Провадження №2/760/8677/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року м. Київ

Солом?янський районний суд міста Києва в складі головуючого - судді Тесленко І.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (у письмовому провадженні) матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

У червні 2024 року ОСОБА_1 , через свого представника ОСОБА_3 , звернулася до суду з позовом, в якому просить суд: розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 14 жовтня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва, про що був зроблений відповідний актовий запис № 1269.

В обґрунтування позову зазначає, що з 14 жовтня 2006 року позивач перебуває в шлюбі зі ОСОБА_2 , про що зроблено відповідний актовий запис № 1269 від 14 жовтня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва. Від шлюбу сторони мають дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільне життя з відповідачем не склалося. З 20 березня 2022 року позивач та відповідач не мешкають як подружжя. Шлюбні відносини між сторонами припинені. Непорозуміння у відносинах призвели до втрати почуттів один до одного. Діти мешкають разом з позивачем. Допомогу на дітей відповідач планує надавати добровільно. Сумісне господарство сторонами не ведеться. Подальше сумісне життя і збереження сім?ї неможливе. Спір про розподіл спільного сумісного майна сторони намагаються вирішити мирним шляхом. Строк на примирення сторонам просить не надавати, оскільки наміру збереження сім?ї не мають.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 червня 2024 року для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Тесленко І. О.

Судом в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України направлявся запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача у справі. Відповідь на такий запит надійшла до суду 01 липня 2024 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Солом?янського районного суду м. Києва від 02 липня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі, без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) за відсутності клопотання будь - якої зі сторін про інше.

23 липня 2024 року відповідач через свого представника ОСОБА_6 надав суду заяву та клопотання про надання строку для примирення, яке необхідно розглядати в засіданні, що вимагає розгляду справи в порядку загального позовного провадження задля збереження законних прав та інтересів відповідача. Також представник відповідача просила надати подружжю строк для примирення тривалістю шість місяців, оскільки відповідач має намір зберегти сім?ю в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей. Повідомила, що з початком повномаштабного вторгнення рф в Україну в лютому 2022 року позивачка разом із двома неповнолітніми дітьми виїхала закордон, і наразі перебуває в Нідерландах під тимчасовим захистом.

Також відповідач подав клопотання про надання строку на примирення на шість місяців, посилаючись на обставини, вказані у відзиві, а також просив врахувати територіальну віддаленість сторін.

29 липня 2024 року від представника позивачки надійшла письмова відповідь на відзив, в якій ОСОБА_1 наполягала на розірванні шлюбу, посилаючись, крім іншого, на те, що спільне життя у сторін не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, ігнорування налагодження сімейних відносин, що призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного. Між сторонами взагалі немає порозуміння та погляди сторін на майбутнє життя суттєво відрізняються з різних питань сімейного життя. Наразі сторони проживають окремо. Позивачка з дітьми - за кордоном, а відповідач на території України.

01 серпня 2024 року від відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив, в якому позивач підтримує свої твердження, вказані у клопотанні про надання строку на примирення та у відзиві на позов, вважає, що хоче зберегти сім?ю в інтересах своїх та спільних неповнолітніх дітей, дуже сподівається, що погіршення відносин як чоловіка і дружини через відстань і війну можливо налагодити при особистій зустрічі. Наполягає на наданні строку на примирення подружжя, що буде відповідати інтересам сторін та їх спільних дітей.

Оскільки, розгляд справи відбувався в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільно-процесуального законодавства.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 жовтня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва, про що складено відповідний актовий запис № 1269 (а. с. 20).

Після державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на « ОСОБА_1 ».

Від спільного подружнього життя у сторін народилися діти - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, Серія НОМЕР_1 , актовий запис № 514 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, Серії НОМЕР_2 , актовий запис № 756 (а. с. 11, 14).

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

За змістом ч. 1 ст. 110, ст. 112 Сімейного кодексу України (далі - СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, проте, як встановлено судом, позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Представником відповідача ОСОБА_6 через систему «Електронний суд» на адресу суду 23 липня 2024 року надано заяву, у якій вона просить надати сторонам строк на примирення тривалістю 6 місяців та на цей час зупинити провадження у справі.

Позивач скористалась наданим їй правом та 29 липня 2024 року через свого представника, звернулась до суду з відповідю на відзив та запереченнями на заяву відповідача щодо надання часу на примирення у якій просить не надавати час для примирення наполягаючи на розірванні шлюбу.

При цьому суд враховує наступне.

Як зазначено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) надання строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком.

Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч. 5 ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) викладена правова позиція відповідно до якої: «Згідно із статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За положеннями частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до частини першої статті 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За положеннями статті 112 СК України при вирішенні питання про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Одночасно згідно із статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя, оскільки такі питання можуть вирішуватися виключно у процесі розгляду конкретної справи. Важливою особливістю справ про розірвання шлюбу є те, що суд з урахуванням усіх фактичних обставин може відкласти розгляд справи та призначити подружжю строк для примирення, як це визначено частиною сьомою статті 240 ЦПК України. Отже шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Надання строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком».

Суд враховує те, що позивач не бажає зберігати подружні відносини із відповідачем, проти надання часу на примирення заперечує.

Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дійшов висновку про те, що подальше подружнє життя суперечитиме інтересам позивача, збереження сім`ї є неможливим. З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Суд роз`яснює, що відповідно до п. п. 1, 2, 3 р. 3 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 (який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.10.2000 за № 719/4940), державна реєстрація розірвання шлюбу проводиться органами державної реєстрації актів цивільного стану у встановлених законом випадках. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відділ державної реєстрації актів цивільного стану, який отримав рішення суду про розірвання шлюбу, повинен у день його надходження зробити відмітку про розірвання шлюбу на лицьовому боці актового запису про шлюб, зазначивши дату і номер рішення суду, повне найменування суду, яким ухвалено рішення, а також внести відповідні відомості до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Після цього не пізніше наступного робочого дня відділ державної реєстрації актів цивільного стану надсилає повідомлення (додаток 9) до архіву органу державної реєстрації актів цивільного стану, у якому зберігається другий примірник актового запису про шлюб, який у строк, що не перевищує семи робочих днів з дня отримання повідомлення, проставляє у ньому відповідну відмітку.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач ОСОБА_1 перед судом питання про відновлення свого дошлюбного прізвища не ставила.

Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1211,20 грн. в рахунок відшкодування понесених позивачем та документально підтверджених судових витрат на оплату судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 142, 259, 263 - 265, 354 - 355 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 14 жовтня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва, про що складено відповідний актовий запис № 1269.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) 1 211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору сплаченого за подання позову.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст рішення суду виготовлено 10 вересня 2024 року.

Суддя І. О. Тесленко