Справа № 509/464/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року смт. Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Панасенка Є.М.

за участю секретаря судового засідання Степанової Н.С.,

представник позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в режимі відеоконференцзв`язку цивільну справу № 509/464/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ІНВЕСТ-КРЕДО» до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Овідіопольський відділ державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», про звільнення з-під арешту нерухомого майна

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 08.10.2017 року між ТОВ "Український промисловий банк" та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 8-404/ФКВІП-07, відповідно до якого Банк надав ОСОБА_3 кредит у розмірі 35000,00 доларів США, а ОСОБА_3 зобов`язалася у встановлений договором строк повернути кредит та сплачувати передбачені договором платежі. В забезпечення виконання ОСОБА_3 взятих на себе зобов`язань за зазначеним кредитним договором, між ТОВ "Український промисловий банк" та ОСОБА_2 08.10.2007 року було укладено договір поруки № 8-404/ZФПЮР-07, згідно з умовами якого ОСОБА_2 несе солідарну відповідальність перед Банком за невиконання або неналежне виконання ОСОБА_3 своїх зобов`язань за зазначеним кредитним договором.

Також в забезпечення виконання ОСОБА_3 взятих на себе зобов`язань за зазначеним кредитним договором, між ТОВ "Український промисловий банк" та ОСОБА_4 08.10.2007 року було укладено договір поруки № 8-404/ ZФПЮР-07, згідно з умовами якого ОСОБА_4 взяв па себе відповідальність перед Банком за невиконання або неналежне виконання ОСОБА_3 своїх зобов`язань за зазначеним вище кредитним договором.

З метою забезпечення зобов`язань за кредитним договором між ТОВ "Український промисловий банк" та ОСОБА_2 укладено Іпотечний договір від 08.10.2007 року, що посвідчений приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Горбань М.В., за реєстровим № 650 на умовах якого, в іпотеку передане нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та становить в цілому: один ракушняковий житловий будинок загальною площею 90,5 кв.м. житловою площею 55,5 кв.м., позначений на плані під літ. «А,а,а(1)», гараж - під літ, «Б», літня кухня - під літ. «В», два сараю - під літерою «Г», «Д» спорудження - під № 1-6,1,II що знаходиться на земельній ділянці, площею 800 кв.м., що знаходиться у фактичному користуванні Іпотекодавця.

Державна реєстрація іпотеки відбулася 08.10.2007 року номер запису про іпотеку: 5603608.

Державна реєстрація обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно була зареєстрована 08.10.2007 року за № 651.

18.07.2012 року рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області у справі № 2/1521/206/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було солідарно стягнуто з відповідачів 348 746,22 грн. у зв`язку з порушенням умов кредитного договору № 8-404/ФКВІП-07 від 08.10.2007 року та стягнуто у рівних частинах судові витрати у сумі 3219 грн. Рішення набрало законної сили 30.07.2012 року

30.06.2010 року між ТОВ "Український промисловий банк", АТ "Дельта Банк" та Національним Банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов`язань ГОВ мУкрпромбанкум на користь АТ Дельта Банк, відповідно до якого ТОВ "Укрпромбанк" передає "Дельта Банк" права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами. Зазначений договір у Позивача відсутній, оскільки він не був стороною договору.

15.08.2012 року було видано шість виконавчих листів на виконання рішення суду. 10.06.2015 року відділом державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції, виконавцем Химичем О.М. було винесено постанову у ВП № 45220754 про повернення виконавчого документа стягувану за виконавчим листом № 2/1521/206/12 щодо боржника ОСОБА_3 оскільки рухоме та нерухоме майно та кошти на які можна звернути стягнення відсутні. Згідно відомостей, отриманих з Єдиного реєстру боржників щодо ОСОБА_3 інформація щодо неї відсутня.

