У Х В А Л А

18 квітня 2024 року

м. Київ

Справа № 607/9107/23

Провадження № 14-49зц24

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідачаВоробйової І. А.,

суддів Банаська О. О., Булейко О. Л., Власова Ю. Л., Гриціва М. І., Єленіної Ж. М., Желєзного І. В., Кишакевича Л. Ю., Короля В. В., Кривенди О. В., Мазура М. В., Мартєва С. Ю., Пількова К. М., Ступак О. В., Ткача І. В., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Усенко Є. А., Шевцової Н. В.,

перевірила заяву ОСОБА_1 про відвід судді Великої Палати Верховного Суду Воробйової І. А. в справі за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Тернопільобленерго» про захист прав споживачів, зобов`язання вчинити дії за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 квітня 2024 року,

УСТАНОВИЛА:

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Тернопільобленерго» (далі - ВАТ «Тернопільобленерго») про захист прав споживачів, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 листопада 2023 року, залишеним без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 21 березня 2024 року, в задоволенні позову відмовлено.

03 квітня 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 листопада 2023 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 21 березня 2024 року, яка доповнена 04 квітня 2024 року.

08 квітня 2024 року ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 листопада 2023 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 21 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ВАТ «Тернопільобленерго» про захист прав споживачів, зобов`язання вчинити дії.

14 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Великої Палати Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просив відкрити провадження за його касаційною скаргою, скасувати ухвалу Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 квітня 2024 року і направити справу до цього ж суду для вирішення питання про відкриття провадження.

17 квітня 2024 року до Великої Палати Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Воробйової І. А. з підстав, передбачених пунктом 5 частини першої статті 36 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Заява про відвід обґрунтована тим, що в ОСОБА_1 виникли сумніви щодо неупередженості та об`єктивності судді, оскільки ухвалою Верховного Суду від 24 лютого 2021 року його касаційну скаргу на ухвали Тернопільського апеляційного суду від 27 березня 2020 року та 10 грудня 2020 року у справі № 596/1922/18 за позовом ОСОБА_1 до Гусятинської районної державної адміністрації Тернопільської області, Управління праці та соціального захисту населення Гусятинської районної державної адміністрації Тернопільської області про скасування рішення, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди визнано неподаною та повернуто заявнику.

Перевіривши зміст заяви ОСОБА_1 , Велика Палата Верховного Суду зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Однак частиною четвертою статті 36 ЦПК України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не можуть бути підставами для відводу.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду».

Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Висновки або позиції суддів, висловлені в судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону в поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя, а в протилежному випадку судді будуть позбавлені можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому.

Неможливість для учасника справи заявити відвід з підстав незгоди з рішенням судді чи висловленою публічно думкою судді щодо того чи іншого юридичного питання обґрунтовується необхідністю дотримання одного з найважливіших принципів судочинства - nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, відома правова позиція яких позивача не влаштовує.

Зміст поданої заяви про відвід судді Великої Палати Верховного Суду Воробйової І. А. фактично зводиться до незгоди ОСОБА_1 з ухвалою Верховного Суду від 24 лютого 2021 року, що в силу вимог

статті 36 ЦПК України не може бути підставою для відводу.

Отже, Велика Палата Верховного Суду вважає, що в задоволенні заяви про відвід судді Великої Палати Верховного Суду слід відмовити.

Керуючись статтями 36, 40, ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Великої Палати Верховного Суду Воробйової І. А. в справі за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Тернопільобленерго» про захист прав споживачів, зобов`язання вчинити дії за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 квітня 2024 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. А. Воробйова

Судді: О. О. Банасько С. Ю. Мартєв

О. Л. Булейко К. М. Пільков

Ю. Л. Власов О. В. Ступак

М. І. Гриців І. В. Ткач

Ж. М. Єленіна О. С. Ткачук

І. В. Желєзний В. Ю. Уркевич

Л. Ю. Кишакевич Є. А. Усенко

В. В. Король Н. В. Шевцова

О. В. Кривенда

М. В. Мазур