Справа № 473/6596/23
РІШЕННЯ

іменем України

"25" квітня 2024 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Лузан Л.В., за участю: секретаря судового засідання Багрін І.А., позивачки ОСОБА_1 , відповідачки ОСОБА_2 , представника третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області, про визначення способу участі баби в вихованні малолітньої онуки,

встановив

у листопаді 2023 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про визначення способу участі баби в вихованні малолітньої онуки.

В обґрунтування позовних вимог позивачка ОСОБА_1 зазначала, що 02 лютого 2016 року між ОСОБА_4 (син позивачки) та відповідачкою ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу подружжя має малолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина після фактичного припинення шлюбних відносин між батьками залишилася проживати з матір`ю.

З моменту окремого проживання батьків дитини між сторонами не досягнуто згоди в добровільному порядку щодо участі баби в вихованні онуки.

Посилаючись на викладене, позивачка ОСОБА_1 просила суд визначити спосіб її участі в вихованні дитини за наступним графіком: кожної суботи з 10:00 год. по 18:00 год. за місцем свого проживання.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 листопада 2023 року відкрито провадження по вказаній справі, призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження.

05 грудня 2023 року відповідачкою ОСОБА_2 подано відзив на позов, відповідно до якого, остання, з урахуванням інтересів дитини, а також інтересів діда та баби з її боку, які також мають право на спілкування з онукою, вважала, що зустрічі дитини з бабою необхідно проводити виключно за участі матері та за наявності відповідного бажання у дитини в громадських місцях культурно-розважального характеру першої неділі кожного місяця з 13:00 год. до 15:00 год.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 лютого 2024 року закрито підготовче провадження по справі.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, вказувала, що має бажання та можливість виховувати онуку, спілкуватися з нею, жодних підстав вважати, що таке спілкування спричинить шкоду дитині не існує. При цьому, виходячи з найкращих інтересів дитини, може погодитися на інші умови, запропоновані відповідачкою.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 визнала частково, а саме не заперечувала проти зустрічей позивачки з дитиною кожну першу та третю суботу з 10:00 год. до 15:00 год. в громадських місцях, враховуючи бажання дитини.

Представник третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_3 у судовому засіданні вважала, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити, що буде відповідати інтересам дитини.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного.

Зокрема суд встановив, що 02 лютого 2016 року між ОСОБА_4 (син позивачки) та відповідачкою ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу подружжя має малолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина після фактичного припинення шлюбних відносин між батьками залишилася проживати з матір`ю. Навчається у 2 класі ЗОШ № 6.

Наразі позивачка бажає в судовому порядку визначити порядок її участі в вихованні та спілкуванні з малолітньою онукою.

Згідно з п.п. 1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини (ч.8 ст. 7 СК України).

Статтею 257 СК України передбачено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

З викладеного слідує, що законодавцем визначено механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в: (а) покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина, не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; (б) закріпленні права баби, діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення (ч.ч.2,3 ст. 257 СК України).

Відповідно до ст. 263 СК України спори щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішуються судом відповідно до ст. 159 цього Кодексу. Виходячи з положень ст.159 СК України усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права.

Згідно ч.2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особистої прихильності дитини, її віку, стану здоров`я та інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами.

Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод поширюються, у тому числі, і на відносини між бабою, дідом та онуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (рішення ЄСПЛ у справі «Kruskic v. Croatia» від 25 листопада 2014 року, §108). ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і онуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (рішення ЄСПЛ у справі «Bogonosovy v. Russia» від 05 березня 2019 року, § 82).

Судом встановлено, позивачка ОСОБА_1 з відповідачкою ОСОБА_2 не можуть досягти згоди щодо способу участі баби в вихованні онуки та у спілкуванні з нею.

Водночас, з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини, суд прийшов до висновку, що позивачка має законне право на спілкування зі своєю онукою та на участь у її вихованні.

Відповідно до ч.ч. 5,6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Згідно висновку органу опіки та піклування від 31 січня 2024 року запропоновано графік побачень з дитиною, а саме надати позивачці дозвіл на спілкування з онукою за місцем її проживання щосуботи кожного місяця з 10:00 год. до 18:00 год. без присутності матері.

Висновок органу опіки та піклування не містить ознак рішення суб`єкта владних повноважень, оскільки не є нормативно-правовим актом чи правовим актом індивідуальної дії - він не породжує прямих юридичних наслідків для сторін та безпосередньо не впливає на їх права й обов`язки, тобто є фактично джерелом доказування при наявності цивільного спору, оскільки несе виключно інформативний характер і на відміну від рішень органу опіки та піклування має рекомендаційний характер.

За обставин даної справи суд не погоджується з наданим висновком органу опіки та піклування.

Згідно ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Саме батьки несуть першочергове право та відповідальність за виховання своєї дитини, що означає лінію батьківського виховання головною.

З огляду на це, дід, баба, інші особи мають враховувати, що їхня виховна спрямованість повинна узгоджуватись або хоча би не суперечити тому вихованню, яке дитині дають батьки.

Запропонований позивачкою спосіб участі у спілкуванні та вихованні онуки фактично позбавить можливості матері дитини у спілкуванні з нею у вихідні дні, не враховує законодавчо закріплені права інших родичів дитини брати участь у її вихованні.

При визначенні способу участі баби у вихованні онуки, суд враховує вищевикладене, вік дитини, індивідуальні потреби дитини даного віку, її особисту прихильність, необхідності дотримання розпорядку дня та відпочинку, а також думку дитини щодо можливості її спілкування з позивачкою, часткове узгодження між сторонами порядку побачень, тому з метою забезпечення якнайкращих інтересів дитини, забезпечення позитивного її психоемоційного стану, суд вважає необхідним встановити наступний графік спілкування онуки з бабою: кожну першу та третю суботу з 10:00 год. до 15:00 год. в громадських місцях чи за місцем проживання позивачки, враховуючи бажання дитини, без присутності матері дитини.

З урахуванням вікових змін дитини, її розвитку та потреб, позивачка не позбавлені в майбутньому права змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні онуки, що буде відповідати інтересам дитини.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області, про визначення способу участі баби в вихованні малолітньої онуки, задовольнити частково.

Визначити участь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , у вихованні з її малолітньою онукою: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надавши їй можливість бачитись з дитиною, враховуючи бажання дитини, кожну першу та третю суботу з 10:00 год. до 15:00 год. у громадських місцях в межах територіальної громади чи за місцем проживання баби без присутності матері дитини.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.В.Лузан