25.10.2013 року було відкрито виконавче провадження ВП № 40380412 щодо боржника ОСОБА_2 (ідентифікатор доступу: А90ДБЕЕ2ДГ82) відділом державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції Химичем О.М. на підставі виконавчого напису № 237 від 13.03.2012 року. 14.08.2014 року у ВП № 40380412 була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувана та завершено виконавче провадження. Згідно інформації про дане виконавче провадження в межах даного виконавчого провадження не було накладено жодних арештів виконавцем. В межах даного виконавчого провадження основне зобов`язання не було виконано. Згідно відомостей, отриманих з Єдиного реєстру боржників щодо ОСОБА_2 інформація щодо неї відсутня. 23.12.2016 року винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувану № ВП 50753179 за виконавчим листом № 2/1521/206/12 від 15.08.2012 року щодо боржника ОСОБА_4

11.04.2019 року було відкрито ВП № 58877174 щодо боржника ОСОБА_4 . Однак дане виконавче провадження було завершено, що підтверджується результатом пошуку виконавчих проваджень в АСВГІ. Інша інформація щодо даного виконавчого провадження позивачу невідомо.

18.02.2019 року було відкрито ВП № 58402890 щодо боржника ОСОБА_4 . Однак дане виконавче провадження було завершено, що підтверджується результатом пошуку виконавчих проваджень в АСВП. Інша інформація щодо даного виконавчого провадження Позивачу невідомо. Згідно відомостей, отриманих з Єдиного реєстру боржників щодо ОСОБА_4 є один запис щодо ВП № 58402890, але виконавче провадження завершено. Боржник не виконав свої кредитні зобов`язання в межах жодного виконавчого провадження.

Отже, станом на момент подання даного позову в АСВП відсутня інформація щодо відкритих виконавчих проваджень щодо боржників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . Відомості про накладення арештів у межах вищевказаних виконавчих проваджень також відсутні.Однак, боржники не виконали своїх основних зобов`язань та рішення суду про стягнення з них кредитної заборгованості.

05.08.2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ІНВЕСТ- КРЕДО», було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 2299/К посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В., зареєстрований в реєстрі за № 934, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» відступило, а ТОВ «Фінансова компанія Іпвест-Кредо» набуло права вимоги за кредитним договором № 8- 404/ФКВІП-07 від 08.10.2007 року, договором поруки № 8- 404/ZФПОР-07 від 08.10.2007 року, договором поруки № 8- 404/ZФПОР1-07 від 08.10.2007 року та договором іпотеки від 08.10.2007 року що посвідчений приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Горбань М.В., за реєстровим № 650.

Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» є новим іпотеко держателем будинку, що розташований за адресою:Одеська область, Овідіопольський район, с. Прилиманське, вул. Краснофлотська (вул. Флотська), буд. 38 та земельної ділянки, що на ній розташована. Станом на сьогодні, з відомостей з Державного реєстру речових прав відомо, що іпотекодержателем є ТОВ «Фінансова компанія «Інвест-Кредо».

Відповідно до умов Договору № 2299/К про відступлення права вимоги від 05.08.2020 р. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ІНВЕСТ-КРЕДО» сплатило ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» ціну, визначну у п. 4 цього Договору, що підтверджується платіжним дорученням № 52 від 04 серпня 2020 року.

Згідно п. 1.7. Іпотечного договору від 08.10.2007 року Іпотекодавець зобов`язується в термін до 08 квітня 2008 року отримати Державний акт про право власності на земельну ділянку або укласти договір оренди цієї земельної ділянки, надати Іпотекодержателю нотаріально засвідчені копії або державного акту або договору оренди, та укласти договір про внесення змін до цього іпотечного договору або іпотечний договір земельної ділянки.

Сторонам роз`яснено зміст ст. 6 Закону України «Про іпотеку» про те, що у разі передачі в іпотеку будівлі (споруди) іпотека також поширюється на належну іпотекодавцю на праві власності земельну ділянку або її частину, на якій розташована відповідна будівля (споруда) і яка необхідна для використання цієї будівлі (споруди) за цільовим призначенням. Якщо ця земельна ділянка належить інші особі і була передана Іиотекодавцю в оренду (користування), після звернення стягнення на предмет Іпотеки його новий власник набуває права та обов`язки Іпотекодавця за правочином, яким встановлено умови оренди (користування).

Земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:0358 площею 0,0816 га., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_2 . На даній земельній ділянці знаходиться житловий будинок загальною площею 90,5 кв.м. житловою площею 55,5 кв.м., які перебувають в іпотеці.

Отже, з урахуванням п.п. 1.6.Д.7. Іпотечного договору від 08.10.2007 року земельна ділянка, на якій перебуває житловий будинок, що перебуває в іпотеці також поширюється режим даної іпотеки.

Відтак, у випадку продажу будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 буде переходити право власності і на земельну ділянку на якій знаходиться житловий будинок, це невід`ємні два об`єкти.

Однак, згідно інформації, яка міститься в ДРРПНМ (інформаційна довідка від 31.10.2023 року № 352541336) заставне майно, яке перебуває в іпотеці ТОВ «Фінансова компанія Інвест- Кредо», зокрема: житловий будинок загальною площею 90,5 кв.м. житловою площею 55,5 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:0358 площею 0,0816 га., на якій знаходиться даний будинок перебуває під обтяженнями.

27.09.2012 року було накладено арешт на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 33482819 від 19.09.2012 року Відділом державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_5 ;

03.09.2013 року було накладено арешт на все майно на підставі постанови, серія, та номер: б/н, виданий 30.08.2013 року Відділом державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області. Даний арешт поширюється па іпотечне майно: будинок та земельну ділянку.

Позивачу інша інформація щодо виконавчих проваджень у межах яких було накладено арешти на іпотечне майно після реєстрації іпотеки та обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно від 08.10.2007 року - невідома.

При зверненні позивача до відділу ДВС було отримано відповідь, що знаходилося виконавче провадження № 33482819 на примусовому виконанні виконавчого напису № 327 від 30.03.2012 року, що було відкрито 27.06.2012 року. В межах даного виконавчого провадження було накладено арешт на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 від 19.09.2012 року.

ВП № 33482819 від 19.04.2013 року було завершено. Разом з тим, виконавчий відділ вказав, що так як матеріали завершеного виконавчого провадження зберігаються лише три роки, відтак надати матеріалів виконавчого провадження є неможливим. Крім того, Овідіопольський відділ державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) повідомив, що також знаходилося на виконанні ВП № 39565455 з примусового виконання виконавчого листа № 2-5176/12 від 13.05.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 па користь ПАТ «КБ ПриватБанк» суми боргу 24 597,97 гри., що було відкрито 30.08.2013 року. У межах ВП № 39565455 було накладено арешт на все майно ОСОБА_2 постановою про арешт та оголошення заборони на відчуження від 20.08.2013 року. Однак, 27.06.2014 року виконавче провадження було завершено згідно п.2, ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», який діяв на момент вчинення виконавчих дій.

Позивач, також встановив, коли отримував інформацію щодо відповідача як суб`єкта з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що 25.11.2015 року також було накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_2 Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 24.11.2015 року, серія та номер ВП № 48199552, що виданий ОСОБА_6 Відділом державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції (реєстраційний номер обтяження 12206482 від 25.1 1.2015 року).

Також у відділі ВП № 48199552 знаходилися на виконанні виконавчі листи № 2-5176/12 від 13.05.2013 року Овідіопольського районного суду Одеської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Приватбанк» суми боргу 24 597,97 грн. 21.07.2016 року було відкрито ВП № 48199552. У ході даного виконавчого провадження 24.11.2015 року було накладено арешт на все нерухоме майно боржника. 21.03.2016 року В1І № 48199552 було завершено згідно п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», який діяв на момент виконавчих дій. Надати будь-які копії матеріалів виконавчого провадження немає можливості у зв`язку зі знищенням ВП за терміном зберігання (три роки).

Отже, ВП № 39565455 та ВП № 48199552 були відкриті на виконання одного і того ж виконавчого листа № 2-5176/12 від 13.05.2013 року на однакову суму 24 597,97 гри. і щодо одного і того ж боржника та кредитора. Під час кожного виконавчого провадження було встановлено, що накладався арешт на все майно Відповідача від 03.09.2013 року та від 25.1 1.2015 року. Зокрема, арешт на все нерухоме майно Відповідача у межах ВП № 39565455 поширюється на іпотечне майно Позивача: будинок та землю, що зокрема порушує права Позивача як Іпотекодержателя. Арешт на все нерухоме майно Відповідача у межах ВП № 48199552 також поширюється на все майно Відповідача, крім іпотечного майна, адже в ДРРПНМ запис за номером 12206482 від 25.11.2015 року не підтягується щодо іпотечного майна.

Позивач просить зняти арешт з нерухомого майна, що накладений постановою про арешт та оголошення заборони на відчуження від 30.08.2013 року Відділом державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області (код ЄДРГІОУ: 35038745) в рамках ВП № 39565455 та зареєстрований у ДРРПНМ за № 8799541 (попередній № 2351504) від 03.09.2013 року, адже він поширюється на іпотечне майно Позивача.

Що ж до арешту на все нерухоме майно від 25.11.2015 року, що накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження Відділом державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області () у межах ВП № 48199552 позивач не просить скасувати.

Таким чином, права кредитора за виконавчим листом № 2-5176/12 від 13.05.2013 року на суму 24 597,97 грн. не порушуються, адже за кредитором залишається арешт на все нерухоме майно Відповідача. При цьому скасування арешту у рамках ВП № 39565455 відновлює права Позивача як Іпотекодержателя.

Отже, арешт на житловий будинок ( АДРЕСА_1 ) (ВП № 33482819) від 19.09.2012 року та арешт на все майно (ВП № 39565455) від 30.08.2013 року не були скасовані, однак виконавчі провадження вже давно завершені, навіть матеріали ВП не збереглися.

Однак, вищевказані арешти порушують речові права іпотекодержателя, у зв`язку з цим вищевказані арешти на будинок та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 необхідно скасувати.

Ухвалою суду від 25.01.2024 року провадження по справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

25.04.2024 року від представника АТ КБ «ПриватБанк» надійшли пояснення. В яких вказують, що банк не погоджується з вимогами позовної заяви, адже в матеріалах справи відсутні докази оскарження, визнання недійсною чи скасування постанови Овідіопольського ВДВС про арешт майна ОСОБА_2 також в матеріалах справи відсутні докази набуття позивачем права власності чи іншого речового права на майно, на яке було накладено арешт відповідною постановою. Позивач не обґрунтовує неправомірності накладення арештів чи того, що потреба у такому заході відпала, а зазначає лише про порушення свого переважного права як іпотекодержателя на арештоване майно. В той же час, вказана позиція позивача є передчасною, оскільки накладення арешту на спірне майно не позбавляє позивача в подальшому звернути стягнення на спірне майно з урахуванням правил пріоритетності. Визначених у ст 3 Закону України «Про іпотеку» (аналогічних висновків дійшов Вищий господарський суд України у постанові від 24.04.2017 року у справі № 923/749/16), а тому просили відмовити у задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, відзиву, заяв чи клопотань не надходило.

Від представника АТ КБ «ПриватБанк» надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності на підставі матеріалів наявних в суду.

Інші сторони явку представників не забезпечили, заяв чи клопотань до суду також не надсилали.

Дослідивши матеріали справи, суд під час вирішення спору виходить з наступного.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд встановив, що 08.10.2017 року між ТОВ "Український промисловий банк" та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 8-404/ФКВІП-07, відповідно до якого Банк надав ОСОБА_3 кредит у розмірі 35000,00 доларів США, а ОСОБА_3 зобов`язалася у встановлений договором строк повернути кредит та сплачувати передбачені договором платежі. В забезпечення виконання ОСОБА_3 взятих на себе зобов`язань за зазначеним кредитним договором, між ТОВ "Український промисловий банк" та ОСОБА_2 08.10.2007 року було укладено договір поруки № 8-404/ZФПЮР-07, згідно з умовами якого ОСОБА_2 несе солідарну відповідальність перед Банком за невиконання або неналежне виконання ОСОБА_3 своїх зобов`язань за зазначеним кредитним договором.

