КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач - Кулікова С.В.
№ 22-ц/824/7625/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 2-4380/12

17 квітня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кулікової С.В.

суддів - Музичко С.Г.

- Болотова Є.В.

при секретарі - Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційноюскаргою ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 жовтня 2023 року, постановлену під головуванням судді Волчка А.Я., за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ю-Бейс» про заміну стягувача його правонаступником, у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

У липні 2023 року ТОВ «ФК «Ю-Бейс» звернулося до суду з заявою про заміну стягувача його правонаступником, в якій просило замінити стягувача у цивільній справі № 2-4380/12 з ПАТ «Родовід Банк» на правонаступника ТОВ «ФК «Ю-Бейс».

Заява мотивована тим, що заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.01.2013 року позовні вимоги ПАТ «Родовід Банк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Родовід Банк» суму заборгованості за кредитним договором № 38.3/ІЗ-026.08.1 від 14.03.2008 року у розмірі 3 467 545,36 доларів США, що станом на 03.10.2012 року згідно курсу НБУ становило 27 716 090,08 грн. та судовий збір у розмірі 3 219 грн.

Рішення суду перебуває на стадії виконання, до цього часу воно не виконане.

16 грудня 2021 року між ПАТ «Родовід Банк» та ТОВ «ФК «Ю-Бейс» було укладено Договір № 1 про відступлення прав вимоги, за яким первісний кредитор 16 грудня 2021 року відступив шляхом продажу ТОВ «ФК «Ю-Бейс» права вимоги до позичальника ОСОБА_1 за договором кредиту та договором іпотеки.

Таким чином, до ТОВ «ФК «Ю-Бейс» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 та відповідно права стягувача в межах справи № 2-4380/12.

Посилаючись на наведене, заявник просив суд заяву задовольнити.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 жовтня 2023 року заяву задоволено.

Замінено сторону стягувача з ПАТ «Родовід Банк» у цивільній справі № 2-4380/12 за позовом ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - на його правонаступника ТОВ «ФК «Ю-Бейс».

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу та повернути справу на додатковий розгляд до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначав, що він не отримував за своєю адресою жодних повідомлень і викликів до суду, а відтак твердження суду про належне повідомлення є безпідставним. Вказував, що матеріали справи не містять доказів правонаступництва ТОВ «ФК «Ю-Бейс».

В судовому засіданні ТОВ «ФК «Ю-Бейс» - ОСОБА_2 заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належно, шляхом направлення судової повістки на електронну адресу, зазначену ним в апеляційній скарзі

Заслухавши доповідь судді Кулікової С.В., пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, перевіривши ухвалу суду та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту ст. 512,514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Такий висновок суду першої інстанції грунтується на нормах матеріального та процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.01.2013 року позовні вимоги ПАТ «Родовід Банк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Родовід Банк» суму заборгованості за кредитним договором № 38.3/ІЗ-026.08.1 від 14.03.2008 року у розмірі 3 467 545,36 доларів США, що станом на 03.10.2012 року згідно курсу НБУ становило 27 716 090,08 грн. та судовий збір у розмірі 3 219 грн.

16.12.2021 року між ПАТ «Родовід Банк» та ТОВ «ФК «Ю-Бейс» укладено договір № 1 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого Банк відступає Новому кредиту належні Банкові, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників, Заставодавців (Іпотекодавців), поручителів, фізичних осіб, зазначених у Додатку № 1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов'язки Боржників, за кредитними договорами, договорами поруки, договорами іпотеки, договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього договору.

Згідно реєстру боржників право вимоги за кредитним договором № 38.3/ІЗ-026.08.1 від 14.03.2008 року та договором іпотеки від 14.03.2008 року до боржника ОСОБА_1 відступлено ТОВ «ФК «Ю-Бейс».

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

Частиною першою статті 18 ЦПК визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

У разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив (частини перша та друга статті 55 ЦПК України).

У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець (частини перша та друга статті 442 ЦПК України). Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина п`ята статті 442 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з положеннями статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, вчинення правочинів, наслідком яких є заміна особи в окремому зобов`язанні через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги), є різновидом переходу до особи прав у матеріальних правовідносинах. Внаслідок такої заміни кредитора в матеріальному правовідношенні відбувається його заміна на іншу особу і в процесуальних правовідношеннях у визначених законом випадках. Зокрема, у процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій. Втрата первісним кредитором певних процесуальних прав унаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадія судового процесу, починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі №910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі №910/2954/17.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні, саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача, як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача, як сторони виконавчого провадження, неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, і він не був поновлений судом. Заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступника законної сили судового рішення з усіма правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 08 лютого 2022 року у справі №2-7763/10 сформулювала висновок, згідно з яким заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

Реалізація процесуального правонаступництва має процесуальну мету, яку суд також враховує разом з доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, відтак потребує розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим.

Ураховуючи завдання виконавчого провадження, як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою про правонаступництво, якщо виконавче провадження закінчено, заявник має здійснювати процесуальні дії (наприклад, оскаржити постанову про закінчення виконавчого провадження), спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а тому суд оцінює ці питання в комплексі.

За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Аналогічні висновки містяться також у постановах Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі №2-186/10, від 13 липня 2022 року у справі №1309/8166/12.

У заяві ТОВ «ФК «Ю-Бейс» зазначало, що рішення на даний час не виконано.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні представник ТОВ «ФК «Ю-Бейс» вказав, щовиконавче провадження триває.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для заміни стягувача ПАТ «Родовід Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Ю-Бейс», а доводи апеляційної скарги не спростовують його.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 жовтня 2023 року постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для її скасування та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 23 квітня 2024 року.

Головуючий: Судді: