Справа № 346/988/24
Провадження № 22-ц/4808/1178/24
Головуючий у 1 інстанції П`ятковський В. І.
Суддя-доповідач Томин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючої Томин О.О.

суддів: Девляшевського В.А., Максюти І.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Національної академії Служби безпеки України на рішення Коломийського міськрайонного суду від 12 червня 2024 року, ухвалене в складі судді П`ятковського В.І. у справі за позовом Національної академії Служби безпеки України до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за освітні послуги та пені за контрактом про військову підготовку громадянина,

в с т а н о в и в:

У лютому 2024 року Національна академія Служби безпеки України звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за освітні послуги та пені за контрактом про військову підготовку громадянина.

Позовні вимоги мотивовано тим, що Наказом Національної академії Служби безпеки України від 17.09.2021 року №240 ОСОБА_1 було зараховано на навчання до НА СБУ.

25 червня 2021 року між НА СБУ та відповідачем укладено Контракт №433 про військову підготовку громадянина ОСОБА_1 у НА СБУ України за програмою підготовки офіцерів запасу за військово-обліковою спеціальністю «Організація психологічної боротьби», згідно до якого період навчання становив два роки з 01.09.2021 року по 29.07.2023 року.

НА СБУ за весь термін навчання належним чином виконувала зобов`язання, вказані у Контракті. Протягом навчання будь-яких скарг щодо якості надання освітніх послуг, їх ненадання чи надання не в повному обсязі від ОСОБА_1 на адресу вищого навчального закладу не надходило.

Однак, відповідачем було порушено умови Контракту. Зокрема, він не прибув на навчальний збір та не повідомив поважність причини своєї неявки, чим порушив пункти 2.4.2, 2.4.7 контракту, і був відрахований Наказом НА СБУ від 26.07.2023 року №77-ос з навчання за порушення умов Контракту на підставі п. 2.1.2.

Згідно з пунктом 3.1 Контракту вартість підготовки громадянина становить 13100 за один рік навчання згідно з затвердженим розрахунком вартості підготовки одного громадянина за програмою підготовки офіцерів запасу, складеним закладом і погодженим з Міністерством оборони України. Коригування вартості підготовки громадянина здійснюється закладом з урахуванням офіційно визначеного рівня інфляції за попередній календарний рік, але встановлюється не більше, ніж вартість навчання за обраною військово-обліковою спеціальністю у 2022 році.

У пункті 3.2 Контракту передбачено, що оплата послуг за навчання проводиться громадянином частинами, по семестрах, у 4 етапи.

Відповідно до п. 3.3 Контракту за несвоєчасну оплату освітніх послуг передбачена пеня в розмірі 0,1% несплаченої суми за кожний день прострочення, а у разі несплати протягом одного місяця громадянин відраховується з військового навчального закладу за порушення умов контракту.

Загальна сума вартості навчання становила 27510,00 грн. Вартість навчання за перший та другий семестри - по 6550,00 грн., за третій та четвертій семестри з врахуванням інфляції - 7205,00 грн.

Відповідачем було сплачено лише першу частину із чотирьох, а саме 08.07.2021 року 6550,00 грн. Решту вартості надання освітніх послуг відповідач не сплатив, в результаті чого станом на 16.01.2024 року виникла заборгованість в сумі 20960,00 грн.

У зв`язку з несвоєчасною оплатою освітніх послуг згідно умов контракту була нарахована неустойка у вигляді пені за другу, третю та четверту частину оплати навчання у розмірі 0,1% несплаченої суми за кожний день прострочення, а саме: за другий семестр (2 етап) за період з 26.01.2022 року до 25.09.2022 року - 1591,65 грн.; за 3 семестр (3 етап) за період з 26.09.2022 року до 25.01.2023 року - 1678,12 грн.; за 4 семестр (4 етап) за період 26.01.2023 року до 16.01.2024 року - 4315,81 грн. Загальна сума нарахованої пені становить 7585,58 грн.

Таким чином, станом на 16.01.2024 року за ОСОБА_1 , рахується заборгованість загальною сумою 28545,58 грн., яка складається із: заборгованості за другий, третій та четвертий семестри та пені за несвоєчасну оплату освітніх послуг.

