ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 березня 2024 року

м. Харків

справа № 632/1384/23

провадження № 22-ц/818/888/24

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Пилипчук Н.П.

суддів:, Тичкової О.Ю., Маміної О.В.

розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення процентів за користування кредитом, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", в особі представника Ніколаєнко Олени Миколаївни на рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 13 листопада 2023 року, постановлене суддею Кочнєвим О.В.,

в с т а н о в и в:

У серпні 2023 року позивач в особі свого представника за довіреністю Гребенюк Олександра Сергійовича засобами поштового зв`язку звернувся до суду із заявою, в якій просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором без номеру від 03.04.2008 року у розмірі 62487,58 грн. станом на 23.02.2023 року, з яких 50842,56 грн. заборгованості за кредитом та 11645,02 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом, а також судові витрати за розгляд справи у суді у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 2684,00 грн.

Обгрунтовуючи позовні вимоги посилався на те, що 03.04.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір без номеру у порядку ч.1 ст.634 Цивільного кодексу України на підставі анкети-заяви ОСОБА_1 про приєднання до «Умов надання банківських послуг» і «Тарифів банку», які були отримані відповідачем для ознайомлення в письмовій формі. Своїм підписом у анкеті-заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами надання банківських послуг і Тарифами складає між сторонами договір про надання банківських послуг, зокрема кредитний, зі сплатою на користь позивача процентів за користування кредитними коштами.

Позивач вказав, що за умовами вказаного договору відповідачу було відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Позивач у повному обсязі виконав свої зобов`язання за кредитним договором, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених сторонами та в межах кредитного ліміту. Відповідач в процесі користування кредитним рахунком не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, чим порушив вимоги статей 526, 527, 530, 610, 1054 ЦК України, тобто ухилився від виконання взятих на себе зобов`язань, що стало підставою для звернення позивача до суду із даною позовною заявою.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 13 листопада 2023 року позовні вимоги акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» задовольно частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за договором банківського обслуговування від 03.04.2008 року, який 23.08.2023 року припинив дію (після пред`явлення позову до суду), станом на 23.02.2023 року у розмірі 50842,56 грн. (п`ятдесят тисяч вісімсот сорок дві грн. 56 коп.), які складаються з заборгованості по кредиту. В іншій частині у задоволенні позовних вимог акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» відмовлкно. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» частково судові витрати по справі у розмірі 2183,70 грн. (дві тисячі сто вісімдесят три грн. 70 коп.).

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, у якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині незадоволених позовних вимог щодо стягнення відсотків за користування кредитом та ухвалити в цій частині нове про задоволення позову у повному обсязі.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що у матеріалах справи наявна анкета - заява, у якій сторони погодили базову відсоткову ставку. Стверджує, що судом першої інстанції проігноровано факт погодження з відповідачем умов кредитування та безпідставно відмовлено в стягненні відсотків з посиланням на непогодження таких умов з відповідачем. Стверджує, що суд першої інстанції незаконно звільнив відповідача від сплати процентів за користування кредитом, чим грубо порушив права кредитора, оскільки з відповідачем було погоджено умови кредитування під час укладення договору.

Рішення суду першої інстанції оскаржується в частині відмови у стягненні заборгованості за простроченими відсотками, тому в іншій частині судом апеляційної інстанції не перевіряється.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи і у такому випадку судове засідання не проводиться.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 03.04.2008 року ОСОБА_1 підписав заяву-анкету відповідно до вимог ст.634 ЦК України, в якій підтвердив, що він ознайомився з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які разом складають між відповідачем та позивачем договір про надання банківських послуг (а.с.75).

17.06.2022 року відповідач підписав наданий уповноваженим представником позивача паспорт споживчого кредиту зі строком дії до 17.06.2022 року (а.с.76-79).

Для отримання банківських послуг ОСОБА_1 отримував у позивача багаторазово банківські картки, остання за часом: Універсальна, № НОМЕР_1 строком дії з 17.06.2022 року до 31.05.2026 року (а.с.73), за якими 31.08.2022 року була здійснена зміна умов кредитування до 0,00 грн. (а.с.73).

Відповідно до наданого АТ КБ «ПриватБанк» розрахунку станом на 23.02.2023 року ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором у розмірі 62 487,58 грн., з яких: 50 842,56 грн. - заборгованість за тілом кредитом, 110645,02 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

АТ КБ «ПриватБанк» порушило питання про стягнення вказаної заборгованості.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» та стягнув з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 50842,56. В задоволенні вимог АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості по процентам суд відмовив.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У позовній заяві АТ КБ «ПриватБанк» посилалося на те, що 03.04.2008 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою процентів за користування кредитом.

На підтвердження умов кредитування АТ КБ «ПриватБанк» надало суду копію анкети-заяви відповідача ОСОБА_1 про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк», витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт, витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, розрахунок заборгованості, виписку з рахунку на ім`я ОСОБА_1 , довідку про видані кредитні картки, Паспорт споживчого кредиту та копію паспорта відповідача.

Разом з тим, вказані документи не підтверджують погодження сторонами умов кредитування щодо визначення розміру та сплати процентів.

Як вбачається з матеріалів справ, що витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не містять підпису ОСОБА_1 .

Анкета-заява містить лише анкетні дані відповідача ОСОБА_1 , його контактну інформацію.

Анкета-заява не містить даних про умови кредитування, та в ній не зазначено відсотків за користування кредитом.

03 липня 2019 року Великою Палатою Верховного Суду було ухвалено постанову в аналогічній справі за позовом АТ «КБ «Приватбанк» до фізичної особи про стягнення заборгованості за картковим кредитом (справа № 342/180/17).

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Заява-анкета позичальника не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Розрахунок заборгованості, виписка з рахунку та надані суду довідки про видані кредитні картки також не є документами, які можуть посвідчувати погодження сторонами умов щодо розміру та сплати процентів.

До позову АТ КБ «ПриватБанк» додав паспорт споживчого кредиту, в якому визначено умови кредитування.

Між тим, кредитний договір укладений між сторонами 03.04.2008 року, в той час як Паспорт споживчого кредиту підписаний відповідачем після укладення кредитного договору 17.06.2022 року.

Крім того, у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20, викладено правову позицію, згідно з якою, ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції, розглянувши повно та всебічно встановив обставини по справі, дав належну оцінку дослідженим доказам, дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог АТ «КБ «Приватбанк» про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості по процентам.

Доводи апеляційної скарги представника АТ «КБ «Приватбанк» не спростовують висновків суду першої інстанції по суті вирішення спору.

В частині стягнення з відповідача ОСОБА_1 суми заборгованості за кредитом рішення суду сторонами не оскаржене, а тому апеляційний суд не перевіряє правильність висновків суду першої інстанції в цій частині.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", в особі представника Ніколаєнко Олени Миколаївни залишити без задоволення.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 13 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення виготовлено 15 березня 2024 року.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.Ю. Тичкова

О.В. Маміна