Справа № 507/336/24
Провадження № 2/507/116/2024
Номер рядка звіту 69
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" квітня 2024 р. смт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Вужиловського О.В.,
при секретарі судового засідання Войковській І.П.,
із участю позивача - ОСОБА_1 ,
представника позивача - адвоката Кравченко О.С.,
відповідача - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Любашівка Подільського району Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на неповнолітню дитину та стягнення додаткових витрат на лікування дитини, -
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Позивач ОСОБА_1 , звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, які стягуються із ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши їх в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, але не 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, а також стягнення додаткових витрат на лікування дитини в сумі 6990 грн.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, вказуючи, що визначений судовим наказом розмір аліментів є недостатнім, а відповідач приховує розмір своїх доходів. Так , відповідач має у власності два автомобілі, земельну ділянку, яку здає в оренду та отримує дохід. На даний час відповідач взагалі не надає ніякої допомоги на дитину, крім сплати аліментів у мінімальному розмірі. Вона самостійно утримує дитину, доглядає за нею, займається її лікуванням, що спричиняє додаткові витрати. Відповідач добровільно будь-якої допомоги їй не надає. Тому, просила задовольнити її позовну заяву в повному обсязі. Представник позивача надав аналогічні пояснення та просили задовольнити позов в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав суду заперечення та просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зокрема відповідач зазначив, що крім ОСОБА_3 , в нього на утриманні є ще дві малолітні дитини, а також дружина, яка не працює. Після звільнення з лав ЗСУ він не працевлаштований, має мінливі заробітки та сплачує аліменти по можливості, заборгованості по сплаті аліментів в нього не має. Крім того, позивач 02 грудня 2023 року написала заяву, в якій підтвердила, що він повністю утримує доньку, приймає участь в додаткових витратах на лікування. Тому, вважає, що підстав для зміни способу стягнення аліментів і стягнення з нього додаткових витрат на лікування не має, з зв`язку з чим просив відмовити в задоволенні позовної заяви повністю.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою від 12 березня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в спрощеному порядку із викликом сторін.
Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , сторони по справі є батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11).
Судом встановлено, що судовим наказом Савранського районного суду Одеської області від 07 червня 2023 року наказано стягувати аліменти із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 13).
Виконавче провадження ВП № 73505921 про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 відкрито 04 грудня 2023 року (а.с. 16)
Згідно довідки Кричунівського старостинського округу № 1 від 15 січня 2023 року ОСОБА_3 проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 та знаходиться на її повному утриманні (а.с. 14).
З довідки Подільської філії Одеського обласного центру зайнятості від 26.02.2024 року видно, що з 06.02.2024 року відповідач перебуває на обліку як безробітний (а.с. 46).
З довідки ТСЦ МВС № 5149 від13 лютого 2024 року видно, що ОСОБА_2 власником двох легкових автомобілів (а.с. 47).
З довідки Савранської селищної ради № 79 від 13 лютого 2023 року видно, що до складу сім`ї ОСОБА_2 входять: дружина ОСОБА_5 , два сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 54-59).
З витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 3 від 03 січня 2024 року видно, що ОСОБА_2 звільнено з військової служби (а.с. ).
Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Відповідно до ст. 81 КПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» ).
За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до частини третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України,при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Таким чином, суд звертає увагу на те, що відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх неповнолітніх дітей, зобов`язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття та забезпечувати їм достатній рівень фізичного і духовного розвитку.
З позовної заяви вбачається, що на даний час малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на утриманні позивача.
Позивач зазначає, що розмір аліментів у твердій грошовій сумі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що стягується за наказом Савранського районного суду Одеської області від 07 червня 2023 року, є недостатнім для задоволення потреб дитини.
Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Таким чином, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України).
Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
Ураховуючи наведене, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів. При цьому правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей 182-184, 192 СК України.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Право вибору способу стягнення аліментів належить лише тому з батьків, з ким проживає дитина, тобто визначений рішенням суду спосіб стягнення аліментів може бути змінений лише за позовом одержувача аліментів. Таке положення ч. 3 ст. 181 СК України повністю відповідає, перш за все, інтересам дітей, а також інтересам особи, з якою діти проживають.
