Житомирський апеляційний суд
Справа №275/884/21 Головуючий у 1-й інст. Данилюк О. С.
Категорія 68 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С.

суддів: Борисюка Р.М., Павицької Т.М.

з участю секретаря судового засідання Нестерчук М.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу № 275/884/21 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області, ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Вишнева міська державна нотаріальна контора Києво-Святошинського району Київської області, про визнання заповіту недійсним

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 29 січня 2024 року, ухваленого під головуванням судді Данилюк О.С. у смт. Брусилів,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із названим позовом та просили визнати недійсним заповіт ОСОБА_5 , який було складено та посвідчено посадовими особами 08 жовтня 2019 року в Жміївській сільській раді Іванківського району Київської області на іншу особу.

В обґрунтування позову зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , яка була зареєстрована в АДРЕСА_1 , однак фактично проживала в АДРЕСА_2 . Після її смерті позивачам стало відомо, що 02 травня 2019 року ОСОБА_5 на їх користь було складено та нотаріально посвідчено у приватного нотаріуса Брусилівського районного нотаріального округу Отрищенка О.І. заповіт, за яким ОСОБА_1 заповіла житловий будинок АДРЕСА_2 , земельну ділянку площею 4,55 га, кадастровий номер :04:000:0056; земельну ділянку площею 0,1370 га, кадастровий номер :01:0002:0749, земельну ділянку площею 0,15 га, кадастровий номер :01:0002:0723, земельну ділянку площею 0,0830 га, кадастровий номер :01:0002:0748, а ОСОБА_2 - квартиру АДРЕСА_3 , земельну ділянку площею 2,8971 га, кадастровий номер :04:000:0004; та земельну ділянку площею 0,7123 га, кадастровий номер :04:000:0046.

Оформити свої спадкові права вони не змогли, оскільки 07 жовтня 2021 року державний нотаріус Вишневої міської державної нотаріальної контори повідомив, що до нотаріальної контори надійшов заповіт ОСОБА_5 , який було складено та посвідчено 08 жовтня 2019 року в Жміївській сільській раді Іванківського району Київської області, яким ОСОБА_5 заповіла своє майно іншій особі. 08 жовтня 2021 року позивачі отримали у приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Отрищенка О.І. інформацію про реєстрацію в спадковому реєстрі згаданого заповіту, який було внесено до реєстру лише 27.09.2021 року, тобто вже після смерті ОСОБА_5 та через два роки після його складання.

Вважають, що заповіт на іншу особу, який було посвідчено в Жміївській сільській раді Іванківського району Київської області 08 жовтня 2019 року, не відповідає чинному законодавству та має бути визнаний недійсним, оскільки не був підписаний ОСОБА_5 та не відповідав її волі. Зазначають, що з 08.10.2019 року по 13.10.2019 року ОСОБА_5 разом із ними готувалася до поминального обіду на роковини смерті її матері, який відбувся ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_5 останній час проживала в АДРЕСА_2 по сусідству з ними, а ОСОБА_1 вона є троюрідною сестрою. 02 квітня 2021 року ОСОБА_5 через екстрену швидку допомогу була доставлена до лікарні, а перед цим вона передала ОСОБА_2 дві папки і пояснила, що в них зберігаються документи на належний їй будинок та земельні ділянки, також показала, де в будинку зберігаються її кошти. Зазначили, що за час перебування ОСОБА_5 в лікарні, ОСОБА_2 неодноразово відвідувала її, привозила чисті речі, продукти харчування, купувала медикаменти. Позивачі постійно спілкувалися з ОСОБА_5 по телефону та з лікарями з приводу стану її здоров`я. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла в лікарні міста Коростишів. Позивачами було організовано її поховання, а восени 2021 року встановлено пам`ятник і облагороджено могилу. У переданих на зберігання папках вони виявили заповіт на їх користь та оригінали документів на майно, що належало на праві власності ОСОБА_5 , що свідчить про те, що вона не могла та не посвідчувала іншого заповіту, тим більше в Жміївській сільській раді Іванківського району Київської області.

Посилаючись на вказані обставини, просили задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 29 січня 2024 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність рішення суду, неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить його змінити в мотивувальній частині.

