Номер провадження: 22-ц/813/4694/24
Справа № 504/709/24
Головуючий у першій інстанції Сафарова А.Ф.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Дришлюка А.І., Сегеди С.М.,

розглянувши у спрощеному порядку без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 22 лютого 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

1. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог.

15 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29 вересня 2017 року.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 22 лютого 2024 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передано за підсудністю до Білгород-Дністровського районного суду Одеської області.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що враховуючи те, що з скаржником проживає і знаходиться на її утриманні малолітній син ОСОБА_3 , його вік, що вона працює, що є складнощі у виїзді до місця проживання відповідача, що підтверджується актом та довідками, скаржник вважає, що в неї є всі законні підстави звернутися з позовом про розірвання шлюбу до суду за місцем свого проживання.

Порядок розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Вказані особливості встановлюються у ст. 369 ЦПК України, а саме відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України йдеться про те, що апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У вказаній цивільній справі апеляційна скарга подана на ухвалу про передачу справи на розгляд іншого суду (п. 9 ч. 1 ст. 353 ЦПК України).

Апеляційне провадження розглядається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

З врахуванням тривалої недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 16, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлене 24 квітня 2024 року.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог заяви, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до припису ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно із ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з ч. 6 ст. 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Судом першої інстанції було направлено запит до відповідних органів для встановлення зареєстрованого місця проживання відповідача.

21 лютого 2024 року до суду першої інстанції надійшла відповідь про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, зі змісту позовної заяви судом першої інстанції встановлено, що позивач визначила альтернативну підсудність справи з урахуванням приписів ст. 28 ЦПК України, через фактичне місце проживання спільної із відповідачем малолітньої дитини - ОСОБА_4 разом із нею (такий факт не заперечується сторонами).

На підтвердження вказаної обставини до матеріалів справи не надано жодного підтвердження, зокрема, довідки про фактичне місце проживання неповнолітньої дитини або акту, складеного в складі комісії тощо.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що за таких обставин справа підлягає направленню до Білгород-Дністровського районного суду Одеської області для її розгляду за зареєстрованим місцем проживання відповідача.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно із ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст.32 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі вищезазначеного суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що цивільна справа підлягає направленню за територіальною підсудністю до Білгород-Дністровського районного суду Одеської області.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Щодо доводів скаржника, слід зазначити наступне.

На підтвердження доводів апеляційної скарги скаржником до апеляційної скарги додано:

- довідку №08 від березня 2023 року видану директором Доброславського дошкільного навчального закладу (ясла-сад) «Теремок» Доброславської селищної ради Одеського району Одеської області, в якій зазначено, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 відвідує Доброславський заклад дошкільної освіти (ясла-садок) «Країна мрій»;

- довідку видану Опорним закладом освіти «Доброславський ліцей» Доброславської селищної ради Одеського району Одеської області №01-11/141 від 07 березня 2024 року ОСОБА_1 про те, що вона дійсно прийнята в Комінтернівську загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів на посаду педагога-організатора з 01 вересня 2004 року, з 1 вересня 2005 року була переведена на посаду вчителя початкових класів Комінтернівської ЗОШ І-ІІІ ступенів та на даний час працює в опорному закладі освіти «Доброславський ліцей» основним працівником на посаді вчителя початкових класів;

- довідку про перейменування закладів освіти видану Опорним закладом освіти «Доброславський ліцей» Доброславської селищної ради Одеського району Одеської області №01-11/142 від 07 березня 2024 року;

- акт обстеження про встановлення фактичного місця проживання неповнолітньої дитини з матір`ю від 07 березня 2024 року, який складено про те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживає у будинку АДРЕСА_2 разом зі своєю матір`ю ОСОБА_1 .

Проте, колегія суддів звертає увагу, що позовну заяву подано до суду першої інстанції 15 лютого 2024 року та скаржником до неї не додавалось жодних доказів на підтвердження обставин які передбачають можливість застосування альтернативної територіальної підсудності закріплені в ч. 2 ст. 28 ЦПК України, а саме доказів місця перебування позивачки та доказів, що на її утриманні є малолітні або неповнолітні діти.

Більше того надані до апеляційної скарги докази датовані березнем 2024 року, тобто вони створені після подання позовної заяви до суду першої інстанції та винесення оскаржуваної ухвали.

Додатково колегія суддів зазначає, що в постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 336/1461/19, від 07 липня 2021 року у справі № 509/4286/16-ц, від 14 липня 2021 року у справі № 405/2098/18 зроблено правовий висновок про те, що така обставина, як відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції, взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку статті 367 ЦПК України незалежно від причин неподання позивачем таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення вищенаведених норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність.

Тому судом апеляційної інстанції не може бути взято до уваги як докази додані до апеляційної скарги документи, так як вони є доказами, яких не існувало на момент вирішення судом першої інстанції питання про передачу справу на розгляд іншому суду.

Крім того судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Питання щодо передання справи за підсудністю вирішено судом першої інстанції по суті правильно, законних підстав для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції немає.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, доводи апеляційної скарги його не спростовують, ухвала постановлена у відповідності до вимог процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення..

Ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 22 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 24 квітня 2024 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: А.І. Дришлюк

С.М. Сегеда