Справа № 522/3670/24
Провадження № 2/522/3837/24
07 серпня 2024 року Приморський районний суд м. Одеси, у складі:
головуючого - судді Свяченої Ю.Б.,
при секретарі судового засідання Сировій В.В.,
розглянувши у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою,-
Представник позивача звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою.
Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2021 року відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Крім того, даним судовим рішенням встановлено факт порушення водієм автомобіля «Renault», д.н.з. НОМЕР_4 , ОСОБА_1 вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху України, що призвело до ДТП.
Згідно з інформацією зазначеною в Централізованій базі даних МТСБУ, даними повідомлення про ДТП та довідки про обставини ДТП вбачається, що винуватець ДТП ОСОБА_1 керував автомобілем «Renault», д.н.з. НОМЕР_4 , ? без полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та страхового сертифікату «Зелена картка».
Цивільно-правова відповідальність Відповідача на момент настання ДТП застрахована не була. Тому, 05.10.2021 року власник пошкодженого транспортного засобу «Skoda», д.н.з. НОМЕР_2 , з метою отримання відшкодування збитків, на виконання вимог ст.35 Закону № 1961-IV, звернувся до МТСБУ з відповідною заявою, а також надав копії документів, що підтверджували його право власності на автомобіль та полісу ОСЦПВ № 204009138 з терміном дії з 15.05.2021 року по 14.05.2022 року (тобто чинним на момент ДТП). Крім того, до заяви було долучено копію документів, що підтверджували правомірність керуванням водієм транспортним засобом на момент ДТП. Копії заяви, полісу, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, посвідчення водія додаються.
На виконання своїх обов`язків, передбачених п. 34.1 ст. 34 Закону № 1961-IV, МТСБУ направило свого представника (працівника або експерта) для проведення огляду пошкодженого транспортного засобу. Внаслідок такого огляду, який був здійснений 08.10.2021 року, та проведення автотоварознавчого дослідження було складено Висновок № 751-10/21 від 04.11.2021 року.
Згідно з висновком № 751-10/21 від 04.11.2021 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Skoda», д.н.з. НОМЕР_2 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, з врахування ПДВ, становить 25 308,71 грн. Вартість такого дослідження, щодо розміру збитків становила 1 462,94 грн. Що підтверджується доданою копією платіжної інструкції № 1106809.
Зазначена шкода, у визначеному спеціалістом розмірі, потерпілій особі особисто винуватцем ДТП відшкодована не була. При цьому договірних зобов`язань між МТСБУ, потерпілою особою та Відповідачем не виникало.
В зв`язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону № 1961-IV, з урахуванням лімітів страхової відповідальності, так як потерпіла особа не надала підтвердження здійснення ремонту автомобіля у платника ПДВ, МТСБУ 11.01.2022 р. здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 25 206,83 грн. за шкоду заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу з урахуванням зносу, без врахування ПДВ. Така виплата була здійснена на підставі наказу МТСБУ № 3/288 від 10.01.2022 року, що підтверджується доданими копіями даного наказу, а також довідки про розмір відшкодування шкоди № 1 від 06.01.2022 року та платіжної інструкції № 202062.
Таким чином, МТСБУ виконало покладений на нього даним законодавчим положенням обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини водія транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Тому, відповідно до ст.1191 ЦК України та п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону № 1961-IV, після проведення виплати потерпілій особі у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача.
Тобто, позивач набув право вимоги, яке потерпіла особа ( ОСОБА_4 ) мала до відповідача, як особи відповідальної за завдані збитки.
МТСБУ надсилало Відповідачу листи-претензії, щодо компенсації витрат в добровільному порядку. Однак, жодної відповіді Відповідач не надав, жодних перерахунків Позивачу не здійснював.
Ухвалою суду від 04 квітня 2024 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.
В судові засідання сторони не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Сторонам надсилалися судові повістки та розміщеного оголошення на сайті суду. В позовній заяві представник позивача просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Крім того від представника позивача на адресу суду 10.05.2024 року, 24.06.2024 року та 06.08.2024 року також надійшли заяви про розгляд справи за його відсутністю, в яких представник позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідачем відзив не поданий, поважності причин його не подачі відповідач суду не повідомив, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Судом справа розглянута за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів в заочному порядку відповідно до положень ст. 281 ЦПК України.
Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось.
Згідно до п. 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Тому, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Skoda», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , після чого по інерції здійснив зіткнення з транспортним засобом «Peugeot 301», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність Відповідача на момент настання ДТП застрахована не була.

