною адресою наданий боржником Договір оренди квартири, укладений 01 січня 2023 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки не надано доказів сплати орендною плати за квартиру, що передбачено договором оренди. Крім того, заявник не надала докази неналежності їй на праві приватної власності спірного домоволодіння. Також треба зазначити, що ОСОБА_1 не була обмежена у можливості звернення особисто до постачальника послуги - Криворізької філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», з заявою про ненарахування плати за послугу у зв`язку з фактичним непроживанням за спірною адресою.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 ЦПК України у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

Оскільки боржником не доведено необґрунтованість вимог стягувача, суд вважає за необхідне залишити заяву без розгляду та повернути її боржнику.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 170, 171 ЦПК України, суддя

постановив:

залишити заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу без розгляду та повернути її боржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.М. Ніколенко