Справа № 462/2742/24 Головуючий у 1 інстанції: Палюх Н.М.
Провадження № 22-ц/811/2166/24 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретаря: Салати Я.І., без участі сторін,розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 18 червня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит.

В обґрунтування позовних вимог покликалися на те, що 18 червня 2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит №3496068, згідно з умовами якого останній отримав кредит у розмірі 20000,00 грн строком на 18 днів з 18 червня 2021 року до 06 липня 2021 року. Відповідно до умов договору, проценти за користування кредитом складають 4500, 00 грн, які нараховуються за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту на кожен день користування кредитом. Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Даний договір укладено в електронній формі та прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі.

Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладення договору позики шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої в подальшому, кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі 20000,00 грн.

Станом на день звернення у суд, строк надання грошових коштів за договором наступив, але відповідач не виконав свої зобов`язання, грошові кошти не повернув, проценти за користування коштами не сплатив.

Окрім цього, 16 грудня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №16/12-2021-43, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, у тому числі за Договором про споживчий кредит №3496068 від 18 червня 2021 року.

У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», відповідно до Договору про відступлення права вимоги №10-03/2023/01 від 10 березня 2023 року, у тому числі за Договором про споживчий кредит №3496068 від 18 червня 2021 року.

Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника станом на 08 березня 2024 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 156 700,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 20 000,00 грн; заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги - 134 500,00 грн; ??заборгованість за процентами (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0,00 грн; заборгованість з комісії - 2200,00 грн.

Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просив стягнути заборгованість у розмірі 120 349,00 грн, з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 20 000,00 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 98 149,00 грн; заборгованість з комісії - 2 200,00 грн., а також судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 3028,00 грн та 25 000,00 витрат на правову допомогу.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 18 червня 2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за договором про споживчий кредит №3496068 від 18.06.2021 у розмірі 84500 (вісімдесят чотири тисячі п`ятсот) грн 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», понесені ним судові витрати у розмірі 5619,60 грн, які складаються з витрат на правову допомогу та судового збору.

В решті вимог позову відмовлено.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржив представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі покликається на те, що у відповідача по справі 18 червня 2021 р. було викрадено гаманець в якому знаходились три банківські карти, водійське посвідчення та мобільний телефон Apple Iphone 7, таким чином шляхом вільного доступу до мобільного телефону шахрай здійснив оформлення на ім`я відповідача споживчий кредит на сайті miloan.ua.

Вважає, що суд першої інстанції здійснив неповне дослідження доказів (зокрема, анкети-заяви на кредит № 3496068) стверджуючи, що особисті дані, які були зазначені в анкеті-заявці міг заповнити лише особисто ОСОБА_1 , оскільки зрозумілим є те, що заповнення такої онлайн заяви здійснювалось шляхом надання згоди на обробку персональних даних відповідача автоматично сайтом на підставі натискання (кліку) з електронного платіжного засобу (мобільного телефону Apple Iphone 7).

Наголошує на тому, що маючи вільний доступ до мобільного телефону шахрай надав згоду на оброблення персональних даних відповідача позикодавцем, а останній за рахунок такої згоди здійснив отримання інформації про відповідача з різних реєстрів (кредитних історій, фінансовий моніторинг, тощо) та автоматично заповнив анкету-заяву на отримання кредиту.

Вважає, що висновки суду першої інстанції про оформлення кредиту особисто відповідачем є хибними та такими, що не відповідають реальним обставинам справи, оскільки між сторонами жодних кредитних зобов`язань не виникало, оформлення кредиту онлайн за допомогою мобільного телефону здійснював шахрай (невідома відповідачу особа), яка здійснила викрадення мобільного телефону у відповідача за одну годину до оформлення кредиту.

Разом з тим, а апеляційній скарзі спростовує, на його думку, необґрунтовані висновки суду першої інстанції щодо того, що контактний номер телефону та електронна адреса відповідача є актуальним станом на момент розгляду справи, а відтак договір укладений саме відповідачем.

Вважає, що стороною відповідача надано всі наявні та необхідні докази, що підтверджують вжиття відповідачем всіх можливих заходів задля усунення негативних наслідків спричинених шахраєм.

Просить рішення Залізничного районного суду м. Львова від 18 червня 2024 року скасувати та ухвалити нове, яким в позові відмовити.