В наслідок дорожньо транспортної пригоди, що сталася 25.09.2021 року о 23:00 год. транспортний засіб «Skoda», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 отримав механічні пошкодження. 05.10.2021 року власник пошкодженого транспортного засобу звернувся до МТСБУ з заявою про відшкодування збитків, в результаті чого була відкрита регресна справа №79793.

Згідно з висновком № 751-10/21 від 04.11.2021 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Skoda», д.н.з. НОМЕР_2 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, з врахування ПДВ, становить 25308,71 грн. Вартість такого дослідження, щодо розміру збитків становила 1462,94 грн, що було сплачено згідно платіжної інструкції №1106809 від 11.11.2021 року. Сума виплати по справі №79793 склала 25206,83 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №20262 від 11.01.2022 року.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України зазначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе особа, яка завдала шкоду. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу, при русі транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

У ч. 1 ст. 1187 ЦК України зазначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно статті 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно з п. 1.10 Правил дорожнього руху водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідченнятракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно постанови КЦС ВС від 16.08.2023 у справі № 733/1046/21, розмежовуючи категорії власника транспортного засобу і його експлуатанта (тобто особи, яка має право користуватися ним як водієм за правилами дорожнього руху), потрібно виходити з того, що не кожен власник (володілець) транспортного засобу має право його експлуатувати. Лише особа, яка має водійське посвідчення, або інші документи, встановлені законом та видані визначеним державою органом, має право керувати транспортним засобом за правилами дорожнього руху. Тобто, «правомірна експлуатація транспортного засобу» - це право особи, яка має водійське посвідчення або інший документ, встановлений законом, експлуатувати транспортний засіб, тоді як «правомірне володіння транспортним засобом» надає особі лише право щодо володіння транспортним засобом як річчю, але за відсутності в особи водійського посвідчення, або іншого документа встановленого законом, у такої особи відсутнє право на експлуатацію автомобіля.

П. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено , що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана:

з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу;

з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху;

з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого;

з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди;

з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу;

з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

На підставі зазначеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині відшкодування шкоди, завданої транспортному засобу внаслідок ДТП, яка відповідно до висновку експерта № 751-10/21 від 04.11.2021 року з урахуванням суми виплати по справі №79793 становить 20206,83 гривні.

Також позивачем до позову надана копія платіжної інструкції №1106809 від 11.11.2021 року, якою сплачено вартість послуг аваркома (експерта) по справі №79793, згідно рахунку №230 від 04.11.2021 року т.з. НОМЕР_2 на суму 1482,94 гривень.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст.77 ЦПК України).

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 78 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанова Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19).

Щодо судового збору, згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

За ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб у 2024 році згідно державного бюджету на наступний рік, прийнятого 9 листопада 2024 року Верховною Радою України складає 3028 грн.

Згідно платіжної інструкції №979181 від 01.03.2024 року МТСБУ при подачі позовної заяви сплатила судовий збір в сумі 3028,00 грн. Тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені останнім судові витрати у виді судового збору в розмірі 3028,00 грн.

Керуючись ст. 2, 4, 13, 76-81, 95, 141, 258-259, 263 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) (; адреса: 02653, м. Київ, бульвар Русанівський, 8) регламентну виплату за шкоду, пов`язану з пошкодженням транспортного засобу у розмірі 25206 (двадцять п`ять тисяч двісті шість) гривень 83 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) (; адреса: 02653, м. Київ, бульвар Русанівський, 8) витрати на оплату послуг експерта пов`язані зі встановленням розміру збитків у розмірі 1462 (одна тисяча чотириста шістдесят дві) гривні 94 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) (; адреса: 02653, м. Київ, бульвар Русанівський, 8) суму сплаченого судового збору у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду м. Одеси. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Ю. Б. Свячена

07.08.24