Справа№592/7020/24
Провадження №2/592/1603/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

12 вересня 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого: судді Бичкова І. Г. ,

за участю секретаря судового засідання: Алфімової І. В. ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, Управління "Служба у справах дітей" Сумської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дитину, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачки про позбавлення її батьківських прав, і в обґрунтування заявлених вимог вказала про те, що з початку 2006 року по червень 2009 року він проживав з відповідачкою ОСОБА_2 в фактичних шлюбних відносинах в АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син - ОСОБА_3 . За спільною заявою позивача та відповідачки в відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві була проведена реєстрація народження їх сина, ОСОБА_3 та в свідоцтві про народження дитини позивач ОСОБА_1 зазначений батьком дитини. Відносини з відповідачкою не склалися. В середині 2009 року позивач припинив спільне проживання з нею та переїхав на постійне місце проживання до своїх батьків у м. Суми, а його син ОСОБА_4 залишився проживати разом з матір`ю в місті Києві. Після припинення спільного проживання позивача та відповідачки, ОСОБА_2 почала чинити перешкоди у спілкуванні батька з дитиною, категорично заперечувала бачитися з сином, під час зустрічей та приїзду позивача до дитини вчиняла сварки, конфлікти, що негативно впливало на дитину, після чого позивач став зрідка навідувати сина, щоб уникати контакту з відповідачкою та психологічного травмування сина. В подальшому позивач виїхав на заробітки за кордон та перебував там до березня 2022 року. Після повернення в Україну позивачу стало відомо про те, що його сина відібрали у матері ОСОБА_2 , після чого син проходив лікування в стаціонарі в лікарні, а в подальшому знаходився в Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей №1 м. Києва з 30 жовтня 2023 року по 19.01.2024 року.

Позивачу стало відомо також про те, що відповідачка ОСОБА_2 з 2020 року повністю ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню свого сина ОСОБА_5 , не займалася його лікуванням та навчанням, зловживає алкогольними напоями, має психічні розлади, займається влаштуванням особистого життя, веде асоціальний спосіб життя, підтримує спілкування з особами сумнівної репутації, у відповідачки також народилася третя дитина від іншого чоловіка, якою вона також не займається.

ОСОБА_4 був вилучений з сім`ї, де проживав з матір`ю. В процесі обстеження виявлена гіпергомоцистеїнемія, яка могла бути причиною загального нездужання дитини, деякої дезадаптації за рахунок погіршення пам`яті, уваги. Виявлений полідефіцитний стан, можливо на фоні хронічного гастриту. Дитина потребувала дообстеження на можливий первинний імунодефіцит (ЗВІД). Вказані обставини підтверджують те, що відповідачка ОСОБА_2 не займалася своїм сином, повністю самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини, не лікувала дитину, не годувала його, що призвело до незадовільного стану його здоров`я та необхідності проведення його лікування та реабілітації. За заявою та зверненням позивача ОСОБА_1 до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей №1 Служби у справах дітей та сім`ї виконкому Київської міської ради, щодо передачі йому на виховання дитини, сина ОСОБА_5 , був складений висновок та рішення про доцільність повернення неповнолітньої дитини до біологічної родини - батька ОСОБА_1 .

Позивач просить постановити рішення, яким позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнути з ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму, встановленого для відповідного віку дитини. Стягнути судові витрати у справі.

До початку судового засідання позивач надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав у повному обсязі, наполягав на його задоволенні, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі.

До початку судового засідання представниця позивача адвокат Казміренко Л.О. надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі.

09.09.2024 року до канцелярії суду від третьої особи - представника Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради надійшла заява про розгляд справи без участі представника управління. Висновок від 09.09.2024 року про можливість позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітнього ОСОБА_5 , 2007 року народження, підтримав в повному обсязі.

12.06.2024 року до канцелярії суду від третьої особи - представниці служби у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації за довіреністю ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд справи без участі представника Служби у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації. Зауважила, що висновок щодо доцільності або недоцільності позбавлення матері батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_3 , 2007 року народження, має надавати орган опіки та піклування за фактичним місцем проживання дитини.

У судове засідання відповідачка не з`явилась 13.06.2024 року, 03.09.2024 року, 12.09.2024 року, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, від неї не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, відзив не подала.

Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки мають право й обов`язки виховувати своїх дітей, піклуватися про їхнє здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити отримання дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Із змісту ст. 164 Сімейного кодексу України вбачається, що батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами.

Судом встановлено, що з 2006 року по червень 2009 року позивач ОСОБА_1 проживав разом із відповідачкою ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу в АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народився син ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно 02.11.2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві за актовим записом № 3529. Батьками дитини записані: батько - ОСОБА_1 , мати - ОСОБА_2 (а.с. 14).

Відносини з відповідачкою ОСОБА_2 у позивача не склалися. В середині 2009 року позивач ОСОБА_1 припинив спільне проживання з нею та переїхав на постійне місце проживання до м. Суми до своїх батьків, а син позивача - ОСОБА_4 залишився проживати разом з матір`ю в місті Києві. Після припинення спільного проживання позивача та відповідачки, ОСОБА_2 почала чинити перешкоди у спілкуванні батька з дитиною, категорично заперечувала бачитися з сином, під час зустрічей та приїзду позивача до дитини вчиняла сварки, конфлікти, що негативно впливало на дитину, після чого позивач став зрідка навідувати сина, щоб уникати контакту з відповідачкою та психологічного травмування сина. В подальшому позивач виїхав на заробітки за кордон та перебував там до березня 2022 року. Після повернення в Україну позивачу стало відомо про те, що його сина відібрали у матері - відповідачки ОСОБА_2 , після чого дитина проходила лікування на стаціонарі в лікарні, а в подальшому знаходилася в Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей №1 м. Києва з 30 жовтня 2023 року по 19.01.2024 року (а.с 18).

Позивачу стало відомо також про те, що відповідачка ОСОБА_2 з 2020 року ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню сина ОСОБА_5 , не займається його лікуванням та навчанням, зловживає алкогольними напоями, має психічні розлади, займається влаштуванням особистого життя, веде асоціальний спосіб життя, підтримує спілкування з особами сумнівної репутації.

За даними практичного психолога Центру реабілітації Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, відповідачка ОСОБА_2 схильна до депресії та залежності від алкоголю. Неповнолітнього ОСОБА_5 виховувала мати та бабуся разом зі старшим братом та молодшою сестрою. Останні два роки дитина не відвідувала школу. Керівництво школи звернулося до соціальної служби, представниками якої хлопець був вилучений з родини та поміщений до ЦСПРЛ №1 м. Києва. Дані обставини вбачаються з епікріза (виписного) з медичної карти стаціонарного хворого №16286 відділення №12 КНП «Клінічна лікарня ПСИХІАТРИЯ» від 27.12.2023 року (а.с. 22).

З виписки №1124 з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП «Київська міська дитяча клінічна лікарня №2» від 30.10.2023 року вбачається, що ОСОБА_4 вилучений з сім`ї. В процесі обстеження виявлена гіпергомоцистеїнемія, яка могла бути причиною загального нездужання дитини, деякої дезадаптації за рахунок погіршення пам`яті, уваги. Виявлений полідефіцитний стан, можливо на фоні хронічного гастриту. Дитина потребує дообстеження на можливий первинний імунодефіцит (ЗВІД). Вказані обставини підтверджують те, що відповідачка ОСОБА_2 не займалася своїм сином, повністю самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини, не лікувала дитину, не годувала його, що призвело до незадовільного стану його здоров`я та необхідності проведення його лікування та реабілітації (а.с. 23).

За заявою та зверненням позивача ОСОБА_1 до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей №1 Служби у справах дітей та сім`ї виконкому Київської міської ради, щодо передачі йому на виховання дитини, сина ОСОБА_5 , був складений висновок та рішення про доцільність повернення неповнолітньої дитини до біологічної родини - батька ОСОБА_1 .

