Провадження № 2/761/4573/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

21 лютого 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Габунії М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

05 грудня 2023 року до суду надійшла вказана позовна заява.

В позовній заяві позивач просить: стягнути з відповідача на його користь заборгованість в розмірі 56 523,85 грн., нараховані відсотки за 60 календарних днів в розмірі 18 507,00 грн., судовий збір та судові витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 23.02.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит №5589425 в електронній формі. Відповідно до умов договору, ТОВ «Авентус Україна» надав відповідачу кредит у розмірі 15 500,00 грн., строком на 360 днів по 18.02.2023 року, зі сплатою 1,99% в день.

ТОВ «Авентус Україна» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Відповідач підтвердила виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти, натомість взяті на себе зобов`язання в частині повернення грошових коштів не виконує, в строки, визначені кредитним договором, грошові кошти не повертає.

29 травня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (клієнт) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (фактор) укладено договір факторингу №29.05/.23-Ф.

Відповідно до умов даного договору клієнт як первісний кредитор відступив право вимоги фактору як новому кредитору, зокрема за кредитним договором від 23.02.2022 року № 5589425, укладеним між кредитором та відповідачем. Відтак, до нового кредитора перейшли права первісного кредитора у зобов`язанні у обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав у відповідності до ст. 514 ЦУК України.

Як зазначає позивач, відповідач має заборгованість за кредитним договором в розмірі 75 030,85 грн., з яких: 15 500,00 грн. - заборгованість за кредитом; 41 023,85 грн. - заборгованість за відсотками; 18 507,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками за період з 23.11.2022 року по 21.01.2023 року, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

В судове засідання представник позивача не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомила, відзив на заявлені вимоги до суду не направила.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, як зазначено в заяві, тому суд ухвалив про заочний розгляд справи у відсутність відповідача.

Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23.02.2022 між ТОВ «Авентус Україна» (далі - Товариство) та ОСОБА_1 (далі - Споживач) укладено Договір про споживчий кредит №5589425 в електронній формі.

Згідно п.п. 1.3, 1.4, 1.5 Договору №5589425 про надання споживчого кредиту, сума кредиту (загальний розмір) складає 15 500,00 гривень, строк кредиту 360 днів, тип процентної ставки фіксована.

Відповідно до п. 1.5. Договору стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього Договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п. 4.2 Договору, у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п. 4.3 договору.

Згідно з п. 1.5.2 Договору знижена процентна ставка 0,796% в день та застосовується, якщо споживач до 25.03.2022 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі не менше першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач, як учасник програми лояльності, отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою.

Відповідно до п. 2.1. Договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 .

Згідно з п. 3.1. Договору нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році.

Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору позики шляхом реєстрації на сайті позивача, подання заявки на отримання кредиту із зазначенням номеру банківської карти для перерахування коштів, на рахунок якої, в подальшому, Кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі 15 500,00 грн.

Судом встановлено, що відповідач підписала кредитний договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором М384611 (у відповідності до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»).

ТОВ «Авентус Україна» в порядку встановленому п. 2.1. Договору про споживчий кредит свої зобов`язання перед відповідачем ОСОБА_1 за Кредитним договором виконало та надало їй кредит в сумі 15 500,00 гривень, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за кредитним договором виконав, а відповідач взяті на себе зобов`язання виконав не в повному обсязі, допустивши прострочення сплати визначених кредитним договором строкових платежів.

При цьому, 29 травня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (клієнт) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (фактор) укладено договір факторингу №29.05/23-Ф.

Згідно копії Реєстру Боржників за договором Факторингу №29.05/23-Ф від 29.05.2023 року та договору Факторингу №29.05/23-Ф від 29.05.2023 року ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло права грошової вимоги до боржників. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №29.05/23-Ф від 29.05.2023 року ТОВ «ФК Фінтраст Україна» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 , за кредитним договором №5589425, в загальному розмірі 56 523,85 гривень, з яких: 15 500,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 41 023,85 грн. - заборгованість за відсотками.

При зверненні до суду з позовом позивач зазначає, що заборгованість за кредитним договором №5589425 становить: 15 500,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 41 023,85 грн. - заборгованість за відсотками та нараховані за період з 23.11.2022 року по 21.01.2023 року в сумі 18 507,00 грн., а всього заборгованість становить 75 030,85 грн.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, не надала доказів належного виконання зобов`язань за договором та повернення грошових коштів.

Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Частиною першою статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи що ТОВ "Авентус Україна" надав грошові кошти в розпорядження відповідача, який не повернув кредитні кошти та не сплатив проценти за їх користування, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» підлягають задоволенню та з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню 75 030,85 грн., з яких: 15 500,00 грн. - заборгованість за кредитом; 41 023,85 грн. - заборгованість за відсотками; 18 507,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками за період з 23.11.2022 року по 21.01.2023 року.

Крім того, у відповідності до положень п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Також, у постанові Верховного Суду від 12.02.2020 р. в справі № 648/1102/19 вказано, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підтвердження вимог про стягнення судових витрат понесених ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» у зв`язку з розглядом в суді цієї справи, було надано до суду: копію Договору про надання правової допомоги №10/07-2023 від 10.07.2023 року; копію звіту про надання правової допомоги згідно Договору №10/07-2023 від 30.11.2023 року; копії платіжної інструкції №1827 від 30.11.2023 року на суму 10 000,00 грн.

Враховуючи положення статті 28 Правил адвокатської етики (затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017 року) необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).

Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 16.11.2022 року, справа № 922/1964/21.

За умовами ч.ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).

В той же час, необхідно зазначити, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суду необхідно дослідити на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 160/19098/21 від 01 лютого 2023 року).

Надаючи оцінку наведеному в звіті про надання правової допомоги згідно Договору №10/07-2023 від 30.11.2023 року, де викладено об`єм виконаних адвокатом робіт, варто зазначити, що вказана представником позивача вартість послуг в сумі 10 000,00 грн. є неспівмірною зі складністю справи, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, а реальна вартість наданих послуг, з урахуванням складності справи, не повинна перевищувати загалом 5 000,00 грн.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката є неспівмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), а тому приходить до висновку, що з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» підлягають відшкодуванню витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. та 2 147,20 грн. судового збору.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 525, 526, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 77-81, 141, 263, 265, 280-283 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (, адреса: м. Київ, вул. Загородня, 15, оф. 118/2) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість за Договором про споживчий кредит №5589425 від 23.02.2022 року станом на 05.12.2023 року в розмірі 75 030 (сімдесят п`ять тисяч тридцять) гривень 85 копійок, судовий збір в сумі 2 147,20 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Н.Г. Притула