Національною академією Служби безпеки України 12.09.2023 року на адресу відповідача надіслано вимогу про сплату заборгованості за освітні послуги від 23.08.2023 року вих. №29/5/1-5295/ві, однак така відповідачем не була отримана та повернута до навчального закладу з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

На момент звернення до суду відповідачем щодо погашення заборгованості відповідних дій не вчинено.

Просить стягнути із ОСОБА_1 на користь Національної академії Служби безпеки України заборгованість за освітні послуги у розмірі 28545 грн. 58 коп., з яких: 20960 грн. 00 коп. заборгованість за освітні послуги за другий, третій, четвертий семестри та 7585 грн. 58 коп. пеня за несвоєчасну оплату освітніх послуг.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 12 червня 2024 року у задоволені позову відмовлено.

На вказане рішення суду Національна академія Служби безпеки України подала апеляційну скаргу. Вважає дане рішення незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з`ясуванні обставин справи, що призвело до неправильних висновків, які не відповідають обставинам справи та наявними в ній доказам.

На думку позивача, судом першої інстанції не встановлено всіх фактичних обставин справи, які мають суттєве значення для її вирішення, не надано належної правової оцінки наявними в матеріалах доказами, зокрема Контракту про військову підготовку громадянина від 25.06.2021 року №433.

Так, за умовами Контракту, викладеними в розділі 3, що визначає порядок розрахунків, несплата за навчання протягом одного місяця є підставою для відрахування з військового навчального закладу за порушення контракту. Однак згідно підпункту 2.1.2 заклад має право, а не обов`язок відраховувати громадянина у випадку порушення ним умов контракту в тому числі і в частині, що стосується розрахунків, виконання навчального плану, відрахування громадянина у зв`язку із відсутністю на заняттях з військової підготовки без поважної причини.

Доводи відповідача, з яким погодився суд першої інстанції про те, що у НА СБУ був обов`язок відповідно до умов контракту відрахувати його одразу після невнесення оплати за навчання до початку навчального семестру, і це є автоматичною підставою для припинення дії контракту, не ґрунтуються на нормах закону та не відповідають умовам підписаного Контракту. А висновки суду першої інстанції про те, що оскільки відповідача було відраховано тільки у 2023 році за неприбуття на навчальний збір, створено штучні умови наявності заборгованості за послуги, які йому фактично не надавались, є недопустимими.

Щодо висновків суду першої інстанції про недоведення позивачем факту надання освітніх послуг ОСОБА_1 у період січня 2022 року по липень 2023 року, зазначає що такі не відповідають фактичним обставинам справи та є необґрунтованими. НА СБУ навіть в умовах воєнного стану здійснювало освітній процес у дистанційних та змішаних формах навчання, і це жодним чином не впливало на якість та обсяг теоретичної програми підготовки офіцерів запасу. Освітній процес здійснювався за допомогою засобів зв`язку Інтернет, зокрема була створена група у додатку Вайбер «ОПБ 2021», куди надсилались навчальні та методичні програми, посилання на ZOOM-конференції та інша вся необхідна інформація, пов`язана з організацією та проходженням громадянами військової підготовки.

Відповідач увесь час був учасником даної групи, мав безперешкодний доступ до всіх навчальних та методичних матеріалів та онлайн-занять, які проводилися викладачами НА СБУ, іншої інформації, пов`язаної з організацією та проходженням и військової підготовки в період після запровадження воєнного стану в Україні, а також можливість надсилати свої запитання та повідомлення.

У період з 30.06.2023 року по 29.07.2023 року було проведено навчальний збір, що є завершальним етапом військової підготовки. Відповідач на навчальний збір не з`явився, причини поважності своєї неявки не повідомив, у зв`язку з чим був відрахований. Саме тому підставою для відрахування стало невиконання навчального плану, оскільки навчальний збір є його складовою.

Водночас відповідачем крім усних та письмових заперечень щодо отримання освітніх послуг не надано жодних належних та допустимих доказів того, що таких послуг він не отримував, чи був позбавлений з вини позивача їх отримувати, а також, що звертався до НА СБУ з цього приводу. Інші громадяни, які навчалися з відповідачем, пройшли повний курс військової підготовки та Наказом МОУ від 23.10.2023 року їм присвоєно первинне військове звання і особистий номер, що підтверджує те, що в даний період позивачем освітні послуги громадянам надавалися.