05 серпня 2024 року на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» надійшов відзив на апеляційну скаргу. Вважають таку безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню, просять рішення суду залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, є дата складення повного судового рішення 20 листопада 2024 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам, виходячи з наступного.

Судом та матеріалами справи встановлено, що 18 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит №3496068 (а.с.5-8).

Згідно п. 1.1. Договору Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі - кредит), а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором.

Відповідно до п. 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 20000,00грн. Згідно п. 1.3. Договору кредит надається строком на 18 днів з 18.06.2021. Відповідно до п. 1.4. Договору термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 06.07.2021.

Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 4500.00 грн, які нараховуються за ставкою 1.25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Відповідно до п. 2.1. Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.

Згідно п. 4.2. Договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п.1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст.625 ЦІК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п.1.6 договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимог Кредитодавця.

Відповідно до п. 6.1. Договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця та доступний зокрема через сайт Кредитодавця та або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.

Згідно п. 6.2. Договору розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Кредитодавця про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підписуодноразовим ідентифікатором, який надсилається товариством електронним повідомленням на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт товариства, мобільний додаток, месенджери або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277 (вартість відправки SMS-повідомлення для позичальника визначено у правилах). Після укладення цей договір надається позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд Кредитодавця направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником товариству.

Відповідно до п. 6.3. Договору приймаючи пропозицію Кредитодавця про укладання цього договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід?ємними частинами у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком* платежів) (копії додаються) договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов?язується неухильно дотримуватись умов договору та Правил надання фінансових кредитів (послут) Кредитодавцем, що розміщені на сайті Кредитодавця та є невід' ємною частиною цього договору.

Згідно п. 6.4. Договору укладення товариством договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Кредитодавцем ідентичного за змістом договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв?язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов?язання та наслідки у письмовій формі.

Відповідно до п. 6.5. Договору цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі.

Згідно з п.10 Договору вказано ідентифікаційний номер та паспортні дані відповідача, номер телефону та електронну пошту.

Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.

З довідки про ідентифікацію вбачається, що на номер телефону НОМЕР_1 відправлено 18 червня 2021 року одноразовий ідентифікатор Z87786 (а.с.12).

Згідно з платіжним дорученням 49065635 ТОВ «МІЛОАН» перерахувало ОСОБА_1 20000,00 грн (а.с.12 зворотня сторона).

Окрім цього, 16 грудня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №16/12-2021-43, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про споживчий кредит №3496068 від 18 червня 2021 року (а.с.16-18).

Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру Боржників в електронному вигляді за Договором Факторингу №16/12-2021-43 від 16 грудня 2021 року, клієнт передав, а фактор прийняв права вимоги щодо 1880 боржників (а.с. 21).

Згідно з Витягом з Реєстру Боржників в електронному вигляді за Договором Факторингу №16/12-2021-43 від 16 грудня 2021 року, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором №3496068 від 18 червня 2021 року у розмірі 86700,00 грн, яка складається з: 20000,00 - сума виданого кредиту; 64500,00 грн заборгованість по процентам; 2200,00 грн - заборгованість по комісії (а.с.22).

У свою чергу, 10 березня 2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-03/2023/01, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про споживчий кредит №3496068 від 18 червня 2021 року (а.с.23-25).

Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором відступлення права вимоги №10-03/2023/01 від 10 березня 2023 року, клієнт передав, а фактор прийняв права вимоги щодо 29141 боржників (а.с. 26).

Згідно з Витягом з Реєстру Боржників до Договору відступлення права вимоги №10-03/2023/01від 10 березня 2023 року, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором №3496068 від 18 червня 2021 року у розмірі 156700,00 грн, яка складається з: 20000,00 - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 134500,00 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами; 2200,00 грн - сума заборгованості за нарахованими комісіями (а.с.29).

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника станом на 08 березня 2024 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 156 700,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 20 000,00 грн; заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги - 134 500,00 грн; ??заборгованість за процентами (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0,00 грн; заборгованість з комісії - 2200,00 грн.

Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 120349,00 грн, з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 20000,00 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 98149,00 грн; заборгованість з комісії - 2200,00 грн

Строк надання грошових коштів за договором наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції дійшов висновку, що факт підписання договору про споживчий кредит №3496068 від 18 червня 2021 року в електронному вигляді за допомогою одноразового ідентифікатора ОСОБА_1 є доведеним, натомість відповідачем будь-яких доказів на спростування останнього до суду подано не було.