З висновку Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації №102-377 від 26.01.2024 року про доцільність повернення дитини до біологічної родини - до позивача ОСОБА_1 вбачається, що з 27 лютого 2023 року неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуває на обліку Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, як такий, що опинився у складних життєвих обставинах. 26 вересня 2023 року до Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації звернувся з заявою сам неповнолітній ОСОБА_4 з метою здійснення його госпіталізації для медичного обстеження. Зазначив, що його мати, ОСОБА_2 його вихованням та утриманням не займається. Повідомив, що навчальний заклад він не відвідує, навіть не пам`ятає, коли останній раз був у лікаря. Протягом останнього року з дому не виходив та взагалі не вставав з ліжка. В квартирі, де проживав син позивача ОСОБА_4 , антисанітарія та неприємний запах. 26.09.2023 року неповнолітнього ОСОБА_5 було поміщено до КНП «Київська міська дитяча клінічна лікарня №2» для проходження комплексного медичного обстеження. 27 жовтня 2023 року за заявою та проханням неповнолітнього ОСОБА_5 після проходження медичного обстеження в лікарні його було тимчасово влаштовано до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей №1 Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації в зв`язку з невиконанням батьківських обов`язків та нестабільним психічним станом матері, ОСОБА_2 . За час перебування ОСОБА_5 в Центрі відповідачка ОСОБА_2 приходила лиш один раз, контакт був холодний, більше дитина матір не бачила.

Батько дитини - позивач ОСОБА_1 постійно телефонував синові, декілька разів була проведена бесіда з батьком, дитиною і психологом по відеозв`язку. Психологом поведена робота та налагоджена взаємодія сина з батьком стосовно розуміння і подальшої побудови сімейних відносин та цінностей в родині, після чого дитина висловила своє бажання проживати з батьком. Оскільки ОСОБА_4 пройшов увесь курс реабілітації, то служба вирішила доцільним його повернення до біологічної родини батька (а.с.16, 17).

15 січня 2024 року Центром соціально-психологічної реабілітації дітей №1 Служби у справах дітей та сім`ї виконкому Київської міської ради неповнолітній ОСОБА_4 був переданий в родину батька ОСОБА_1 на виховання. Дана обставина підтверджується актом про факт передачі дитини від 19 січня 2024 року та додатків до нього: висновком про стан здоров`я і розумовий розвиток дитини, характеристикою школи І-ІІІ ступенів №248 Деснянського району м. Києва, довідкою Центру соціально-психологічної реабілітації дітей №1 м. Києва (а.с. 18-24).

З середини січня 2024 року неповнолітній ОСОБА_4 проживає разом з позивачем в АДРЕСА_2 . Також в квартирі проживає дідусь дитини - ОСОБА_7 . Згідно акту обстеження умов проживання від 12.12.2023 року за адресою проживання батька неповнолітнього: АДРЕСА_2 , з`ясовано, що для навчання та проживання дитини створені всі належні умови. Квартира мебльована, санітарний стан добрий. Згідно довідки Сумської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №25 неповнолітнього ОСОБА_5 буде зараховано до 10-А класу (а.с. 25).

Відповідачка ОСОБА_2 з часу проживання дитини з батьком не спілкується з сином ОСОБА_8 , не приїздить до нього, не телефонує, не проявляє до нього щонайменшої батьківської турботи , не цікавиться його здоров`ям та не займається його лікуванням, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, не забезпечує необхідним харчуванням, ніякої матеріальної допомоги не надає, від виконання своїх батьківських обов`язків повністю самоусунулась.

25 грудня 2024 року позивач за місцем проживання ОСОБА_3 уклав декларацію з сімейним лікарем КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» СМР. Дана обставина підтверджується копією декларації амбулаторії №1 КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» СМР (а.с. 26,27). Дитина отримала паспорт громадянина України та ідентифікаційний код (а.с. 32). На даний час неповнолітній ОСОБА_3 проходить обстеження в медичних закладах за місцем проживання та проходить лікування, соціальну адаптацію, планує піти до школи на навчання.

Весь час з моменту спільного проживання позивач ОСОБА_1 купує сину одяг, продукти харчування, усе необхідне для його життя, матеріально забезпечує сина та повністю піклується про його життя. Позивач разом зі своїм батьком, дідусем сина, дбають про виховання ОСОБА_5 , про його фізичний та моральний розвиток, увесь час знаходяться поруч з дитиною та повністю живуть його життям, створюють для нього всі необхідні умови для всебічного розвитку та відпочинку. ОСОБА_4 проживає в нормальних житлово-побутових умовах. Позивачем для дитини створені всі необхідні умови для здорового та всебічного розвитку, а саме: у нього мається окреме спальне місце, місце для зайнять, одяг, комп`ютер, він матеріально забезпечений. ОСОБА_4 знаходиться на повному утриманні батька, він охайно одягнений, забезпечений увагою батька.