Та обставина, що ОСОБА_1 без поважних причин не відвідував заняття, не вказує на те, що освітні послуги йому не надавалися, та не звільняє його від обов`язку оплачувати їх. Саме відповідач відмовився від своїх зобов`язань за Контрактом.

Вказує, що за умовами Контракту відповідач був зобов`язаний повідомити про бажання розірвати його не пізніше, ніж за місяць, чого не дотримався. А суд вказане до уваги не взяв, дійшов помилкового висновку про відсутність прямого обов`язку відповідача повідомляти про бажання розірвати Контракт.

Також суд не в повній мірі з`ясував обставини справи та не дослідив подані НА СБУ докази, зазначивши про невідповідність вказаної в позовній заяві суми пені за четвертий семестр, не взяв до уваги розрахунок станом на 16.01.2024 року.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Згідно частини першої статті 369 ЦПК України, частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам не відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 25.06.2021 року між Національною академією Служби безпеки України та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Контракт №433 про військову підготовку останнього у Національній академії Служби безпеки України за програмою підготовки офіцерів запасу у військовому навчальному підрозділі Закладу за військово-обліковою спеціальністю «Організація психологічної боротьби» протягом двох навчальних років (а.с. 12).

Відповідно до пунктів 2.4.2, 2.4.7 Контракту громадянин зобов`язується постійно відвідувати всі види занять з військової підготовки, у встановлені строки складати заліки та екзамени, передбачені програмою військової підготовки, брати участь у заходах, що проводяться у військовому навчальному підрозділі закладу; виконувати умови цього Контракту.

Пунктом 2.1.2 Контракту передбачено, що заклад має право в односторонньому порядку відраховувати громадянина з числа тих, хто проходить військову підготовку у військовому навчальному підрозділі закладу, за невиконання навчального плану або відсутність без поважної причини на заняттях з військової підготовки (понад 20 відсотків загальної кількості годин навчальних занять, запланованих у семестрі), за власним бажанням, за ухилення без поважної причини від навчального збору, у разі відрахування з вищого навчального закладу, за порушення дисципліни (невиконання правил внутрішнього розпорядку військового навчального підрозділу закладу) та/або громадського порядку, порушення умов контракту, за станом здоров`я (непридатність або обмежена придатність до військової служби - за висновками військово-лікарської комісії), порушення правил військового обліку, в інших випадках, передбачених чинним законодавством.

Згідно п. 3.1 Контракту загальна вартість підготовки громадянина становить 13100 грн. за один рік навчання згідно з затвердженим розрахунком вартості підготовки одного громадянина за програмою підготовки офіцерів запасу, складеним закладом і погодженим з Міністерством оборони України. Коригування вартості підготовки громадянина здійснюється закладом з урахуванням офіційно визначеного рівня інфляції за попередній календарний рік, але встановлюється не більше, ніж вартість навчання за обраною військово-обліковою спеціальністю у 2022 році.

Оплата послуг за навчання проводиться громадянином частинами, по семестрах, у чотири етапи: 1 етап - протягом 15 календарних днів з дня підписання контракту; 2 етап - з 01 по 25 січня 2022 року; 3 етап - з 01 по 25 вересня 2022 року; 4 етап - з 01 по 25 січня 2023 року, шляхом сплати коштів у сумі половини вартості навчання за один рік на спеціальний реєстраційний рахунок закладу у територіальному органі Казначейства України в національній валюті України (п. 3.2 Контракту).

Відповідно до п. 3.3 Контракту за несвоєчасну оплату освітніх послуг громадянин сплачує закладу пеню в розмірі 0,1% несплаченої суми за кожний день прострочення, а в разі несплати за навчання протягом одного місяця він відраховується з військового навчального підрозділу закладу за порушення умов контракту.

За змістом п. 4.3 Контракт діє до 31.12.2023 року.

Про продовження або розірвання Контракту одна зі сторін повідомляє іншу не пізніше, ніж за місяць до здійснення своїх намірів (п. 4.2 Контракту).

