Провадження №: 2/336/1481/2024
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Запоріжжя 30 квітня 2024 року
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Зарютіна П.В.
за участю секретаря Бублій Є.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -
Позивач звернувся до суду з вищезгаданим позовом за яким просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 22 752,29 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 15.06.2022 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики та на виконання своїх зобов`язань при укладенні договору, позивач надав відповідачу у борг суму 20 000 грн., а відповідач у свою чергу прийняв від позивача грошові кошти та підписав розписку про отримання коштів. Відповідно до умов договору та досягнутих домовленостей, відповідач зобов`язався повернути позиву взяті у борг грошові кошти у строк до 01.10.2022 року. За домовленістю між позивачем та відповідачем відсотки за користування грошовими коштами не нараховувались.
Однак, в порушення умов укладеного між сторонами договору позики відповідач борг не повернув.
Загальна сума, яка має бути повернута позивачу становить 22 752,29 грн.
На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти за договором позики, а саме: 20 000 грн. сума грошових коштів, що була надана у борг; 820,08 грн. штрафні санкції; 1932,21 грн . інфляційне збільшення.
Вищевказана справа була призначена до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.
При цьому, сторона позивача не висловила заперечень проти вирішення справи у порядку заочного розгляду, тому суд без виходу до нарадчої кімнати ухвалив провести заочний розгляд вищевказаної справи.
У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.
Судом встановлено, що 15.06.2022 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики та на виконання своїх зобов`язань при укладенні договору, позивач надав відповідачу у борг суму 20 000 грн., а відповідач у свою чергу прийняв від позивача грошові кошти та підписав розписку про отримання коштів. Відповідно до умов договору та досягнутих домовленостей, відповідач зобов`язався повернути позиву взяті у борг грошові кошти у строк до 01.10.2022 року. За домовленістю між позивачем та відповідачем відсотки за користування грошовими коштами не нараховувались.
Так, відповідно до розрахунку заборгованості за період прострочення грошового зобов`язання 3% річних становить: у період з 02.10.2022 р. до 31.12.2023 р. 749,59 грн.; у період з 01.01.2024 року до 12.02.2024 р. 70,49 грн. Інфляційні збитки у період з 02.10.2022 р. по 12.02.2024 р. 1 932,21 грн.
Згідност. 1046 ЦК Україниза договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості; договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно із ст.525,526,527,530 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимогвідповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 610 ЦК Українивизначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а ч.1ст. 612 ЦК Українипередбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Повернення суми позики має бути підтверджене письмово, проте суду не було надано жодних доказів того, що відповідач вчинив дії, що могли б свідчити про виконання ним своїх зобов`язань за договором позики.
Задовольняючи позов, суд враховує вищевказані положення укладеного сторонами договору та вимоги ст. 625 ЦК України.
Суд також вважає за необхідне стягнути відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача судові витрати у справі через задоволення позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 530, 625, 1046, 1048, 1049 ЦК України, ст.ст. 1-4, 5, 12, 13, 76-81 89, 258, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -
Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) суму заборгованості за договором позики від 15.06.2022 року у загальному розмірі 22 752,29 грн., з яких: 20 000,00 грн. - сума позики, 820,08 грн. 3 % річних; 1932,21 грн. інфляційні втрати.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у сумі 1211,20 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження : якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частину другій статті 358 ЦПК України.

Суддя П.В. Зарютін

30.04.24