Справа № 2-86/11
Провадження № 8/522/5/24
УХВАЛА

23 квітня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Навроцької Є.І.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, третя особа Військова частина НОМЕР_1 , про визнання недійсним ордеру та записів в ньому, виселення, зобов`язання вчинити певні дії, визнати недійсними записи в документах реєстраційного обліку, зобов`язання привести квартиру в належний стан, вселення та стягнення судових витрат,

ВСТАНОВИВ:

У проваджені Приморського районного суду м. Одеси знаходиться заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, третя особа Військова частина НОМЕР_1 , про визнання недійсним ордеру та записів в ньому, виселення, зобов`язання вчинити певні дії, визнати недійсними записи в документах реєстраційного обліку, зобов`язання привести квартиру в належний стан, вселення та стягнення судових витрат. (т. 11, а.с. 157-163).

У судове засідання 23.04.2024 року з`явилися ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_5 , інші учасники повідомлені належним чином, від ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали у повному обсязі.

Від ОСОБА_8 та Військової частини надійшли заяви про розгляд справи їх відсутності. Інші учасники про причини неявки суд не повідомили, інші учасники справи повідомлені належним чином, будь-яких заяв з приводу неявки суду не надано, в матеріалах справах надано розписки щодо делегування вручення через ОСББ «СВІТАНОК» судових повісток ОСОБА_2 , ОСОБА_3

ОСОБА_5 зазначив, що його дружина ОСОБА_6 наразі хворіє та не змогла подати заяву про розгляд справи за її відсутності, однак вона та ОСОБА_7 та ОСОБА_9 повідомленні про розгляд справи належним чином.

ОСОБА_1 у судовому засідання заявив клопотання про належне сповіщення ОСОБА_7 у Республіку Молдову; про обов`язкову явку ОСОБА_7 у судове засідання для дачі пояснень та про відтворення технічного запису від 11.12.2015 року судовому засіданні та пояснив, що вважає, що ОСОБА_7 повідомлений не належним чином та не проживає в будинку ОСББ «СВІТАНОК», його офіційна адреса у Республіці Молдова.

ОСОБА_5 зазначив, що всі члени його сім`ї належним чином повідомлені, в тому числі і ним особисто, його син не проживає в Молдові. адреса у Республіці Молдова не має ніякого відношення до фактичного місця проживання ОСОБА_7 та пояснив, що його син не проживає у Республіці Молдова, там мешкають далекі родичі, до яких він колись навідувався та був у гостях.

ОСОБА_1 зазначив, що у матеріалах справи (а.с. 88 т. 5) наявна заява від ОСОБА_7 де він вказує, що мешкає у Республіці Молдова. Заяв щодо зміни місця проживання він не надавав. Просив оголосити перерву та відкласти засідання для написання заяви про відвід.

ОСОБА_5 заперечував проти клопотань, оскільки від заявника постійні наголошуються клопотання та він не може навіть надати суду пояснення по суті справи, це є зловживанням правами та відсутні підстави для відводу судді.

Протокольною ухвалою клопотання про оголошення перерви для написання заяви про відвід суд залишив без задоволення, при цьому суд роз`яснив право заявити відвід.

Протокольною ухвалою суд оголосив перерву для написання заяви про відвід задовольнив частково та надав 15 хвилин.

Після перерви ОСОБА_1 надав та оголосив заяву про відвід головуючого судді, оскільки з обставин, які йому щойно стали відомі, у нього є сумніви та вважає, що є пряма зацікавленість судді у розгляді заяви на користь відповідачів. Вважає, що суд безпідставно зазначає, що ОСОБА_7 належним чином повідомлений. Суддя є упередженою та знаходиться у зговорі з Плешко.

ОСОБА_5 заперечував, оскільки зазначене не відповідає дійсності, вважає що це є зловживанням процесуальними правами та це є безпрецедентно.

Суд, дослідивши матеріали справи, з урахуванням пояснень учасників справи, вважає, що відвід судді є безпідставним.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу(ч. 3 ст. 40 ЦПК України).

За умовами ч. 3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді (п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України).

Відповідно ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 37 ЦПК України.

Частина 1 ст. 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії", від 28 жовтня 1998 року, п.45).

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, але якщо з`являються обґрунтовані сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об`єктивному розгляді справи.

Суд не погоджується із доводами позивача ОСОБА_1 з приводу упередженості судді, оскільки викладені обставини жодними доказами не підтверджені і не дають висновку про упередженість.

Між тим, не вбачається і об`єктивного критерію, а саме: наявності будь-якого правомірного сумніву в безсторонності суду при вирішенні процесуальних питань,

Крім того суд вважає, що заява про відвід виникла лише після проголошення протокольної ухвали щодо можливості початку розгляду заяви.

Таким чином заявник ОСОБА_1 фактично не згоден з процесуальним рішенням суду щодо розгляду справи за відсутності інших учасників справи, а саме відповідача ОСОБА_7 .

Згідно ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу. Також рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суд вважає, що непогодження представника позивача з процесуальною дією суду - не може бути підставою для відводу суддів - ч. 4 ст. 36 ЦПК України.

Прийняття суддею відповідних процесуальних документів та вчинення інших процесуальних дій під час розгляду справи, не є підставою для відводу судді в контексті ст. 36 ЦПК України та не можуть оціночно визначатись, як сумніви у її об`єктивності та упередженості при розгляді цивільної справи, а можуть бути вирішенні у визначеному процесуальним законодавством порядку шляхом оскарження винесених судом процесуальних документів.

Таким чином, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про відвід головуючого судді.

Будь-яких інших належних та допустимих підстав для відводу судді заявником зазначено не було.

З огляду на положення ч. 4 ст. 36, ст. 40 ЦПК України, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу та залишає його без задоволення, при цьому підстав для передачі даної заяви на розгляд іншому судді не вбачає, оскільки заява надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до засідання (а саме під час судового засідання).

Керуючись ст. ст. 36, 39, 40, 89, 126, 258-260 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Домусчі Л.В.

Ухвала оскарженню не підлягає окремо від рішення суду та набирає законної сили із моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали суду виготовлено 24.04.2024 року.

Суддя Домусчі Л.В.