Наказом Національної Академії Служби Безпеки України від 17.09.2021 року №240 ОСОБА_1 зараховано до НА СБУ для проходження військової підготовки за програмою офіцерів запасу за військово-обліковою спеціальністю 093500 Організація психологічної боротьби (а.с. 11).

Наказом Національної Академії Служби Безпеки України від 11.03.2022 року №6 «Про особливості організації освітнього процесу в НА СБУ на час дії правового режиму воєнного стану» освітній процес відновлено з 14.03.2022 року в дистанційній та змішаній формах навчання (а.с. 52-53).

Наказом Національної Академії Служби Безпеки України від 26.07.2023 року №77-ос ОСОБА_1 з 20.07.2023 року відраховано із числа громадян, які навчаються за програмою підготовки офіцерів запасу за порушення умов контракту (невиконання навчального плану, несвоєчасна оплата освітніх послуг). Припинено дію Контракту про військову підготовку №433 від 26.06.2021 року. Підстава: рапорт завідувача кафедри оперативно-тактичної підготовки навчально-наукового тренінгового центру оперативно-бойової підготовки від 24.07.2023 року (а.с. 13).

12.09.2023 року на адресу ОСОБА_1 , вказану в Контракті, НА СБУ було направлено Вимогу про сплату заборгованості за освітні послуги в сумі 27155,00 грн. з відповідним розрахунком (а.с. 14-16).

Згідно з наданим до суду позивачем розрахунком заборгованості за освітні послуги та штрафних санкцій ОСОБА_1 сплатив лише першу із чотирьох частин оплати за навчання, а саме 08.07.2021 року ним сплачено 6550,00 грн. загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача за Контрактом №433, - 28545,58 грн., і складається із заборгованості за освітні послуги - 20960,00 грн. та пені за їх несвоєчасну оплату за період з 26.01.2022 року по 16.01.2024 року 7585,58 грн. (а.с. 18-19).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що у позивача була наявна підстава для розірвання контракту із відповідачем який фактично не отримував освітніх послуг. Факт надання освітніх послуг ОСОБА_1 Національною академією Служби безпеки України у період січня 2022 року липня 2023 року не доведено жодними належними і допустимими доказами. Натомість позивач з метою відстрочення події, настання якої передбачено пунктом 2.1.2 Контракту на період, що настає найпізніше (навчальний збір проводиться в кінці курсу навчання), видає Наказ №77-ОС від 26 липня 2023 року, де підставою для відрахування вказує «порушення умов контракту (невиконання навчального плану, несвоєчасна оплата освітніх послуг)», що дозволило йому створити штучні умови наявності заборгованості за послуги, які відповідачеві фактично не надавались. При цьому відповідач добросовісно вважав, що контракт припиняє свою дію після невнесення другого етапу платежу, який мав відбутися у січні 2022 року. Також суд не знайшов підстав тлумачити умови укладеного контракту як такі, що несуть в собі прямий обов`язок відповідача повідомляти позивача про бажання розірвати контракт, коли всі інші його дії, чи швидше бездіяльність (непроведення оплати та невідвідування занять), вказували на це. За вказаних обставин суд прийшов до висновку, що позивачем не доведено позовні вимоги.

Однак, апеляційний суд не може погодитися із такими висновками, з огляду на наступне.

За положенням статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У постанові Верховного Суду від 19 жовтня 2021 року в справі №628/1475/19 (провадження №61-7554св21) зазначено, що «правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод та інтересів, а тому суд повинен установити, чи були порушені або невизнані права, свободи чи інтереси особи, яка звернулася до суду за їх захистом, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні».

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом вимог ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст.ст. 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ст. 901 ЦК України).

Згідно з п. 1 ст. 903 ЦК України замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 2 ст. 903 ЦК України передбачено, що у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно вимог ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у встановлений строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а за правилами ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Звертаючись до суду із вказаним позовом, позивач надав укладений між сторонами договір (контракт).

Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором, відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови договору про надання освітніх послуг.

Факт невиконання зобов`язань за договором, зокрема, оплати передбачених ним освітніх послуг, підтверджується наданим позивачем розрахунком.