Також в забезпечення виконання ОСОБА_3 взятих на себе зобов`язань за зазначеним кредитним договором, між ТОВ "Український промисловий банк" та ОСОБА_4 08.10.2007 року було укладено договір поруки № 8-404/ ZФПЮР-07, згідно з умовами якого ОСОБА_4 взяв па себе відповідальність перед Банком за невиконання або неналежне виконання ОСОБА_3 своїх зобов`язань за зазначеним вище кредитним договором.

З метою забезпечення зобов`язань за кредитним договором між ТОВ "Український промисловий банк" та ОСОБА_2 укладено Іпотечний договір від 08.10.2007 року, що посвідчений приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Горбань М.В., за реєстровим № 650 на умовах якого, в іпотеку передане нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та становить в цілому: один ракушняковий житловий будинок загальною площею 90,5 кв.м. житловою площею 55,5 кв.м., позначений на плані під літ. «А,а,а(1)», гараж - під літ, «Б», літня кухня - під літ. «В», два сараю - під літерою «Г», «Д» спорудження - під № 1-6,1,II що знаходиться на земельній ділянці, площею 800 кв.м., що знаходиться у фактичному користуванні Іпотекодавця.

Державна реєстрація іпотеки відбулася 08.10.2007 року номер запису про іпотеку: 5603608.

Державна реєстрація обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно була зареєстрована 08.10.2007 року за № 651.

18.07.2012 року рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області у справі № 2/1521/206/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було солідарно стягнуто з відповідачів 348 746,22 грн. у зв`язку з порушенням умов кредитного договору № 8-404/ФКВІП-07 від 08.10.2007 року та стягнуто у рівних частинах судові витрати у сумі 3219 грн. Рішення набрало законної сили 30.07.2012 року

30.06.2010 року між ТОВ "Український промисловий банк", АТ "Дельта Банк" та Національним Банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов`язань ГОВ мУкрпромбанкум на користь АТ Дельта Банк, відповідно до якого ТОВ "Укрпромбанк" передає "Дельта Банк" права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами. Зазначений договір у Позивача відсутній, оскільки він не був стороною договору.

15.08.2012 року було видано шість виконавчих листів на виконання рішення суду.

25.10.2013 року було відкрито виконавче провадження ВП № 40380412 щодо боржника ОСОБА_2 на підставі виконавчого напису № 237 від 13.03.2012 року. 14.08.2014 року у ВП № 40380412 була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувача та завершено виконавче провадження. Згідно інформації про дане виконавче провадження в межах даного виконавчого провадження не було накладено жодних арештів виконавцем. В межах даного виконавчого провадження основне зобов`язання не було виконано. Згідно відомостей, отриманих з Єдиного реєстру боржників щодо ОСОБА_2 інформація щодо неї відсутня. 23.12.2016 року винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувану № ВП 50753179 за виконавчим листом № 2/1521/206/12 від 15.08.2012 року щодо боржника ОСОБА_4

11.04.2019 року було відкрито ВП № 58877174 щодо боржника ОСОБА_4 . Однак дане виконавче провадження було завершено, що підтверджується результатом пошуку виконавчих проваджень в АСВГІ. Інша інформація щодо даного виконавчого провадження позивачу невідомо.

18.02.2019 року було відкрито ВП № 58402890 щодо боржника ОСОБА_4 . Однак дане виконавче провадження було завершено, що підтверджується результатом пошуку виконавчих проваджень в АСВП. Інша інформація щодо даного виконавчого провадження Позивачу невідомо. Згідно відомостей, отриманих з Єдиного реєстру боржників щодо ОСОБА_4 є один запис щодо ВП № 58402890, але виконавче провадження завершено. Боржник не виконав свої кредитні зобов`язання в межах жодного виконавчого провадження.

Отже, станом на момент подання даного позову в АСВП відсутня інформація щодо відкритих виконавчих проваджень щодо боржників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . Відомості про накладення арештів у межах вищевказаних виконавчих проваджень також відсутні.Однак, боржники не виконали своїх основних зобов`язань та рішення суду про стягнення з них кредитної заборгованості.

05.08.2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ІНВЕСТ- КРЕДО», було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 2299/К посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В., зареєстрований в реєстрі за № 934, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» відступило, а ТОВ «Фінансова компанія Іпвест-Кредо» набуло права вимоги за кредитним договором № 8- 404/ФКВІП-07 від 08.10.2007 року, договором поруки № 8- 404/ZФПОР-07 від 08.10.2007 року, договором поруки № 8- 404/ZФПОР1-07 від 08.10.2007 року та договором іпотеки від 08.10.2007 року що посвідчений приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Горбань М.В., за реєстровим № 650.

Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» є новим іпотеко держателем будинку, що розташований за адресою:Одеська область, Овідіопольський район, с. Прилиманське, вул. Краснофлотська (вул. Флотська), буд. 38 та земельної ділянки, що на ній розташована. Станом на сьогодні, з відомостей з Державного реєстру речових прав відомо, що іпотекодержателем є ТОВ «Фінансова компанія «Інвест-Кредо».

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, частини першої статті 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно зі статтею 16 ЦК України звертаючись до суду, позивач на власний розсуд обирає спосіб захисту.

При цьому спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду.

Судом встановлено, що іпотекодержателем даного нерухомого майна виступає позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ІНВЕСТ-КРЕДО», відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні та користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку»(абзац третій статті 1 цього Закону).

Обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством. У разі недотримання цієї умови іпотечний договір є дійсним, але вимога іпотекодержателя не набуває пріоритету відносно зареєстрованих прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно (частина перша статті 4 Закону України «Про іпотеку» у редакції, чинній на час укладення договору іпотеки).

В разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації (частина шоста та сьома статті 3 Закону України «Про іпотеку»).

Однією з підстав для відмови у державній реєстрації прав є наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно (пункт 6 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

03 липня 2018 року Верховна Рада України прийняла Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування» № 2478-VІІ. Згідно з пунктом 10 розділу І цього Закону частину четверту статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» парламент доповнив пунктом 7 про те, що відмова в державній реєстрації прав з підстави, зазначеної у пункті 6 частини першої цієї статті, не застосовується у разі «державної реєстрації права власності на нерухоме майно іпотекодержателем - фінансовою установою в порядку, передбаченому статтями 33-38 Закону України «Про іпотеку». Наявність зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки обтяжень, інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем».

Іпотекодержатель, зокрема і новий кредитор, який набув прав іпотекодержателя від банку чи іншої фінансової установи, може безперешкодно реалізувати право на задоволення своїх вимог до боржника переважно перед іншими його кредиторами, зокрема, шляхом реєстрації права власності за ним на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку». За змістом зазначеного припису пункту 7 частини четвертої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обтяження предмета іпотеки, зареєстровані після державної реєстрації іпотеки за банком або іншою фінансовою установою, не є перешкодою для звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодержателем та для державної реєстрації за ним (зокрема і за новим кредитором, який набув прав іпотекодержателя від банку чи іншої фінансової установи) права власності на цей об`єкт.

Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування» застосовується до відносин, що виникли після введення його в дію, а також до відносин, що виникли до введення його в дію та продовжують існувати після введення його в дію, крім частини четвертої статті 36 Закону України «Про іпотеку», що застосовується виключно до договорів і угод, укладених після введення в дію цього Закону (пункт 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування»).

Згідно з пунктом 1 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування» цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через три місяці з дня набрання чинності цим Законом. Він був опублікований 03 листопада 2018 року, набрав чинності 04 листопада 2018 року та був введений у дію 04 лютого 2019 року.

Державна реєстрація іпотеки відбулася 08.10.2007 року номер запису про іпотеку: 5603608.

