Єдиний унікальний номер судової справи: 489/5115/24
Номер провадження: 22-ц/812/1360/24
У Х В А Л А

05 вересня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Крамаренко Т.В.

суддів: Тищук Н.О., Царюк Л.М.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 липня 2024 року, постановлену за позовною заявою ОСОБА_1 до начальника відділення поліції № 2 МРУП ГУНП в Миколаївській області Ігора Паїки, держави в особі Головного управління Національної поліції в Миколаївській області та Головного управління Державної казначейської служби у Миколаївській області про визнання неправомірними дій, рішень, бездіяльності та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

В червні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Миколаєва з позовом, в якому просив визнати неправомірними дії, рішення, бездіяльність начальника відділення поліції № 2 МРУП ГУНП в Миколаївській області Ігоря Паїки та стягнути з Головного управління Державної казначейської служби у Миколаївській області моральну шкоду, завдану порушенням його прав людини і громадянина України у розмірі 292000,00 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 липня 2024 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до начальника відділення поліції № 2 МРУП ГУНП в Миколаївській області Ігора Паїки, держави в особі Головного управління Національної поліції в Миколаївській області та Головного управління Державної казначейської служби у Миколаївській області про визнання неправомірними дій, рішень, бездіяльності та стягнення моральної шкоди в частині вимог до начальника відділення поліції № 2 МРУП ГУНП в Миколаївській області Ігора Паїки. Роз`яснено позивачу, що заява в частині вимог до начальника відділення поліції № 2 МРУП ГУНП в Миколаївській області Ігора Паїки підлягає розгляду в порядку КПК України. Позовну заяву ОСОБА_1 до держави в особі Головного управління Національної поліції в Миколаївській області та Головного управління Державної казначейської служби у Миколаївській області про стягнення моральної шкоди залишено без руху.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду в частині відмови у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до начальника відділення поліції № 2 МРУП ГУНП в Миколаївській області Ігора Паїки, держави в особі Головного управління Національної поліції в Миколаївській області та Головного управління Державної казначейської служби у Миколаївській області про визнання неправомірними дій, рішень, бездіяльності та стягнення моральної шкоди в частині вимог до начальника відділення поліції № 2 МРУП ГУНП в Миколаївській області Ігора Паїки, 05 серпня 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в межах строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 09 серпня 2024 року вказану апеляційну скаргу було залишено без руху та запропоновано ОСОБА_1 у строк, який не може перевищувати десяти днів з моменту отримання ним копії даної ухвали надати апеляційну скаргу в новій редакції у відповідності до вимог ст. 356 ЦПК України та сплатити судовий збір у розмірі 605, 60 грн.

Того ж дня, копію вказаної ухвали направлено на поштову адресу ОСОБА_1 , яку він зазначив в апеляційній скарзі.

Згідно рекомендованого повідомлення поштового відправлення, ОСОБА_1 копію зазначеної ухвали отримав особисто 15 серпня 2024 року.

Однак, станом на 05 вересня 2024 року недоліки апеляційної скарги ОСОБА_1 не усунуто, судовий збір не сплачено.

Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР (далі Конвенція), гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Частина 2 статті 357 ЦПК України передбачає, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

При цьому слід наголосити, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення (ч. 7 ст.185 ЦПК України).

З огляду на вищевикладене, з урахуванням положень ст.ст. 185, 357 ЦПК України, виходячи з того, що ОСОБА_1 не виконано вимог ухвали Миколаївського апеляційного суду від 09 серпня 2024 року протягом встановленого судом строку та жодних заяв в порядку виконання ухвали суду станом на 05 вересня 2024 року не надійшло, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 липня 2024 року в частині відмови у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до начальника відділення поліції № 2 МРУП ГУНП в Миколаївській області Ігора Паїки, держави в особі Головного управління Національної поліції в Миколаївській області та Головного управління Державної казначейської служби у Миколаївській області про визнання неправомірними дій, рішень, бездіяльності та стягнення моральної шкоди в частині вимог до начальника відділення поліції № 2 МРУП ГУНП в Миколаївській області Ігора Паїки, слід визнати неподаною та повернути апелянту.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 липня 2024 року в частині відмови у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до начальника відділення поліції № 2 МРУП ГУНП в Миколаївській області Ігора Паїки, держави в особі Головного управління Національної поліції в Миколаївській області та Головного управління Державної казначейської служби у Миколаївській області про визнання неправомірними дій, рішень, бездіяльності та стягнення моральної шкоди в частині вимог до начальника відділення поліції № 2 МРУП ГУНП в Миколаївській області Ігора Паїки - визнати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту у порядку та випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Т.В. Крамаренко

Судді: Н.О. Тищук

Л.М. Царюк