І відповідачем відсутність такої оплати за другий, третій, четвертий семестри не заперечується.

При цьому весь термін навчання одержувача, за який не було сплачено, НА СБУ належним чином надавав можливість безперешкодно отримувати освітні послуги, тобто одержувачу надавалася можливість навчатися, отримувати відповідні освітні послуги, користуватися матеріальною базою закладу тощо.

Що стосується тверджень сторони відповідача про те, що ще в листопаді 2021 року ОСОБА_1 повідомив, що припиняє відвідування занять з військової підготовки офіцерів запасу, оскільки його не влаштовує формат їх проведення, то такі є голослівним та нічим підтверджені.

А посилання на те, що з початку повномаштабного вторгнення російської федерації на територію України, що розпочалося з 24 лютого 2022 року, він переїхав жити в інший регіон, а надання освітніх послуг позивачем, як йому відомо, було тимчасово припинено, свідчить про те, що на той час відповідач все ще не розривав зв`язки з позивачем.

В п.п. 4.2, 4.3 укладеного між сторонами Контракту зазначено, що такий діє до 31.12.2023 року. Про продовження або розірвання Контракту одна зі сторін повідомляє іншу не пізніше, ніж за місяць до здійснення своїх намірів.

Однак, повідомлення ОСОБА_1 про бажання розірвати Контракт про військову підготовку №433 від 25.06.2021 року ні в листопаді 2021 року, ні з початку повномаштабного вторгнення російської федерації на територію України з 24 лютого 2022 року, ні пізніше матеріали справи не містять.

Посилання на те, що побудова освітнього процесу на віддаленому форматі не відповідала заявленим умовам надання освітніх послуг, теж не є підставою невиконання умов Контракту відповідачем.

Наказом Національної Академії Служби Безпеки України від 11.03.2022 року №6 «Про особливості організації освітнього процесу в НА СБУ на час дії правового режиму воєнного стану» освітній процес дійсно було відновлено з 14.03.2022 року в дистанційній та змішаній формах навчання (а.с. 52-53).

Однак будь-яких скарг з цього приводу ОСОБА_1 не подавав, про бажання розірвати контракт не заявляв.

Той факт, що освітній процес у позивача був що направленим на одночасну передачу знань і навичок не одній безпосередній особі (відповідачу), а певному колективу, і кількість таких осіб не впливає на процес надання освітньої послуги і не свідчить про ненадання таких послуг відповідачу.

Згідно копії скріншота даних групи у Вайбер «ОПБ 2021», в якій навчався ОСОБА_1 , останній був учасником цієї групи, отже мав доступ до матеріалів і посилань в групі, тобто всієї інформації, пов`язаної з організацією та проходженням громадянами військової підготовки (а.с. 71).

А сам факт повідомлення в цій групі в квітні-червні 2023 року особою на ім`я « ОСОБА_2 » про те, що « ОСОБА_3 » не навчається, не може свідчити про належне повідомлення про розірвання контракту, а лише засвідчує що останній був у списку групи. І таке повідомлення було весною-літом 2023 року, після чого й відраховано відповідача і направлено йому письмову вимогу позивача про погашення заборгованості за надані послуги згідно Контракту.

Та обставина, що ОСОБА_1 без поважних причин не відвідував заняття, не вказує на те, що освітні послуги йому не надавалися, та не звільняє його від обов`язку оплачувати їх.

Що ж стосується посилань сторони відповідача та висновку суду першої інстанції про те, що відповідач добросовісно вважав, що контракт припиняє свою дію після невнесення другого етапу платежу, який мав відбутися у січні 2022 року, натомість позивач з метою відстрочення події, настання якої передбачено пунктом 2.1.2 Контракту на період, що настає найпізніше (навчальний збір проводиться в кінці курсу навчання), видає Наказ №77-ОС від 26 липня 2023 року, де підставою для відрахування вказує «порушення умов контракту (невиконання навчального плану, несвоєчасна оплата освітніх послуг)», що дозволило йому створити штучні умови наявності заборгованості за послуги, які відповідачеві фактично не надавались, то апеляційний суд зазначає наступне.