Зазначає, що в матеріалах спадкової справи №119/2021, заведеної 23.04.2021 Вишневою міською державною нотаріальною конторою Київської області, є примірник заповіту від 08.10.2019, посвідчений Жміївською сільською радою Іванківського району Київської області та підписаний особисто ОСОБА_5 . Даний заповіт було передано заповідачем ОСОБА_6 , яка в подальшому подала його до нотаріальної контори. Отже, заповіт від 08.10.2019, який знаходиться в спадковій справі, складено у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання, а також він підписаний особисто ОСОБА_5 . Доказів невідповідності цього заповіту вимогам статті 1257 ЦК України позивачами не надано, тому визнання судом в описовій частині рішення заповіту від 08.10.2019 нікчемним, є безпідставним.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вважають апеляційну скаргу безпідставною, надуманою та такою, що не відповідає матеріалам справи та встановленим обставинам. Так, наявний у матеріалах справи висновок експерта за результатами проведеної почеркознавчої експертизи підтверджує, що оспорюваний заповіт підписаний не ОСОБА_5 , а іншою особою. Вказують, що відповідач та його представник не заявляли клопотання про допит судового експерта про надання пояснень з приводу досліджених документів та своїх висновків та про визнання доказів (висновку експерта) неналежними та такими, що не стосуються предмету доказування.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом першої інстанції, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Коростишів Житомирської області померла ОСОБА_5 (а.с. 9 т. 1), яка постійно проживала без реєстрації в смт.Брусилів Житомирської області (а.с.11 т.1).

02 травня 2019 року ОСОБА_5 склала заповіт, за яким на випадок своєї смерті зробила наступне розпорядження належним їй майном, а саме: квартиру АДРЕСА_3 , земельну ділянку площею 2, 8971 гектарів, кадастровий номер :04:000:0004; земельну ділянку площею 0, 7123 гектарів кадастровий номер :04:000:0046 заповіла ОСОБА_2 , а житловий будинок АДРЕСА_2 , земельну ділянку площею 4, 55 гектарів, кадастровий номер :04:000:0056; земельну ділянку площею 0, 1370 гектарів, кадастровий номер :01:0002:0749; земельну ділянку площею 0, 15 гектарів, кадастровий номер :01:0002:0723; земельну ділянку площею 0, 0830 гектарів, кадастровий номер :01:0002:0748 заповіла ОСОБА_1 . Даний заповіт посвідчений приватним нотаріусом Брусилівського районного нотаріального округу Житомирської області Отрищенком О.І., (а.с. 10 т. 1).

23.04.2021 року позивачі звернулись до Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 (а.с. 13, 14, т. 1), у зв`язку з чим заведено спадкову справу № 119/2021 (а.с. 12 т. 1).

Разом з тим, 08.10.2019 року сільським головою Жміївської сільської ради Іванківського району Київської області посвідчено заповіт від імені ОСОБА_5 , згідно якого вона заповіла ОСОБА_3 належні їй: квартиру, яка знаходиться у АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 4, 5452 га, яка знаходиться в Брусилівському районі Житомирській області, з кадастровим номером :04:000:0056; земельну ділянку площею 2, 8971 га, яка знаходиться в Брусилівському районі Житомирській області, з кадастровим номером :04:000:0004; земельну ділянку площею 0, 7123 га, яка знаходиться в Брусилівському районі Житомирській області, з кадастровим номером :04:000:0046 та грошові вклади (а.с. 60 т. 1).

Вказаний заповіт зареєстровано в Спадковому реєстрі 27.09.2021 за № 68372960 (а.с. 48-50 т. 1).

Відповідно до висновку експерта від 02.08.2023р. № СЕ-19/106-23/6739-ПЧ за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи, підпис від імені ОСОБА_5 між друкованим текстом «Підпис:» та « ОСОБА_5 » у заповіті ОСОБА_5 від 08.10.2019р, який посвідчений сільським головою Жміївської сільської ради Іванківського району Київської області ОСОБА_7 та зареєстрований у реєстрі за № 2, виконаний не ОСОБА_5 , а іншою особою; підпис від імені ОСОБА_5 у комірці стовпця «Розписка про одержання нотаріально оформленого документу» нотаріальної дії №2 від 08.10.2019 про складання і посвідчення заповіту на 48 сторінці журналу реєстрації нотаріальних дій Жміївської сільської ради Іванківського району Київської області виконаний не ОСОБА_5 , а іншою особою; підпис від імені ОСОБА_5 між друкованим текстом «Підпис:» та « ОСОБА_5 » у заповіті ОСОБА_5 від 08.10.2019, який посвідчений сільським головою Жміївської сільської ради Іванківського району Київської області ОСОБА_7 та зареєстрований у реєстрі за № 2, та підпис від імені ОСОБА_5 у комірці стовпця «Розписка про одержання нотаріально оформленого документу» нотаріальної дії № 2 від 08.10.2019 про складання і посвідчення заповіту на 48 сторінці журналу реєстрації нотаріальних дій Жміївської сільської ради Іванківського району Київської області мають ознаки їх виконання з наслідуванням підпису ОСОБА_5 (а.с. 43-52 т. 3).

Відповідно до висновків, викладених у постанові ВС від 12 березня 2020 року в справі № 716/1051/17 -заповіт має бути особисто підписаний заповідачем (абзац 1 частини другої статті 1247 ЦК України). У частині першій статті 1257 ЦК України передбачено, що заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми, є нікчемним. Непідписання заповіту заповідачем свідчить, що заповіт складено з порушенням вимог щодо його форми, та, відповідно до частини першої статті 1257 ЦК України, це має наслідком його нікчемність.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції із посиланням на норми частин першої-пятої ст.203, 215, 1233, 1234,1247, 1248, 1251, 1257, Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 11.11.2011 за №3306/5, дійшов обґрунтованого висновку, що заповіт від 08.10.2019 року складений з порушенням, передбачених ст.1247 ЦК України вимог щодо форми заповіту, оскільки оспорюваний заповіт ОСОБА_5 не підписувала, а відтак у відповідності до вимог ч. 1 ст.1257 ЦК України він є нікчемним.

Разом з тим, місцевий суд, врахувавши норми ч.2 ст.215 ЦК України та правові висновки, наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі № 463/5896/14-ц, правильно відмовив у задоволенні позову про визнання цього заповіту недійсним, оскільки позивачами обраний неналежний спосіб захисту порушеного права. При цьому суд констатував, що цивільне право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (абзац перший частини другої статті 215 ЦК України). Якщо недійсність певного правочину встановлена законом, тобто якщо цей правочин нікчемний, позовна вимога про визнання його нікчемним не є належним способом захисту права чи інтересу позивача, тому позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо визнання недійсним заповіту від 08.10.2019р. по суті є неефективним способом захисту порушених прав.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не свідчать про порушення місцевим судом норм матеріального чи процесуального права при вирішенні даного спору.

Посилання скаржника на те, що поданий ОСОБА_3 до нотаріальної контори примірник заповіту від 08.10.2019 відповідає вимогам закону, оскільки він посвідчений Жміївською сільською радою Іванківського району Київської області та підписаний особисто ОСОБА_5 , в той час як предметом експертного дослідження був інший примірник заповіту, який зберігався в архіві Жміївської сільської ради, колегія суддів вважає неприйнятними з огляду на таке.

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідачем ОСОБА_3 та її представником не надано суду доказів на підтвердження достовірності підпису ОСОБА_5 на другому екземплярі заповіту від 08.10.2019, який був поданий відповідачем до нотаріуса. Клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи по даному питанню стороною відповідача не заявлялись. Доказів того, що існують два різні заповіти від 08.10.2019 року вчинені від імені ОСОБА_5 , які посвідчувались у Жміївській сільській раді Іванківського району Київської області в цей день, суду також не надано.

Посилання щодо незаконності рішення місцевого суду, наведені в апеляційній скарзі не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки, які ґрунтовно, повно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду, та зводяться до переоцінки доказів, незгоди апелянта з висновками щодо їх оцінки.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального та процесуального права є необґрунтованими, а рішення суду є законним та ґрунтується на встановлених обставинах справи.

Відтак, у відповідності до положень ст. 375 ЦПК України, колегія дійшла висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення місцевого суду без змін.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381-384, 390-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 29 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23.04.2024.

Головуючий Судді