УХВАЛА

05 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 463/8617/22

провадження № 61-13581ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Ситнік О. М., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Личаківського районного суду м. Львова від 26 березня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 15 серпня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання та компенсації на відшкодування моральної шкоди.

Заочним рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 26 березня

2024 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду

від 15 вересня 2024 року, відмовлено ОСОБА_5 у задоволенні позову.

30 вересня 2024 року ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку, звернувся

до Верховного Суду із касаційною скаргою на заочне рішення Личаківського районного суду м. Львова від 26 березня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 15 вересня 2024 року, у якій заявник, посилаючись

на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень, яке мотивоване тим, що постанову Львівського апеляційного суду від 22 серпня 2024 року заявник отримав 29 серпня 2024 року, на підтвердження вказаних тверджень, заявником долучено до матеріалів касаційного провадження копію конверта та копію супровідного листа Львівського апеляційного суду.

Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга

на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання)

без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється

з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право

на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Перевіривши доводи клопотання заявника про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення та надані заявником докази, суд вважає,

що клопотання підлягає задоволенню, оскільки наведені ОСОБА_1 доводи свідчать про наявність поважних причин пропуску строку на оскарження,

що є підставою для поновлення строку на касаційне оскарження постанови Львівського апеляційного суду від 22 серпня 2024 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

У касаційній скарзі підставою касаційного оскарження ОСОБА_1 зазначає пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, а саме, що суд апеляційної інстанції

в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без врахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня

2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі

№ 310/11534/13-ц, від 10 квітня 2019 року у справі № 464/3789/17, від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц, від 26 січня 2021 року у справі

№ 522/1528/15-ц, від 25 січня 2022 року у справі № 761/16124/15-ц, від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16.

Також підставою касаційного оскарження ОСОБА_1 зазначає пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України, а саме те, що суд встановив обставини, що мають значення на підставі недопустимих доказів, яке полягає в тому, що рішення Личаківського районного суду м. Львова від 07 жовтня 2014 року у справі

№ 463/3808/15-ц не містить належних та допустимих доказів про дострокове розірвання договору кредиту.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції

в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Керуючись статтями 389, 390, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження заочного рішення Личаківського районного суду м. Львова від 26 березня 2024 року

та постанови Львівського апеляційного суду від 15 серпня 2024 року.

Відкрити касаційне провадження у цій справі.

Витребувати з Личаківського районного суду м. Львова цивільну справу

№ 463/8617/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

про стягнення коштів.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

О. М. Ситнік

І. М. Фаловська