Так, відповідно до п. 3.3 Контракту в разі несплати за навчання протягом одного місяця громадянин відраховується з військового навчального підрозділу закладу за порушення умов контракту.

Тобто така несплата за навчання є порушенням умов контракту.

При цьому порушення умов контракту передбачено в п. 2.1.2 Контракту як одна із підстав, що дає закладу саме право, а не обов`язок, в односторонньому порядку відраховувати громадянина з числа тих, хто проходить військову підготовку у військовому навчальному підрозділі закладу.

І саме таку підставу (порушення умов контракту) вказано в Наказі про відрахування ОСОБА_1 від 26.07.2023 року.

Тому висновки місцевого суду про те, що з листопада 2021 року позивачем не надавалися освітні послуги відповідачу, і заклад мав обов`язок відрахувати його з часу несплати чергової частини коштів за навчання в січні 2022 року, є безпідставними і неправомірними.

Виходячи з аналізу вказаних норм права та матеріалів справи, апеляційний суд приходить до висновку, що саме відповідач порушив умови укладеного між ним та позивачем Контракту про військову підготовку у Національній академії Служби безпеки України за програмою підготовки офіцерів запасу, у зв`язку з чим і був відрахований з НА СБУ.

Твердження, що ОСОБА_1 добросовісно вважав, що контракт припиняє свою дію після невнесення ним другого етапу платежу у січні 2022 року, є безпідставними.

А зазначення, що суд не знайшов підстав тлумачити умови укладеного контракту як такі, що несуть в собі прямий обов`язок відповідача повідомляти позивача про бажання розірвати контракт, коли всі інші його дії вказували на це, суперечить вищевказаним нормам права, які регулюють дані правовідносини, та умовам Контракту (п. 4.2 Контракту).

При цьому, у зв`язку з невиконанням відповідачем свого зобов`язання щодо оплати коштів за навчання у строки, передбачені в контракті, утворилась заборгованість за надані відповідно до контракту освітні послуги, яку суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача (28545,58 грн., що складається із заборгованості за освітні послуги - 20960,00 грн. та пені за їх несвоєчасну оплату за період з 26.01.2022 року по 16.01.2024 року 7585,58 грн.).

Жодних дій щодо погашення вказаної заборгованості відповідач не вчиняв, її розмір та розрахунок не спростував.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Суд першої інстанції наведеного не врахував, а тому рішення Коломийського міськрайонного суду від 12 червня 2024 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Згідно ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦКП України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3028,00 грн. судового збору за подання позову та 4542,00 грн. за подання апеляційної скарги, а всього 7570 грн. 00 коп. сплаченого судового збору.

Частиною шостою ст. 19 ЦПК України визначено, що справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності є малозначними справами.

Оскільки ціна позову у даній справі не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа незначної складності, то вона відноситься до малозначних справ.

За приписами п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Національної академії Служби безпеки України задовольнити.

Рішення Коломийського міськрайонного суду від 12 червня 2024 року скасувати, ухвалити нове.

Позов Національної академії Служби безпеки України до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за освітні послуги та пені за контрактом про військову підготовку громадянина задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Національної академії Служби безпеки України (, адреса: вул. М. Максимовича, 22, м. Київ, банк ДКС України, UA1009341) заборгованість за Контрактом №433 про військову підготовку громадянина ОСОБА_1 від 25.06.2021 року в розмірі 28545 (двадцять вісім тисяч п`ятсот сорок п`ять) грн. 58 коп., з яких: 20960 (двадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) грн. 00 коп. заборгованість за освітні послуги за другий, третій, четвертий семестри та 7585 (сім тисяч п`ятсот вісімдесят п`ять) грн. 58 коп. пеня за несвоєчасну оплату освітніх послуг за період з 26.01.2022 року по 16.01.2024 року.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Національної академії Служби безпеки України (, адреса: вул. М. Максимовича, 22, м. Київ, банк ДКС України, UA1009341) 7570 (сім тисяч п`ятсот сімдесят) грн. 00 коп. судового збору, сплаченого за подання позову та апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2. ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуюча: О.О. Томин

Судді: В.А. Девляшевський

І.О. Максюта

Повний текст постанови складено 06 вересня 2024 року.