Державна реєстрація обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно була зареєстрована в той же день, тобто 08.10.2007 року, за реєстровим № 651 приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Горбань М.В., номер запису про обтяження: 5603612.

18.07.2012 року рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області у справі № 2/1521/206/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було солідарно стягнуто з відповідачів 348 746,22 грн. у зв`язку з порушенням умов кредитного договору № 8-404/ФКВІП-07 від 08.10.2007 року та стягнуто у рівних частинах судові витрати у сумі 3219 грн. Рішення набрало законної сили 30.07.2012 року.

Вказаним рішенням встановлено, що 30.06.2010 року між ТОВ "Український промисловий банк", АТ "Дельта Банк" та Національним Банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов`язань ТОВ мУкрпромбанкум на користь АТ Дельта Банк, відповідно до якого ТОВ "Укрпромбанк" передає "Дельта Банк" права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами.

15.08.2012 року було видано 6 виконавчих листів № 2/1521/206/12 щодо солідарного стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 348 746,22 грн. за порушення умов кредитного договору № 8-404/ФКВІП-07 від року та у рівних частинах судові витрати у сумі 3219 грн.

Однак, станом на день зверенння до суду з позовом боржники своїх зобов`язань не виконали, рішення суду Овідіопольського районного суду Одеської області від 18.07.2012 року в примусовому порядку також не виконано.

05.08.2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ІНВЕСТ- КРЕДО», було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 2299/К посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черлешох Л.В., зареєстрований в реєстрі за № 934. відповідно до яког о ПАТ «Дельта Банк» відступило, а ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» набуло гграва вимоги за кредитним договором № 8- 404/ФКВІІ1-07 від 08.10.2007 року, договором поруки № 8-4()4/7ФІІОР-07 від 08.10.2007 року, договором поруки № 8-404/7ФІЮР1-07 від 08.10.2007 року та договором іпотеки від 08.10.2007 року, що посвідчений приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Горбань М.В., за реєстровим № 650.

Таким чином, позивач ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» є новим Інотекодержателем будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки, що на ній розташована. Станом на сьогодні, з відомостей з Державного реєстру речових прав відомо, що Іпотекодержателем є ТОВ «Фінансова компанія «Інвест-Кредо».

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 31.10.2023 року, встановлено, що на іпотечне майно накладено арешт, та внесено відповідні записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а саме: №8799541 (перенесено із запису за № 2351504) від 03.09.2013 року постанова про арешт нерухомого майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 30.08.2013 року, видавник: Відділ державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області. Вказаною постановою накладено арешт на все майно ОСОБА_2 .

Крім того, з вказаної інформаційної довідки, також встановлено, що на іпотечне майно накладено арешт, та внесено відповідні записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а саме: №13051929 від 27.09.2012 року постанова про арешт нерухомого майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від19.09.2012 року, винесена головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Овідіопольського РУЮ Химич О.М. Вказаною постановою накладено арешт на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_2 .

Згідно листа Овідіопольського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 12.10.2023 року № 21.14-43955, на виконанні знаходилося виконавче провадження № 33482819 з примусового виконання виконавчого напису № 327 від 30.03.2012 року, що було відкрито 27.06.2012 року. В межах даного виконавчого провадження 19.09.2012 року було накладено арешт на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .19.04.2013 року було завершено згідно п.4 ч.1 ст. 47 ЗУ "Про виконавче провадження", який діяв на момент вчинення виконавчих дій. Разом з тим, зазначено, що так як матеріали завершеного виконавчого провадження зберігаються лише три роки, відтак надати матеріалів виконавчого провадження є неможливим.

Крім того, вказаним листом також повідомлено, що у відділі на виконанні знаходилось ВП № 39565455 з примусового виконання виконавчого листа № 2-5176/12 від 13.05.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 па користь ПАТ «КБ ПриватБанк» суми боргу 24 597,97 гри., що було відкрито 30.08.2013 року. У межах ВП № 39565455 було накладено арешт на все майно ОСОБА_2 постановою про арешт та оголошення заборони на відчуження від 20.08.2013 року. Однак, 27.06.2014 року виконавче провадження було завершено згідно п.2, ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», який діяв на момент вчинення виконавчих дій.

