РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року м. Володимир

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючої-судді Кусік І.В.

за участю:

секретаря судового засідання Редько В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Лесик С.І. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яким вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивача ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом на належне їй майно, у тому числі і на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 та на земельні ділянки згідно Державних актів на право приватної власності на землю серії ІІ-ВЛ № 019008 та І-ВЛ № 031096.

Оскільки довгий час він не знав про існування заповіту, то й не звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Про існування заповіту на своє ім`я він дізнався лише 07.03.2024 року.

Окрім нього, є ще інший спадкоємець за законом ОСОБА_2 , рідний син покійної ОСОБА_3 . Однак він відмовляється від прийняття спадщини.

У зв`язку із вищевказаним позивач ОСОБА_1 пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини, тож представник позивача просив суд визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю в три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник позивача адвокат Лесик С.І. надав суду заяву, якою просив суд проводити розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав та просив позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 надав суду заяву, якою не заперечував проти задоволення позову. Розгляд справи просив проводити за його відсутності.

Під час розгляду справи судом вирішено процесуальні питання:

15 березня 2024 року у вказаній справі відкрито провадження та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі, не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, з урахуванням безумовного визнання позову, суд, з рахуванням вимог ст. 200 ЦПК України, вважає, що позов підлягає до задоволення повністю і рішення у справі можливо ухвалити на стадії підготовчого розгляду справи.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини:

Зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 22 лютого 2010 року виконкомом Зарічанської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із заповіту від 28 квітня 2004 року, посвідченого секретарем Зарічанської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області Кисляк В.Л., вбачається, що ОСОБА_3 заповіла належні їй житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 та на земельні ділянки згідно Державних актів на право приватної власності на землю серії ІІ-ВЛ № 019008 та І-ВЛ № 031096 позивачу ОСОБА_1 .

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Згідно вимог ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Як вбачається з роз`яснення приватного нотаріуса Володимирського районного нотаріального округу Волинської області Велимчаниці А.І. № 108/02-31 від 07.03.2024 року, позивачем ОСОБА_1 були пропущені строки звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, у зв`язку із цим йому було рекомендовано звернутися до суду із позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Отже, позивач має право на спадкування майна, яке залишилося після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до положеньст. 1220, 1222, 1270 ЦК України, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Отже, перебіг шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 розпочався в день відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 та закінчився відповідно 19 серпня 2010 року.

У визначений законом строк позивач не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , мотивуючи це тим, що йому не було відомо про наявність заповіту. Про його наявність він дізнався лише у квітні 2024 року.

Вирішуючи питання щодо визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після померлої матері, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому виходить з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Виходячи з правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 26 червня 2019 року по справі № 565/1145/17, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Підсумовуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи, зважаючи на те, що на час відкриття спадщини та протягом строку, встановленого для її прийняття, ОСОБА_1 не міг у встановлений законодавством строк звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, оскільки був необізнаний про наявність заповіту на його ім`я,суд дійшов висновку, що причини пропуску позивачем строку на прийняття спадщини є поважними.

Оскільки суд вважає, що причини названі позивачем, можна визнати поважними, а тому суд задовольняє позовні вимоги позивача ОСОБА_1 та встановлює йому додатковий строк тривалістю в три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 5, 10, 12, 13, 141, 200, 263, 264, 265 ЦПК України, ст. 1270, 1272 ч. 1, 3 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , останнє відоме місце реєстрації АДРЕСА_3 ) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Початок перебігу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини рахувати з дня набрання рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду .

Суддя Ірина КУСІК