Справа №: 343/428/24
Провадження №: 2/343/229/24
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2024 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Керніцького І. І.,

секретаря Оленюк Т. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду Івано - Франківської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка просить ухвалити рішення, яким визнати за нею, ОСОБА_1 право власності на домоволодіння, яке складається із: житлового будинку площею 102,9 кв.м, стайні площею 20.8 кв.м, стодоли площею 15,6 кв.м, загальною ринковою вартістю 192 750 гривень, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що вона народилась в с.Церківна, де проживає по даний час. В сусідньому селі ОСОБА_4 проживав її дідусь ОСОБА_3 . В 2010 році вони із мамою забрали дідуся до с.Церківна, оскільки він захворів. Вона їздила до будинку дідуся зробити прибирання, покосити траву біля нього, вирізати кущі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дід ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_2 її дідусь ОСОБА_3 склав заповіт.

Після смерті діда відкрилась спадщина. Вона є спадкоємцем за заповітом. Спадкоємцем за законом є її мама ОСОБА_2 , яка не претендує на спадкове майно.

Вона звернулась до приватного нотаріуса Калуського нотаріального округу Барабаш Р.С. із заявою про прийняття спадщини.

Однак, у вчиненні нотаріальних дій приватним нотаріусом Барабаш Р.С. її було відмовлено.

Оскільки в позасудовому порядку вона не має можливості визнати право власності на спадкове домоволодіння, яке складається із: житлового будинку площею 102,9 кв.м, стайні площею 20.8 кв.м, стодоли площею 15,6 кв.м, загальною ринковою вартістю 192 750 гривень, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачка в судове засідання не з`явилась, від неї поступила заява про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підримує, просить позов задоволити.

В судове засідання відповідачка не прибула, хоч про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена судом. В Долинський районний суд поступили заява, згідно якої відповідачка просить розгляд справи проводити без її участі. Позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Суд, дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних для її вирішення. Позов підставний і підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обгрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

У відповідності до вимог ст.392 ЦК України - власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

У пункті 3.1 листа Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» визначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності ( ст.392ЦК).

Згідно ст.1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Ч. 1 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Ст.1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно з статтею 1268 ЦК України - спадщина належить спадкоємцеві, незалежно від часу прийняття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Встановлено в судовому засіданні та вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 18.01.2016 (а.с.11) - ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копія заповіту від 21.05.2010 свідчить про те, що ОСОБА_3 , на випадок своєї смерті зробив таке заповідальне розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів онуці ОСОБА_1 , 1983 року народження (а.с.13).

Актом обстеження матеріально-побутових умов і сімейних обставин від 03.04.2023 підтверджується факт прийняття спадщини сторонами по справі, оскільки на день смерті спадкодавця вони разом з ним проживали.

Позивачка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, вона не заявила про відмову від неї, а тому вважається такою, що прийняла спадщину .

Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 13.09.1969, після укладення шлюбу з ОСОБА_5 відповідачка змінила прізвище на « ОСОБА_6 » (а.с.10).

Родинні відносин між відповідачкою та спадкодавцем підтверджуються копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 31.08.1951 (а.с.8).

Як встановлено в судовому засіданні з вищеописаних письмових доказів та свідчать заяви сторін, ОСОБА_2 відмовилася від спадщини як спадкоємець за законом першої черги на користь ОСОБА_1 .

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з повідомлення приватного нотаріуса за № 87/01-16 від 22.05.2023, позивачка ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Барабаш Р.С., з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , однак позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Зміст спірних правовідносин полягає у тому, відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, позбавляє позивачку можливості оформити належне їй право на спадщину в нотаріальному порядку.

Відмова нотаріуса не припиняє права спадкоємця на отримання спадщини, а її право в такому випадку підлягає судовому захисту.

Встановлені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини підтверджуються сукупністю вивчених судом фактичних даних, що дає суду всі підстави для ухвалення рішення на користь позивачки.

Відповідно до копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок в АДРЕСА_1 (а.с.16-21) встановлено про те, що до домоволодіння входить: житлового будинку площею 102,9 кв.м, стайні площею 20.8 кв.м, стодоли площею 15,6 кв.м, загальною ринковою вартістю 192 750 гривень (звіт № 1062 з незалежної оцінки житлового будинку а.с.24-24-26).

Таким чином, враховуючи, що спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_1 , відповідачка ОСОБА_2 не заперечує проти задоволення позову, а сам факт відсутності державної реєстрації права власності на майно, не позбавляє спадкодавця власності на спірне майно, вимоги позивачки про визнання права власності на домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом є обґрунтованими.

На підставі ст.ст. 392, 1217, 1218, 1233, 1235, 1268 ЦК України, керуючись ст. 258, 259, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння, яке складається із: житлового будинку площею 102,9 кв.м, стайні площею 20.8 кв.м, стодоли площею 15,6 кв.м, загальною ринковою вартістю 192 750 гривень, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя Долинського районного суду І.І.Керніцький