З таким висновком колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Як встановлено із матеріалів справи, 18 червня 2021 року ОСОБА_1 на сайті miloan.ua створив та заповнив анкету-заяву на кредит № 3496068, в якій зазначив свої особисті дані: прізвище, ім`я, по батькові, ідентифікаційний номер, рік народження, номер мобільного телефона та електронної адреси, паспортні дані, домашню адресу, освіту, місце роботи та щомісячні доходи. Суд першої інстанції вважав, що зазначені дані могли бути повідомлені лише особисто позичальником при укладенні кредитного договору.

Анкета-заява на кредит також містить інформацію про процес оформлення та розгляду заяви, зокрема про такі дії: заповнення заяви, автоматичну перевірку, перевірку у базі кредитних історій, скоринг, перевірку у базі кредитних історій, обробку, підписання договору (а.с.10 зворотня сторона -11).

Отже, відповідач через особистий кабінет на веб-сайті ТОВ «Мілоан» подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, після чого первісний кредитор надіслав відповідачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним у заяві номер телефону одноразовий ідентифікатор НОМЕР_1 , який відповідач використав для підтвердження підписання договору.

Тобто, позичальник відповідач шляхом власноручного введення одноразового ідентифікатора, прийняв публічну пропозицію (оферту) та підписав кредитний договір (здійснив акцепт пропозиції товариства), тобто відповідний договір вважається укладеним у відповідності до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» та, відповідно, сторони досягли згоди щодо всіх його істотних умов. Без здійснення вказаних дій відповідачем кредитний договір не був би укладений.

Позивач надав довідку про ідентифікацію для підтвердження акцепту кредитного договору позичальником аналогом електронного цифрового підпису у формі одноразового ідентифікатора, направленого на номер телефону позичальника.

Окрім цього, на підтвердження своїх зобов`язань позивачем надано платіжне доручення 49065635, згідно з яким ТОВ «МІЛОАН» перерахувало ОСОБА_1 на картковий рахунок № НОМЕР_2 , відкритий у ПриватБанку, 20000,00 грн.

Стороною відповідача не надано суду будь-яких доказів, які б спростовували належність вказаного карткового рахунку відповідачу, або щодо не зарахування даної суми на рахунок відповідача. Доказів, що саме третіми особами, а не позичальником, отримано кредитні кошти, матеріали справи не містять.

За наведеного, суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погоджується колегія суддів, що факт підписання договору про споживчий кредит №3496068 від 18 червня 2021 року в електронному вигляді за допомогою одноразового ідентифікатора ОСОБА_1 є доведеним.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 зводяться виключно до спростування укладення ним кредитного договору, з покликанням на те, що оформлення кредиту онлайн за допомогою мобільного телефону здійснював шахрай (невідома відповідачу особа), яка здійснила викрадення мобільного телефону у відповідачаза одну годину до оформлення кредиту

Проте, колегія суддів звертає увагу, що підстави наведені скаржником в апеляційній скарзі в обґрунтування своїх вимог вже були предметом дослідження судом першої інстанції під час розгляду справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1,2 ст.77 ЦПК України).

Частиною 1 ст. 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Колегія суддів зазначає, що саме по собі підтвердження відповідачем факту втрати мобільного телефону не може бути підтвердженням неукладення договору саме відповідачем, так як в судовому порядку договір про надання кредиту відповідач не оспорював, кредитний договір №3496068 від 18 червня 2021 року не визнаний судом недійсним.

З огляду на те, що відповідачем не доведено неправомірності цього правочину, а згідно зі ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин, дійшов обґрунтованого висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції дійшов висновку, що стягненню з відповідача підлягає заборгованість за тілом кредиту в розмірі 20 000,00 грн. та заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 64 500,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з апеляційної скарги, така не містить заперечень проти розміру заборгованості за тілом кредиту та заборгованості за відсотками.

Оскільки відповідачем не спростовано розмір заборгованості за тілом кредиту в розмірі 20 000 грн. та заборгованості за відсотками в розмірі 64 500 грн., то така заборгованість підлягає стягненню у судовому порядку.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 18 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 20 листопада 2024 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.