Провадження №2/523/5108/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі

головуючої судді - Середи І.В.,

за участю секретаря - Щербан О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 9 в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

УСТАНОВИВ:

22 липня 2024 року до Суворовського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ТОВ «Верра Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості за договором про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування № 0 від 01 лютого 2019 року у розмірі 72519,99 грн, з яких 45000 грн заборгованість за основним боргом та 27519,99 грн заборгованість за відсотками.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01 лютого 2019 року ОСОБА_1 уклав з АТ «УКРСИББАНК» договір про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування, на підставі якого банк надав відповідачеві на споживчі цілі кредиту у вигляді встановленого ліміту кредитування у розмірі 45000 грн строком дії до 10 лютого 2021 року на умовах, передбачених тарифним планом «Кредитна картка «Шоппінг картка НПК».

Через порушення відповідачем строків повернення кредиту та нарахованих відсотків за користування кредитом утворилася заборгованість, яка станом на 06 червня 2024 року склала 72519,99 грн.

25 січня 2023 року AT «УКРСИББАНК» уклав з ТОВ «Верра Фінанс» договір факторингу № 237, за умовами якого права грошової вимоги до боржника за кредитним договором № 0 перейшла до позивача, у зв`язку з чим ТОВ «Верра Фінанс» звернулося до суду з даним позовом.

25 липня 2024 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача у справі відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про слухання справи були повідомлені належним чином.

У матеріалах справи є клопотання позивача про розгляд справи за відсутності його представника.

Відповідач причини своєї неявки суду не повідомив, із клопотаннями до суду не звертався.

Відповідач в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Враховуючи неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За змістом норми ч.6 ст.259 ЦПК України складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

За нормами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

Письмовими матеріалами справи встановлено, що 01 лютого 2019 року ОСОБА_1 уклав з АТ «УКРСИББАНК» договір про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування (з Правилами) № 0, за умовами якого банк відкриває відповідачеві та обслуговує банківськи рахунок на умовах тарифного плану «Кредитна картка «Шоппінг картка НПК», які розміщені на сайті банку www.my.ukrsibbank.com.

Усі основні умови кредитування за тарифним планом доведені до відома відповідача, про що свідчить його підпис у паспорті споживчого кредиту.

За умовами договору ОСОБА_1 отримав на споживчі цілі кредиту у вигляді встановленого ліміту кредитування у розмірі 45000 грн зі строком дії до 10 лютого 2021 року з процентною ставкою 55 % річних на суму кредитної заборгованості за операціями отримання готівки та безготівковими операціями, процентна ставка за безготівковими операціями протягом пільгового періоду становить 0,00001 %, пільговий період складає 56 днів.

Свої зобов`язання за кредитним договором АТ «УКРСИББАНК» виконало у повному обсязі, надавши відповідачеві у розпорядження кредитні кошти на картковий рахунок.

25 січня 2023 року AT «УКРСИББАНК» уклало з ТОВ «Верра Фінанс» договір факторингу № 237, за умовами якого АТ «УКРСИББАНК» передає, а ТОВ «Верра Фінанс» приймає право вимоги, у тому числі і до відповідача за договором № 0 від 01 лютого 2019 року за плату та на умовах, визначених цим договором.

Оскільки відповідач належним чином не виконував своїх зобов`язань щодо своєчасного повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, то станом на 06 червня 2024 року за ним утворилася заборгованість у розмірі 72519,99 грн, з яких 45000 грн заборгованість за основним боргом, 27519,99 грн заборгованість за відсотками.

Отже, позивач за договором факторингу № 237 набув права грошової вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним зобов`язанням на суму 72519,99 грн.

За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

За правилами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України), у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).

На підставі викладеного, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, приймаючи до уваги недопустимість односторонньої відмови від виконання договірних зобов`язань, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитним зобов`язанням в загальному розмірі 72519,99 грн підлягають задоволенню, так як фактично отримані та використані ОСОБА_1 кошти за договором в добровільному порядку позивачу не повернуті, що є порушенням грошового зобов`язання.

З боку відповідача суду не наданого жодного належного та допустимого доказу на спростовування доводів, викладених позивачем.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути судовий збір, сплачений за подачу позову в розмірі 3028 грн.

Керуючись ст.ст. 76, 81, 89, 95, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 279, 280-283, 354-355 ЦПК України

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» (, місцезнаходження: вул. Гімназична, 11, м. Одеса) заборгованість за договором про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування № 0 від 01 лютого 2019 року у розмірі 72519,99 грн, з яких 45000 грн заборгованість за основним боргом, 27519,99 грн заборгованість за відсотками, а також судовий збір у розмірі 3028 грн.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

Рішення складено 04 вересня 2024 року.

Суддя