Той факт, що іпотека зареєстрована саме за позивачем на підставі договору відступлення права вимоги не змінює факту виникнення у банку права іпотеки на житловий будинок від 08.10.2007 року.

Отже, за змістом пункту 7 частини четвертої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їхобтяжень» станом на день звернення до суду Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ІНВЕСТ-КРЕДО», яке набуло від банку права іпотекодержателя щодо іпотеки, зареєстрованої за банком ще 05.12.2007 року, наявність обтяження речових прав на житловий будинок та земельну ділянку, на якій він розташований, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, не може бути підставою для відмови позивачу у державній реєстрації права власності на нерухоме майно у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку».

Така підстава для відмови існувала до моменту введення в дію 04 лютого 2019 року Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування» (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 755/5072/17, постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12 грудня 2019 року у справі № 923/880/18 (пункти 4.44-4.45)).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 8 червня 2021 року (справа № 346/1305/19, провадження № 14-181цс20) зауважує, що іпотекодержатель, зокрема і новий кредитор, який набув прав іпотекодержателя від банку чи іншої фінансової установи, може безперешкодно реалізувати право на задоволення своїх вимог до боржника переважно перед іншими його кредиторами, зокрема, шляхом реєстрації права власності за ним на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку». За змістом зазначеного припису пункту 7 частини четвертої статті 24 Закону № 1952-IV обтяження предмета іпотеки, зареєстровані після державної реєстрації іпотеки за банком або іншою фінансовою установою, не є перешкодою для звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодержателем та для державної реєстрації за ним (зокрема і за новим кредитором, який набув прав іпотекодержателя від банку чи іншої фінансової установи) права власності на цей об`єкт.

З огляду на викладене ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ІНВЕСТ-КРЕДО», не доведено порушення його права іпотекодержателя щодо реалізації предмета іпотеки чи реєстрації права власності на домоволодіння та земельну ділянку через накладення на них арешту, а тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Крім того, позивачем не надано суду доказів про факт невизнання чи оспорення відповідачем чи іншою особою (фізичною чи юридичною) його прав на іпотечне майно. Як повідомила представник позивача під час розгляду справи, представники позивача в усній формі звертались до нотаріуса з питань подальшої реалізації предмету іпотеки, однак нотаіусом їм було також усно відмовлено у зв`язку з наявністю арештів на майно, забезпечене іпотекою.

Накладення арешту на заставлене майно не позбавляє кредитора права задовольнити його вимоги в майбутньому і не скасовує для нього правил пріоритетності, передбачених Законом України «Про іпотеку» (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 листопада 2020 року у справі № 761/31581/19, постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 листопада 2019 року у справі № 331/3944/18).

Наявність арешту, накладеного на предмет іпотеки, не порушує пріоритетного права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 березня 2021 року у справі № 2-6875/10, постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 лютого 2021 року у справі № 686/1953/13-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 8 червня 2021 року у справі № 346/1305/19, постанова Верховного Суду від 13 жовтня 2021 року у справі № 2-5285/10).

В той же час, позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що має намір скористатися правами кредитора та іпотекодержателя та звернути стягнення на предмет іпотеки, проте ним не доведено факту неможливості звернути стягнення на предмет іпотеки через наявний арешт.

З огляду на викладене суд вважає, що позивачем не доведено порушення права іпотекодержателя щодо реєстрації права власності на домоволодіння та земельну ділянку чи продажу предмету іпотеки через накладення на них арешту державним виконавцем, а тому позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі відмови в позові - на позивача. Таким чином судовий збір не підлягає стягненню з відповідачів.

Керуючись Законом України «Про іпотеку», Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст. 512, 514 ЦК України ст.ст. 81, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ІНВЕСТ-КРЕДО» до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Овідіопольський відділ державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», про звільнення з-під арешту нерухомого майна, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду безпосередньо або через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 13.09.2024 року.

Головуючий: Є.М. Панасенко