Справа № 307/1418/24
Провадження № 2/307/317/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2024 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Чопик В.В., з участю секретаря судового засідання Томишинець А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги мотивує тим, що 13 січня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № /1, згідно якого позичальник отримав кредит в розмірі 3 000 грн. 00 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом, строком на 3 роки. Зазначає, що даний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. В порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання за вказаним договором не виконав і станом на 15.03.2024 року, його заборгованість перед позивачем становить 36130,00 грн., з яких: 3000 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 33130 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками за користуванням кредиту.

Посилаючись на викладене, позивач просить суд стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» вказану суму заборгованості, судовий збір та витрати понесені на правову допомогу.

Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 08.04.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак в позовній заяві просить суд справу розглянути за відсутності представника позивача, а тому суд на підставі ст.. 223 ЦПК України справу розглянув у його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву в якій просить суд справу розглянути у його відсутності, а тому суд на підставі ст.. 223 ЦПК України справу розглянув у його відсутності.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши та перевіривши наявні у справі докази, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 13 січня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № /1, згідно з яким Товариство надало відповідачу кредит для власних потреб у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) в межах строку дії Договору 36 календарних місяців з дня підписання Договору з остаточним терміном повернення кожного траншу не пізніше строку користування траншем, визначеного сторонами у додатках до Договору.

Відповідач здійснив дії спрямовані на укладання Договору шляхом підписання Пропозиції (оферти) та заповнення заявки на сайті Позикодавця та її підписання з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, а також зазначення реквізитів банківської картки на рахунок якої, в подальшому ТОВ «ІНФІНАНС» було перераховано грошові кошти у сумі 3000,00 грн, що підтверджується квитанцією за сплату № 77479533 від 13.01.2021.

Підписанням Договору відповідач підтвердив, що він ознайомився з Правилами викладеними на веб-сайті Позикодавця, проектом Договору та погоджується з ними.

Згідно з умовами Договору відсоткова ставка склала 1,75% за один день користування кредитом, річна відсоткова ставка - 638,75%.

11.02.2023 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено Договір факторингу № 10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ «ІНФІНАНС» відступило на користь «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права грошової вимоги до боржників за договорами позики, в тому числі за Договором, що укладений між Позикодавцем та ОСОБА_1 .

В подальшому, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило право вимоги до відповідача за Договором ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», що підтверджується наявним у матеріалах справи Договором № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023 року, а також реєстром боржників.

По відношенню до вищевказаних фактичних обставин справи, суд наводить наступні норми права та мотиви їх застосування.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України).

Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті 509 Цивільного кодексу України.

Відповідно до цієї норми зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

У відповідності з ст.ст. 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з частиною другою ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Як свідчать подані по справі доказові матеріали, на момент звернення позивача до суду, зобов`язання за Договором, відповідачем не виконані.

Заборгованість Позичальника станом на 15.03.2024 складає суму 78442,50 грн. (в т.ч. 3000 грн. основний борг (тіло кредиту), 75442,50 заборгованість по відсоткам).

Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 36130,00 грн., з яких: 3000 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 33130 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками за користуванням кредиту.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що заборгованість Позичальника за Договором у сумі 36130,00 грн., з яких: 3000 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 33130 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками за користуванням кредиту, підтверджена належними доказами відповідно до вимог ст.ст. 76-81 Цивільного процесуального кодексу України, відповідачем не спростована, тому позовні вимоги щодо її стягнення підлягають задоволенню на підставі статей 1048, 1050, 1054 Цивільного кодексу України.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача судових витрат у вигляді сплаченого судового збору та витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 частини третьої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України).

Положеннями статті 137 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При визначенні суми відшкодування даних витрат суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Саме такі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у Рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна та інші проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових витрат та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

З матеріалів даної справи вбачається, що на підтвердження витрат на правничу допомогу, уповноважений представник позивача надав суду: договір №02-01/2023 про надання правової допомоги від 02.01.2023 року укладений між позивачем та адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» (надалі Адвокатське об`єднання), прайс-лист Адвокатського об`єднання, платіжну інструкцію № 413000008, заявку на надання юридичної допомоги № 1288 від 07.02.2024, витяг з акту № 2 про надання юридичної допомоги від 13.02.2024 року.

Так, вартість послуги за надання усної консультації з вивченням документів за 2 год. складає 4000,00 грн., складання позовної заяви 3 год. становить 9000.00 грн.

Зазначені послуги були надані Адвокатським об`єднанням позивачу, що підтверджується витягом з акту № 2 про надання юридичної допомоги від 13.02.2024 року.

Разом з тим, суд не може на власний розсуд зменшувати розмір витрат на оплату правничої допомоги, який підлягає відшкодуванню. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові у справі №755/9215/15-ц (провадження 14-382цс19) від 19.02.2020 року. Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не подавав до суду заперечень (у випадку їх наявності) щодо розміру заявлених уповноваженим представником позивача судових витрат, які на його думку, підлягають до стягнення з відповідача.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що витрати понесені позивачем на правничу допомогу є обґрунтованими, співмірними та підтвердженими належними доказами, а тому така вимога підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3028,00 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду з позовом.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 10, 12, 13, 18, 76-81, 263-265, 279, 354-355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольниити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» суму 36 130,00 грн., з яких: 3000 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 33130 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками за користуванням кредиту заборгованості, за договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 12.01.2021 № /1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» суму 3028,00 (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок) гривні у відшкодування судових витрат по сплаті судового збору та 13000,00 гривень (тринадцять тисяч гривень) витрат на правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», 01133, м.Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, оф. 306, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Суддя В.В. Чопик