КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження № 22-ц/824/5453/2024 Головуючий суддя: Олійник В.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 квітня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Головуючого судді: Олійника В.І.,

суддів: Гаращенка Д.Р., Сушко Л.П.,

при секретарі: Курченко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 15 червня 2022 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

У квітні 2021 року позивач - ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив стягнути заборгованість за Договором

№1-3 від 31.08.2020 року у розмірі 28 550 грн (5 000 грн заборгованості за кредитом та 23 550 грн заборгованості за процентами за користування кредитом) та судові витрати у розмірі 1 0270 грн.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» є фінансовою установою, що надає фінансові послуги з надання грошових коштів у вигляді фінансового Кредиту на умовах строковості, зворотності, платності.

Вказував, що 31.08.2020 року між ним (позивачем) та ОСОБА_1 був укладений договір №1-3, відповідно до якого позивачем надано відповідачу кредит у розмірі 5 000 грн строком на 30 днів, шляхом переказу на його платіжну картку НОМЕР_1 , емітовану АТ «Ощадбанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,7 % від суми кредиту за кожен день користування та 3,5 % від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту.

Зазначав, що даний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.com.ua (або https://monetka.ua) та підписання договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Так, відповідач взяті на себе зобов`язання по договору позики не виконав, у зв`язку з чим станом на 22 квітня 2021 року виникла заборгованість у розмірі 2 8550 грн, тому просив стягнути зазначену заборгованість.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 15 червня 2022 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» заборгованість за Договором №1-3 від 31.08.2020 року в сумі 28 550 гривень, з яких:

- 5 000 гривень - заборгованість за тілом кредиту;

- 23 550 гривень - заборгованість за нарахованими процентами.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» витрати, пов`язані з розглядом справи, в розмірі 10 270 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким позов в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 5 000 грн задовольнити, в іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Скарга обґрунтована тим, що від березня 2020 року було введено карантин, пов`язаний з СОVID-19, через щовідповідач втратив роботу і тому неспроможний був своєчасно погасити кредит. Відповідно до частини 1 статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислову палату України» карантин, встановлений Кабінетом Міністрів України є форс-мажорною обставиною, що відповідно до статті 617 ЦПК України є підставою для звільнення від відповідальності.

Посилаючись на ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» вказує, що він є учасником бойових дій, тому проценти за користування кредитом не мали нараховуватись.

Вважає, що розмір витрат на правничу допомогу завищено.

Відповідно до частини 4 ст. 137 ЦПК розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Враховуючи викладене, розмір судових витрат вважає завищеним з наступних підстав:

- Як вбачається з рішення суду, загальна сума, заявлена до стягнення, складає 28550,00 гривень, в той час як за витрати на правничу допомогу стягнуті в розмірі 8 000 грн;

- Витрати на оплату послуг адвоката перевищують 25% заявленої суми;

- Сума, заявлена до стягнення, необгрунтовано завищена на 21 000 гривень (відсотки нараховані за період після закінчення строку договору);

- Сума витрат за оплату послуг адвоката неспівмірна з ціною позову, оскільки перевищує суму заборгованості.

Вказує, що він не отримував жодної ухвали суду або повістки, також не отримував копії позовної заяви, через що був позбавлений можливості захищати свої права. Справу розглянуто судом за відсутності відповідача, який не був повідомлений про дату, час і місце засідання суду, що відповідно до п.3 ч.3 ст.376 ЦПК є обов`язковою підставою для рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

Учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направили.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач підписав електронний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тому суд дійшов висновку, що факт укладення договору №1-3 від 31.08.2020 року підтверджується матеріалами справи та узгоджується зі ст.ст.6, 627 ЦК України та ст.ст.11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Ухвалене судом рішення зазначеним вимогам відповідає.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Судом встановлено, що ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» здійснює свою діяльність відповідно до Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи НОМЕР_2 , виданого Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг на підставі Розпорядження №1826 від 18.05.2017 року та має право надавати грошові кошти у позику на умовах фінансового кредиту.

31 серпня 2020 року між сторонами був укладений договір позики №1-3, відповідно до умов якого ОСОБА_1 ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» був наданий кредит у розмірі 5 000 грн.

Згідно з п.1.3 договору строк надання кредиту та строк дії договору становить 30 днів.

Предметом судового розгляду є стягнення заборгованості за договором позики, укладеним в електронній формі.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За положеннями ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з ч.5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті https://monetka.com.ua (https://monetka.ua).

Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст.641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

За п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

На підтвердження укладення договору №1-3 від 31.08.2020 року позивачем надано послідовність укладення даного договору, з якої вбачається, що 31.08.2020 року о 20:02 відповідачем здійснено авторизацію в особистому кабінеті на сайті веб-сайті позивача https://monetka.com.ua (https://monetka.ua), в цей же час здійснена автоматична перевірка по заяві, перевірка Позичальника за даними БКІ, скорингова оцінка Позичальника. О 20:06 було створено пропозицію про укладення кредитного договору (оферти) в особистому кабінеті Позичальника. О 20:06 Позичальнику відправлене SMS повідомлення про погодження кредиту з ідентифікатором (кодом) для підписання акцепту та укладення договору. Після цього о 20:07 Позичальником підписано одноразовим ідентифікатором та відправлено Товариству електронне повідомлення про прийняття пропозиції укласти кредитний договір (акцепт). Тоді ж друкована форма укладеного кредитного договору була розміщена в особистому кабінеті позичальника, а грошові кошти перераховані на рахунок позичальника. (а.с. 15).

Факт надходження коштів на банківський рахунок відповідача підтверджується випискою, наданою АТ «Ощадбанк» на виконання ухвалу суду про витребування доказів.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

- електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 підписав електронний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором та дійшов вірного висновку, що факт укладення договору №1-3 від 31.08.2020 року підтверджується матеріалами справи та узгоджується зі ст.ст.6, 627 ЦК України та ст.ст.11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними.

Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

За змістом ст.ст.526, 615 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору.

Згідно зі ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки ст.629 ЦК України встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору.

За змістом ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з п.1.2 Кредитного договору позивач нараховує відсотки за користування кредитом в сумі 1,7% від суми кредиту за кожен день користування.

За п.3.3 Кредитного договору у разі порушення строків повернення кредиту, встановлених п.1.3, Позичальник сплачує Товариству плату за користування кредитом за підвищеною ставкою у розмірі 3,5% від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожен день користування кредитом понад встановлений строк.

Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначав, що у зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язань утворилася заборгованість в сумі 28 550 грн, яка складається із заборгованості по кредиту в розмірі 5 000 грн, заборгованості по нарахованих процентах за період від 31.08.2020 року до 30.09.2020 року за процентною ставкою 1,7 % за кожен день користування кредитом у розмірі 2 550 грн та заборгованості за нарахованими процентами за період від 01.10.2020 року до 28.01.2020 року за процентною ставкою 3,5 % за кожен день користування кредитом у розмірі 21 000 грн, на підтвердження наявності такої заборгованості надано її розрахунок.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд першої інстанції дійшов висновку про порушення відповідачем зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого з нього на користь позивача підлягала стягненню заборгованість у розмірі

28 550 грн.

Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні.

Інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції чи доводили б порушення ним норм цивільного або цивільно-процесуального законодавства, апеляційна скарга не містить.

Обґрунтовуючи судове рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.263, 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 15 червня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 23 квітня 2024 року.

Головуючий:

Судді: