Справа № 202/1038/21
Провадження № 8/202/2/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2024 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі: головуючого судді - Бєльченко Л.А., за участю секретаря судового засідання Ульянченко А.Ю.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Лавріщев Олег Анатолійович, про визнання недійсним договору дарування,

В С Т А Н О В И В :

Звернувшись до суду з цією заявою 21.09.2023 року, позивач ОСОБА_1 зазначив, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06.06.2022 року було відмовлено у задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Лавріщев О. А., про визнання недійсним договору дарування.

Підставою для прийняття такого рішення було те, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 01.12.2021 року по справі 202/6772/19 рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська скасовано, у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики відмовлено. Відмовляючи у задоволені позову, Дніпровським апеляційним судом зазначено, що позивач не довів наявності обставин, на які він посилався, як на підставу своїх вимог, не довів факту укладання договору позики, зокрема не пояснив відсутність у нього оригіналу розписки боржника та не надав доказів про вручення чи отримання відповідачкою його листа вимоги про повернення коштів за вказаним договором. У зв`язку з цим, не було встановлено факту фіктивності правочину.

Не погоджуючись з постановою Дніпровського апеляційного суду від 01.12.2021 року у справі 202/6772/19, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу. Постановою Верховного Суду від 28.06.2023 року скасовано постанову Дніпровського апеляційного суду від 01.12.2021 року, а рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.07.2020 року залишено без змін.

Посилаючись на частину 2 ст.423 ЦПК України, зазначаючи, що рішення Дніпровського апеляційного суду від 01.12.2021 року, котрим було відмовлено у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, і яке стало підставою для ухвалення рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06.06.2022 року, котрим було відмовлено у задоволені позову ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування, скасовано, позивач просив суд задовольнити заяву про перегляд рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 06.06.2022 року у справі 202/1038/21, прийняти нове рішення, котрим задовольнити його позовні вимоги, визнавши недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 з підстав його фіктивності.

Під час розгляду заяви в судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 , адвокат Грищенко І.В., заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами з підстав, зазначених вище, підтримала і просила її задовольнити, ухваливши рішення про задоволення позову ОСОБА_1 .

Представник відповідача ОСОБА_3 , адвокат Олійник В.М., просив суд відмовити у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленним обставинам, посилаючись на таке.

Зазначив, що позивач у заяві про перегляд рішення Індустірального районного суду м.Дніпропетровська від 06.06.2022 року за нововиявленими обставинами не обґрунтовує підстави про визнання недійсним договору від 01.06.2019 року. У зазначеній заяві позивач указує, що підставами для перегляду рішення є наявність боргу відповідача ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 . Проте рішенням Індустірального районного суду м.Дніпропетровська від 06.06.2022 року у справі №202/1038/21 встановлено, що за оскаржуваним договором дарування відбулася реальна передача майна обдарованому, відповідачі проживають і зареєстровані в квартирі, сплачують комунальні послуги. Позивачем зазначене не спростовано, не доведено, що сторони договору мали на меті інші цілі ніж ті, що передбачені договором дарування, що оспорюваний договір вчинений обома сторонами лише для вигляду.

Представник відповідача ОСОБА_3 також зазначив, що договір дарування від 01.06.2019 року оспорюваної квартири був укладений між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 відповідно до вимог діючого законодавства та не може бути визнаний нечинним, оскільки відповідачі на момент укладання договору мали повний осяг цивільної дієздатності; даний договір відповідав дійсним намірам сторін, укладався сторонами договору у відповідності до справжньої їх волі. Сторони і досі проживають у цій квартирі, зареєстровані в ній, сплачують комунальні послуги.

В заперечення позиції позивача щодо фраудаторності правочину, представник відповідача вказав, що ознаки фраудаторності спірного договору, якими є: умисел на завдання шкоди правам іншої особи, шкода як наслідок укладання договору, момент укладання договору, відсутні. Зазначає, що сторони не мали на меті завдання шкоди правам інших осіб. Шкода, як наслідок укладання договору, виконання договору дарування від 01.06.2019 року, відсутні. Зазначає, що договір дарування квартири був укладений 01.06.2019 року, а позивач по справі №202/6772/19 звернувся з позовом до суду лише у жовтні 2019 року, тобто вже після укладання договору дарування. Фіктивний правочин характеризується тим, що укладається сторонами без наміру створити правові наслідки, а фраудаторний правочин вчиняється з наміром завдати шкоди іншій особі і створює правові наслідки. Відповідно, критерієм розмежування є намір створити правові наслідки (фраудаторний) чи відсутність такого наміру (фіктивний).

Також представник відповідача ОСОБА_3 зазначив, що в разі задоволення заяви ОСОБА_1 , відповідач буде позбавлений права власності на житло, іншого житла в нього немає, що призведе до негативних наслідків.

Відповідач ОСОБА_2 підтримала позицію представника відповідача ОСОБА_3 , просила відмовити у задоволені заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Третя особа у справі - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Лавріщев О. А. в судове засідання не з`явився, про розгляд заяви повідомлений.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи, вважає, що заява про перегляд рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Лавріщев Олег Анатолійович, про визнання недійсним договору дарування задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Судом встановлено, що рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 14.07.2019 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики (а.с.10 т.1).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 01.12.2021 року рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.07.2019 року скасовано, у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено (а.с.165-168 т.1).

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06.06.2022 року відмовлено у задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування квартири (а.с.173,174 т.1).

Постановою Верховного Суду від 28.06.2023 року скасовано постанову Дніпровського апеляційного суду від 01.12.2021 року, рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 14.07.2019 року залишено без змін (а.с. 183-187 т.1).

Посилаючись на вказану постанову Верховного Суду, позивач просив переглянути рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06.06.2022 року, котрим відмовлено у задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування квартири, за нововиявленими обставинами.

Статтею 423 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав, за яких рішення суду може бути переглянуто за нововиявленими обставинами, зокрема, пунктом третім частини 2 цієї статті встановлено, що підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами є скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Як роз`яснено в пункті третьому постанові ВССУ від 30.03.2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Для визначених пунктами 3, 4 частини другої статті 361 ЦПК (редакція 18.03.2004 р.) нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

У пункті дев`ятому указаної постанови ВССУ зазначено, що скасування судового рішення (пункт 3 частини другої статті 361 ЦПК) може бути визнано нововиявленою обставиною лише в тому випадку, коли суд обґрунтував ухвалене судове рішення скасованим (воно було підставою для ухвалення такого судового рішення) або виходив із нього, хоча прямо й не посилався на нього на підтвердження наявності вказаних обставин, а також якщо наслідком скасування судового рішення є інше за змістом вирішення спору.

Дослідженням в судовому засіданні письмових матеріалів справи встановлено, що ухвалюючи рішення від 06.06.2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Лавріщев О. А., про визнання недійсним договору дарування, суд, хоча і наводив у рішенні постанову Дніпровського апеляційного суду від 01.12.2021 року, котрою скасовано рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.07.2019 року про стягнення суми боргу за договором позики з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , проте в обґрунтування даного рішення посилався на недоведеність позовних вимог останнього про визнання договору дарування квартири недійсним. При цьому судом відзначено, що обдарований ОСОБА_3 проживає у спірній квартирі, зареєстрований в ній, сплачує комунальні послуги, тобто відбулася реальна передача майна за цим договором. Відповідачем, в свою чергу, не спростовано зазначене і не доведено, що сторони договору мали на меті інші цілі ніж ті, що передбачені договором дарування, що спірний договір вчинений його сторонами лише для виду.

З огляду на це, суд вважає, що само по собі скасування постановою Верховного Суду від 28.06.2023 року постанови Дніпровського апеляційного суду від 01.12.2021 року про відмову у задоволені позову у справі №202/6772/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики, і залишення без змін рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.07.2020 року про задоволення позову, не є підставою для скасування цього рішення.

Дійшовши такого висновку, судом також враховується те, що договір дарування квартири між сторонами правочину був укладений 01.06.2019 року, а з позовом про стягнення заборгованості за договором позики ОСОБА_1 звернувся у жовтні 2019 року, тобто правочин був вчинений ще до настання у ОСОБА_2 зобов`язання з погашення заборгованості.

Таким чином, суд вважає, що наявність рішення (постанови), на котре посилається позивач, не може вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

За таких обставин, суд вважає, що відсутні правові підстави для перегляду рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06.06.2022 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Лавріщев О. А., про визнання недійсним договору дарування.

Керуючись ст.423,429 ЦПК України, суд-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Лавріщев Олег Анатолійович, про визнання недійсним договору дарування, залишивши рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06.06.2022 року в силі.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали суду.

Суддя - Бєльченко Л.А.