ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 квітня 2024 року

м. Харків

м. Харків

справа № 644/8403/23

провадження № 22-ц/818/1778/24

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 05 березня 2024 року, постановлену суддею Шевченко С.В.,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

21 лютого 2024 року представник ОСОБА_2 адвокат Новаков А.І. подав клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку з перебуванням у лавах Збройних Сил України.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05 березня 2024 року клопотання задоволено. Зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя до припинення перебування відповідача ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права; зазначає, що відсутні підстави для зупинення провадження у справі. Доказів участі відповідача у виконанні бойових завдань в місцях активних бойових дій не надано. Також відсутні докази участі військової частини НОМЕР_1 у виконанні бойових завдань.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України- в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що наявність режиму воєнного стану та активних бойових дій не дає підстав для впевненості у тому, що відповідач має і матиме в подальшому можливість без перешкод прибувати до суду чи у інший спосіб приймати участь в судових засіданнях, тому суд з урахуванням перебування відповідача у лавах Збройних Сил України вважав за необхідне зупинити провадження у справі.

Проте такі висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Як убачається з матеріалів справи, у довідці форми 5 за №3913 від 15.10.2023 року та №411 від 15 лютого 2024 року зазначено, що солдат ОСОБА_2 дійсно проходить військову службу в військовій частині НОМЕР_1 з 13 лютого 2023 року по теперішній час.

У витязі з наказу командира військової частини № НОМЕР_1 від 13 лютого 2023 року №2 вказано, що Солдата ОСОБА_2 , НОМЕР_2 , призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до Указу президента України від 24 лютого 2022 року N. 69/2022 «Про загальну мобілізацію», призначено на посаду водія 1 кулеметного відділення кулеметного взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , ВОС- 790037А. З 13 лютого 2023 року зараховано до списків особового складу на всі види забезпечення та вважається таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.

У Довідці за №412 від 15 лютого 2024 року зазначено, що ОСОБА_2 дійсно з 10.06.2023 по 15.06.2023 р. брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у звязку з військовою агресією РФ проти України, перебуваючи в м. Слов`янськ та м. Сіверськ Донецької області.

Пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України встановлено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Верховний Суд сформулював позицію, за якою для зупинення судом провадження у справі з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України в матеріалах цивільної справи мають бути докази перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, а також того, що такі підрозділи переведені на воєнний стан, зокрема беруть участь у виконанні бойових завдань.

Таких висновків дійшов Верховний Суд в ухвалах про зупинення провадження Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 14.12.2022 по справі 757/5240/16-ц, від 29.08.2022 по справі 461/5209/19, від 29 серпня 2022 року в справі N 461/5209/19 та в інших. У вказаних справах Верховний Суд зупиняв провадження, оскільки сторонами надані докази перебування у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан.

Судова колегія звертає увагу, що матеріали справи не містять жодних доказів про участь військової частини НОМЕР_1 , в якій проходить службу ОСОБА_2 , у виконанні бойових завдань на момент вирішення клопотання.

ОСОБА_2 дійсно з 10.06.2023 по 15.06.2023 р. брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, проте на момент подання клопотання про зупинення провадження у справі та вирішення питання судом, таких доказів надано не було.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та помилково дійшов висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі.

Крім того, розумність строків розгляду справи згідно ст.2 ЦПК України належить до основних засад (принципів) цивільного судочинства і є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбаченост.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, та про що неодноразово вказував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.

Необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування у стані невизначеності учасників процесу, а нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України», рішення ЄСПЛ від 27 квітня 2000 року у справі «Фрідлендер проти Франції»). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30 листопада 2006 року у справі «Красношапка проти України»).

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, які привели до постановлення помилкової ухвали.

Згідно ч. 1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

У зв`язку з цим, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст.367,368,369,374,379,381,382,383,384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 05 березня 2024 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова