Справа № 2н-343/09
УХВАЛА

13 листопада 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі

головуючого судді Кучиної Н.Г.,

секретар судового засідання Корпесьо В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК ФОРТ" про видачу дубліката виконавчого документа, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ФК ФОРТ" звернулося до Рівненського міського суду Рівненської області із заявою, в якій просить видати дублікат виконавчого листа щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

В судове засідання представник заявника не з"явився, в заяві просив розгляд заяви провести за відсутності представника.

Учасники справи в судове засідання не з"явились, що не є перешкодою для розгляду заяви згідно ч. 3 ст. 442 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 27.08.2009 року Рівненський міський суд Рівненської області ухвалив рішення по справі №2н-343/09 про стягнення заборгованості за кредитними договорами № 01/2803/КА(Б)/14-2008-980 від 28.03.2008р., №01 /1909/КА(б)/34-2008-980 від 19.09.2008р. та № 1111/77/МК/2007-840 від 25.07.2007р. з гр. ОСОБА_1 , гр. ОСОБА_2 , гр. ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «НАДРА».

Як встановлено в судовому засіданні, що на виконання рішення суду по справі № 2н-343/09 від 27.08.2009 року Рівненський міський суд Рівненської області видав банку виконавчі листи (судовий наказ).

Ухвалою суду від 13.04.2022 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК ФОРТ " про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження та видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання - задоволено. Замінено стягувача ПАТ КБ НАДРА на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю ФК ФОРТ, у справі №2н-343/09. Видано дублікати виконавчих листів щодо стягнення заборгованості з боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Поновлено пропущений строк для пред`явлення виконавчих листів щодо боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , до виконання.

На підставі виданого, на виконання вищезазначеного рішення суду, виконавчого листа щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 завершено виконавче провадження №48346407 в Рівненському міському відділі державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

Згідно з інформацією з Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавчі провадження з примусового виконання виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_1 відсутні.

Відповідно до офіційної інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, станом на день подання цієї заяви оригінал виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_1 на примусовому виконанні не перебуває.

Відповідно до висновку ВС від 18.11.2020 року у справі № 263/4331/18, сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 09.10.2019 у справі № 2-6471/06, провадження № 61-11034св 19.

Як указано в підпункті 17.4 пункту 17 Розділу XIII ЦПК України Перехідні положення у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

ВС зауважив, що аналіз пункту 17.4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України, дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Відповідно до положення п. 17.4 частини першої Перехідних положень ЦПК України (аналогічні норми містяться і в інших процесуальних кодексах) суд не має права відмовити у задоволенні заяви про видачу дубліката наказу/ухвали/виконавчого документа з мотивів її необгрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати наказу. За встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката виконавчого документа не порушує прав боржника і не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат має повністю відтворювати втрачений виконавчий документ, у тому числі містить дату його видачі.

Виконання судових рішень у справах будь-якого типу провадження є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

При цьому в рішенні ЄСПЛ у справі Шмалько проти України суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на суд , одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, шоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін, тому було б незрозуміло, якби стаття б детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд і водночас, не передбачала виконання судових рішень.

Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договорні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу- у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, - і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (рішення справі Горнсбі проти Гоеції від 19 березня 1997 року).

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 ч. З ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Конституційний Суд України в рішенні № 5-рп/2013 від 26.06.2013 у справі № 1-7/2013 встановив,що виконання рішення суду є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямований на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

У пункті 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від ЗО червня 2009 року № 16-рп/2009, суд зазначив, що відповідно до положень Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання; обов`язковість рішень суду є однією із основних засад судочинства, яка гарантує ефективне здійснення правосуддя; виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

Враховуючи, що ухвалою суду від 13.04.2022 року поновлено строк пред`явлення виконавчих листів щодо боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , до виконання та видано дублікати виконавчих листів щодо стягнення заборгованості з боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , однак не видано дублікат виконавчого листа щодо стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 , то суд вважає, що є всі підстави для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК ФОРТ " про видачу дубліката виконавчого листа щодо стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 .

У зв"язку з вищезазначеним, суд дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.18,260,353,442 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК ФОРТ " про видачу дубліката виконавчого документа щодо боржника ОСОБА_1 - задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа щодо стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 .

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повне судове рішення складено 13 листопада 2024 року.

Суддя Н.Г. Кучина