У Х В А Л А

22 квітня 2024 року місто Київ

справа № 761/28560/21

апеляційне провадження № 22-ц/824/10872/2024

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Головачова Я.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 13 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Друга київська державна нотаріальна контора, про стягнення грошових коштів, набутих в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в :

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 13 березня 2024 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Повний текст рішення складено 15 березня 2024 року.

12 квітня 2024 року на вказане судове рішення ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду апеляційним судом.

Відповідно до пункту 3 частини 4 статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують оплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Порядок сплати та розміри судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір".

Так, відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду, ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а тому, судовий збір за подання апеляційної скарги становить 1 362 грн. (908 грн. х 150 %).

Разом з тим, ОСОБА_1 подала заяву про звільнення її від сплати судового збору відповідно до пункту 21 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", посилаючись на те, що вона є пенсіонеркою за віком і не має можливості працевлаштуватися на постійне місце роботи. Вказує на те, що у зв`язку з проведенням антитерористичної операції в Луганській області в 2014 році, змушена була переїхати до міста Києва і на даний час має статут внутрішньо переміщеної особи, на підтвердження чого надала довідку від 18 травня 2017 року № 3001-13946 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Так, відповідно до пункту 21 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються заявники - у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією

території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, втрати документів, необхідних для отримання компенсації за пошкоджені та знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Зазначені вище доводи про те, що заявник звільнена від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на підставі пункту 21 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", є необґрунтованими, оскільки даний спір виник не у зв`язку із поданням заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, поданої у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, а за позовом про стягнення грошових коштів, набутих в порядку спадкування за законом.

Однак, до вказаної заяви додано копію довідки про доходи № 9402 4344 1614 1455, видана пенсіонеру ОСОБА_1 в тому, що вона перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в м. Києві і отримує пенсію за вислугу років, яка за період з 1 січня 2021 року по 31 липня 2021 року складає 28 885 грн. 50 коп., а також копію відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків від 28 липня 2021 року № 1195/А/26-15-50-04-24 про те, що у ОСОБА_1 за період з 1 кварталу 2021 року по 1 квартал 2021 року інформація про доходи відсутня.

Відповідно до статті 136 ЦПК України та частини 2 статті 8 Закону України "Про судовий збір" суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Умови за яких суд може звільнити від сплати судового збору визначені у статті 8 Закону України "Про судовий збір".

Так, згідно з положеннями частини 1, 2 статті 8 Закону України "Про судовий збір" суд може своєю ухвалою звільнити сторону від сплати судового збору за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає від держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Разом з тим, там де такі суди існують, гарантії, що містяться у статті 6 Конвенції, повинні відповідати, зокрема, забезпеченню ефективного доступу до цих судів для того, щоб учасники судового процесу могли отримати рішення, яке стосується їх "цивільних прав та обов`язків" (рішення ЄСПЛ у справі "Гоффман проти Німеччини" ("Hoffmann v. Germany") від 11 жовтня 2001 року, пункт 65; рішення ЄСПЛ у справі "Кудла проти Польщі" ("Cudla v. Poland") від 26 жовтня 2000 року).

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного

права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення ЄСПЛ у справі "Креуз проти Польщі" ("Kreuz v. Poland") від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Вимога про сплату судового збору є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати судового збору заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (рішення ЄСПЛ у справі "Шишков проти Росії" ("Shishkov v. Russia") від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ "Kniat v. Poland" від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ "Jedamski and Jedamska v. Poland" від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Дослідивши матеріали справи, суд враховує ту обставину, що скаржником подано лише ті докази, які підтверджують офіційні фінансові надходження від держави за 2021 рік, а не за попередній 2023 календарний рік. При цьому ОСОБА_1 не надано відомості щодо наявності у неї рухомого та нерухомого майна, наявності відкритих у банках рахунках.

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно подати документи, які підтверджують підстави звільнення її від сплати судового збору відповідно до закону або сплатити судовий збір в розмірі 1 362 грн.

Судовий збір повинен бути сплачений на розрахунковий рахунок № UA0026010, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Соломян.р-н, код класифікації доходів бюджету 22030101, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998.

На підтвердження сплати судового збору необхідно надати оригінал відповідної квитанції про сплату судового збору.

Так, згідно пункту 2 частини 2 статті 356 ЦПК України в апеляційній скарзі має бути зазначено ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає апеляційну скаргу, місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

У поданій апеляційній скарзі відсутні відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у скаржника.

Ураховуючи наведене, скаржнику слід привести апеляційну скаргу у відповідність статті 356 ЦПК України та надати її копії відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до пункту 7 частини 2 статті 356 ЦПК України в апеляційній скарзі має бути зазначено клопотання особи, яка подала скаргу.

Скаржником до апеляційної скарги додано письмові докази, однак відповідне клопотання про необхідність та підстави їх приєднання до матеріалів справи відсутнє.

Відповідно до вимог частини 2 статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За таких обставин апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 356, 357 ЦПК України,

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 13 березня 2024 року залишити без руху та надати строк для усунення її недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог ухвали у визначений строк, апеляційна скарга буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Я.В. Головачов