Отже, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце, як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин.
Згідно із роз`ясненнями, що містяться в пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.
При цьому у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили (абзац 4 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).
Як вбачається з матеріалів справи, позивач надала суду належні та допустимі докази на підтвердження свого матеріального становища, а саме те, що дитина перебуває на її утриманні, дитина потребує матеріального забезпечення, постійного лікування.
Суд при розгляді вимог позивача про зміну способу стягнення аліментів враховує, що відповідач на даний час офіційно не працює, сплачує аліменти в мінімальному розмірі, має на утриманні ще двох малолітніх дітей від іншого шлюбу, є власником земельної ділянки та двох автомобілів, те що дитина ОСОБА_3 потребує посиленого медичного обстеження та лікування, та вважає за можливим позов ОСОБА_1 задовольнити частково, змінити спосіб стягнення аліментів , які стягуються за наказом суду, визначивши їх у частці від доходу в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Крім цього, відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» ).
Частиною 2 статті 51 Конституції України, статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до їх повноліття.
Згідно із ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Суд приходить до переконання, що вказане лікування дитини слід вважати додатковими витратами, оскільки згідно наданої медичної документації така дійсно потребувала такого лікування.
Таким чином, слід погодитись із доводами позивача та стягнути з відповідача додаткові витрати на лікування дитини в розмірі 50% від витрачених коштів - 6070 грн. 00 коп.
При цьому, суд не приймає до уваги заперечення відповідача про відсутність доходів, оскільки будь-яких доказів того, що він надавав матеріальну допомогу на лікування доньки, про що зазначила позивач у нотаріально посвідченій заяві, суду не надано. Надані квитанції про перерахування коштів позивачці, враховані державним виконавцем, а тому вказані кошти не можуть свідчити про сплату за лікування дитини. В судовому засіданні відповідач пояснив, що докази, які надані позивачкою він бачить вперше і не знав про їх існування. Позивач вказала, що нотаріальна посвідчена заява про відсутність претензій до відповідача з приводу сплати аліментів та іншого утримання доньки, була написана на прохання відповідача, щоб він звільнився з військової служби.
Розподіл судових витрат між сторонами
Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частин першої, пункту 1 частини третьої статті 133 та частин першої - третьої статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Як вбачається з письмових матеріалів справи 07 лютого 2024 року між адвокатом Кравченко Оленою Сергіївною та ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги (а.с. 37).
Відповідно до квитанції від 07 лютого 2024 року позивачем було сплачено за надання правової допомоги грошові кошти в розмірі 2000 грн. (а.с. 38).
Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений статтею 141 ЦПК України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги у даній справі становить 2000 грн., що підтверджується зазначеними доказами. Такий розмір витрат на правничу допомогу суд вважає співмірним розміру витраченого часу на надання правової допомоги та складності справи.
Підстав передбачених положеннями статті 141 ЦПК України для зменшення вказаних витрат судом не встановлено.
За таких обставин вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач звільнена від сплати судового збору, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути 2422 грн. 40 коп. судового збору в дохід держави за дві вимоги.
Підстави для негайного виконання рішення відсутні.
Заходи забезпечення позову по даній цивільній справі не застосовувалися.
На підставі викладеного , керуючись ст. 258259, 265, 268, 354 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на неповнолітню дитину та стягнення додаткових витрат на лікування дитини задовольнити частково.
Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються із ОСОБА_2 за судовим наказом Савранського районного суду Одеської області від 07 червня 2023 року, визначивши їх у частці від доходу.
Стягувати щомісяця із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , жительки АДРЕСА_2 , на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/6 частини (заробітку) доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , жительки АДРЕСА_2 , 6070 грн. 00 коп. додаткових витрат на лікування ОСОБА_3 , а також 2000 грн. судових витрат.
Судовий наказ Савранського районного суду Одеської області від 07 червня 2023 року, справа № 512/365/23 - відкликати.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , жителя АДРЕСА_1 - 2422 гривень 40 копійок судового збору в дохід держави.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлено 24 квітня 2024 року о 13 годині 00 хвилин.

Суддя: Вужиловський О.В.