Позивач має на праві власності нерухоме майно - частину житлового будинку АДРЕСА_3 , а також частину земельної ділянки за цією ж адресою. Дана обставина підтверджується копією свідоцтв про право на спадщину за заповітом на частину житлового будинку та земельної ділянки від 01 жовтня 2019 року (а.с.30,31).

Позивач згідно з Витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» МВС України ВР-002719529 станом на 25.04.2024 року до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має, в розшуку не перебуває (а.с. 34).

Позивач ОСОБА_1 є членом добровольчого формування № 5 Сумської міської територіальної громади та виконує завдання ТРО, має право на придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї. За час знаходження в добровольчому формуванні зарекомендував себе з позитивного боку як здібний, дисциплінований, старанний, наполегливий доброволець. До завдань ставиться з відповідальністю, виконує їх якісно, своєчасно. В спілкуванні з членами добровольчого формування та громадянами ОСОБА_1 показав себе як врівноважена, коректна, доброзичлива, ввічлива людина. Підтримує дружні відносини в колективі. Має авторитет в колективі, проявляє культуру у спілкуванні, вміє переконати та відстояти свою точку зору. Фізично підготовлений добре. Займається спортом. Дана обставина підтверджується довідкою ВЧ сил Територіальної оборони Збройних сил України добровольчого формування Сумської міської територіальної (а.с. 38, 42).

Позивач має задовільний стан здоров`я, під динамічним наглядом з приводу хронічних захворювань не перебуває, що підтверджується медичною довідкою сімейного лікаря КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2 Сумської міської ради, від 29.04.2024 року (а.с. 39).

ОСОБА_1 працює на малому приватному підприємстві «КІНОТЕХПРОМ» з липня 2020 року на посаді охоронника. За час роботи зарекомендував себе як привітний, відповідальний та дисциплінований працівник. Якісно виконує обов`язки охоронця та інші поставлені керівником завдання. За характером спокійний та врівноважений, цікавий співрозмовник, не байдужий до оточуючих, чуйний, проявляє активну громадянську позицію (а.с. 57).

З заяви від 16.01.2024 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вбачається, що він дає свою згоду та виявляє бажання проживати разом із батьком ОСОБА_1 (а.с. 58).

З письмових пояснень свідка ОСОБА_7 , який є рідним батьком позивача та дідом неповнолітнього ОСОБА_5 вбачається, що йому відомо про те, що у його сина ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спільний син ОСОБА_4 . В січні 2024 року онук був переданий в родину свого батька - позивача у справі ОСОБА_1 . З цього часу ОСОБА_3 постійно проживає зі своїм батьком та з дідом за адресою: АДРЕСА_2 . Його син - ОСОБА_1 займається вихованням дитини, піклується про нього, матеріально його забезпечує. Мати дитини - ОСОБА_2 тривалий час з дитиною не спілкується. З часу проживання дитини з батьком не приїжджала до нього, не телефонувала, не проявляє до нього щонайменшої батьківської турботи, взагалі не піклується про сина, не надає ніякого матеріального утримання. ОСОБА_2 повністю усунулась від виконання своїх батьківських обов`язків. Батько дитини - ОСОБА_9 уклав договір з сімейним лікарем, дитина отримала ІD паспорт громадянина України. ОСОБА_1 проводить лікування, адаптацію сина, влаштував дитину на навчання. У сина є всі необідні для нього житлово-побутові умови. У сина з батьком гарні відносини, є взаєморозуміння.

Відповідно до п.п. 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Відповідно до Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, принциповим положенням визначено, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Згідно висновку № 1352/27.1-26 від 09.09.2024 року, Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради вважає за можливе позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 84).

За таких обставин, суд вважає, що з висновком Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради варто погодитися і позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відносно неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки вона не виконує своїх обов`язків по вихованню дитини, ухиляється від їх виконання.

Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 02.05.2024 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Таким чином, на основі з`ясованих обставин суд дійшов висновку про те, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, Управління "Служба у справах дітей" Сумської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дитину є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 265-268 ЦПК України, ст. ст. 150, 155, 164, 166 Сімейного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, Управління "Служба у справах дітей" Сумської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дитину, задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 02.05.2024 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Головуючий: І.Г. Бичков