Справа №463/6162/17
Провадження №6/463/105/24
УХВАЛА

судового засідання

29 серпня 2024 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - Леньо С.І.

з участю секретаря - Станько Р.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, видачу дубліката виконавчого листа,-

в с т а н о в и в:

АТ «Страхова компанія «ІНГО» звернувся в суд з заявою, просить поновити пропущений з поважних причин строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа від 12.10.2018 у справі №463/6162/17 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «СК «ІНГО» грошових коштів в розмірі 5692,06 грн. та судових витрат в розмірі 1600 грн.

Також просить видати дублікат виконавчого листа від 14.09.2020 у справі №463/6162/17 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «СК «ІНГО» грошових коштів в розмірі 5692,06 грн. та судових витрат в розмірі 1600 грн.

Заяву мотивує тим, що рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 12 жовтня 2018 року вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Страхова компанія «ІНГО» страхове відшкодування в розмірі 5692,06 грн. та 1600 грн. судового збору. На виконання рішення суду було видано відповідний виконавчий лист.

Вказує, що згідно постанови державного виконавця від 27.12.2022 наведений вище виконавчий лист повернуто стягувачу, разом з тим, до стягувача такий не надходив, дані про повернення такого органи державної виконавчої служби не надали, тому стягувач вважає, що виконавчий документ втрачений, відповідно строк пред`явлення такого до виконання пропущено з поважних причин, тому просить заяву задовільнити, оскільки заборгованість за кредитним договором залишається не погашеною.

В судове засідання учасники процесу не з`явились, про дату, час і місце судового розгляду були повідомлені у встановленому законом порядку, неявка таких відповідно до вимог ч. 3 ст. 442 ЦПК України не є перешкодою для вирішення даної заяви.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 12 жовтня 2018 року вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» страхове відшкодування в розмірі 5692,06 грн. та 1600 грн. судового збору.

На виконання даного рішення суду 12.10.2018 Личаківським районним судом м.Львова видано виконавчий лист №463/6162/17.

Постановою державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) від 27.12.2022, виконавчий лист №463/6162/2017, виданий 14.09.2020 повернуто стягувану.

Разом з тим, жодних даних про направлення такого стягувану і отримання такого стягувачем суду не надано.

Доказів про те, що зобов`язання за кредитним договором припинене у суду немає.

Крім того, відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Європейський суд з прав людини наголосив, що пункт 1 статті 6 вказаної Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

У статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до інтерпретації п. 1 ст. 6 «Право на справедливий судовий розгляд» Конвенції про захист прав людини і основних свобод Європейським Судом з прав людини, - виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «суду» в сенсі даної статті і що право кожного на судовий захист стало б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне, обов`язкове судове рішення залишалося недіючим до збитку однієї зі сторін (постанови від 19.03.97 року по справі «Хорнсби (Hornsby) проти Греції», від 07.05.2002 року по справі «Бурдов проти Росії», від 27.05.2004 року по справі «Метаксас (Метексас) проти Греції», від 29 березня 2006 року по справі «Мостаччуоло (Mostacciuolo) проти Італії (N 2)», від 15.02.2007 року по справі «Райлян проти Росії» і ін.).

Відповідно пп. 17.4 п. 17 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Вказане вище дає суду підстави вважати, що виконавчий документ втрачено.

Таким чином, оскільки виконавчий документ втрачено, а рішення суду залишається не виконаним, заяву про видачу дубліката виконавчого документа належить задовольнити.

Крім того, тому з втратою виконавчого документа за не встановлених обставин, суд приходить до висновку про те, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання пропущено з поважних причин.

За таких підстав суд вважає за необхідне заяву задовольнити.

Керуючись ст. ст. 260, 442 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Заяву Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, видачу дубліката виконавчого листа задовольнити.

Поновити Акціонерному товариству «Страхова компанія «ІНГО» пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа у справі №463/6162/17, виданого Личаківським районним судом м.Львова, боржником за яким є ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ).

Видати Акціонерному товариству «Страхова компанія «ІНГО» у справі №463/6162/17, дублікат виконавчого листа, виданого Личаківським районним судом м.Львова, боржником за яким є ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ).

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст.ст. 354, 355, пп. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Суддя: Леньо С. І.