Справа № 484/5281/23
Провадження № 2/484/68/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2024 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Мельничука О.В.

секретар судового засідання Голубкова Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Первомайську в порядку загального позовного провадження справу за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільчої системи "Миколаївгаз" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за розподіл природного газу, -

ВСТАНОВИВ:

у вересні 2023 року представник Акціонерне товариство "Оператор газорозподільчої системи "Миколаївгаз" звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства заборгованість за послугу з розподілу природного газу у розмірі 15048 грн. 25 коп., 3% річних і інфляційні витрати, а всього стягнути з відповідача 16 682 грн. 98 коп. , а також судовий збір у розмірі 2 684 грн. 00 к.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є юридичною особою, яка здійснює господарську діяльність з розподілу природного газу споживачам в межах території м.Миколаєва та Миколаївської області. ОСОБА_1 є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 . На ім`я ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок та присвоєно ЕІС-56ХМ24D429124646, відповідачка споживає природний газ, відтак є такою, що приєдналася до умов Типового договору розподілу природного газу, є споживачем послуг, які надаються позивачем як постачальником до її житла.

Позивач зазначає, що належним чином виконує умови зобов`язання, натомість відповідачка, у порушення умов договору, не вносить своєчасно плату за отримані послуги у повному обсязі, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 16 682 грн. 98 коп., яка в добровільному порядку відповідачкою не погашена, що і стало підставою звернення до суду з указаним позовом.

Ухвалою судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 05.10.2023 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного з повідомленням (викликом) сторін.

23.10.2023 року відповідачка надала відзив на позов у котрому просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

06.11.2023 року представником позивача через систему "Електронний суд" надано відповідь на відзив у котрому остання просила позовні вимоги задовольнити.

30.11.2023 року відповідачка через канцелярію суду надала заперечення стосовно відповіді на відзив та просила відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні.

Відповідачка в судовому засідання позовні вимоги не визнала та заперечувала проти їх задоволення, так як вважає, що позивач неправомірно користується газорозподільною системою в м. Первомайськ, а його вимоги не обґрунтовані діючим законодавством.

Суд, з`ясувавши позиції сторін, дослідивши письмові докази, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті у їх сукупності, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовано Цивільним кодексом України (далі ЦК України) та Кодексом газорозподільних систем (далі Кодекс ГРМ), який затверджено постановою Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30 вересня 2015 року.

Розподіл природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі Типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Типовий договір розподілу природного газу, затверджений постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2498, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1384/27829.

ОСОБА_1 є споживачем газу та послуг з розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 , фактично споживає природний газ та сплачує його вартість, тому між сторонами існують договірні правовідносини.

Типовий договір розподілу природного газу є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи (згідно з пунктом 1.1 договору).

Умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу ГРМ (згідно з пунктом 1.2 договору).

Договір розподілу природного газу побутовим споживачем укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання побутового споживача до умов договору розподілу природного газу, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Відповідно до пункту 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ та пункту 1.3 договору передбачено, що Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Відповідно до абз. 3 ч.4 ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачає якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом».

Так, між позивачем та ОСОБА_1 , укладено Типовий договір розподілу природного газу. Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є підписана Заява-приєднання до умов договору від 19.04.2016 року (а.с.9).

Як вбачається із витягу з особового рахунку по об`ємам споживання природного газу за адресою АДРЕСА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 (а.с.7).

Згідно з положеннями пунктів 6.1, 6.2 розділу VI договору розподілу природного газу оплата вартості послуг Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Тариф встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення.

Згідно з вимогами пункту 1 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ розрахунки споживача за послуги розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу здійснюється виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачується споживачем рівномірними частинами протягом календарного року.

Відповідно до п. 2.1 Типового договору Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послуги з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі строки та порядку визначені цим Договором.

Оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок Оператора ГРМ (абз. 2 та 3 п. 6.6 розділу VI Договору розподілу природного газу).

Згідно пп. 1 п. 7.4 Договору Споживач зобов`язується здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені Договором.

Відповідно до статті 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

У порушення умов договору відповідачка не проводить оплату за розподіл природного газу, внаслідок чого у неї за період з 01.01.2020 по 01.09.2023 утворилася заборгованість у розмірі 15548 грн. 25 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.9). Крім того, з вказаного розрахунку вбачається, що відповідачкою було сплачено 500 грн., тобто фактична заборгованість складає 15048 грн. 25 коп.

Відповідачкою не надано суду належних доказів на спростування розміру заборгованості.

Про наявність обов`язку споживача оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними при відсутності підписаного договору про надання таких послуг, неодноразово зазначалось у правових позиціях, сформованих у постанові ВСУ від 26.04.2016 (справа № 6-2951цс15) та у постанові ВС від 06.11.2019 (справа № 642/2858/16).

Згідно з правовим висновком, викладеним у постановах Верховного Суду України від 30.10.2013 (справа № 6-59цс13) та від 18.11.2015 (справа № 6-582цс15), споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг.

Положеннями ч. 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За встановлених обставин, перевіривши підстави та порядок нарахування вартості послуги з розподілу природного газу, зважаючи на те, що зазначена вартість відповідачем не сплачена, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов у цій частині обґрунтований та підлягає задоволенню з урахуванням фактично сплачених відповідачкою коштів у сумі 500 грн.

Таким чином, стягненню із відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за послуги з розподілу природного газу у розмірі 15048 грн. 25 коп.

Разом з тим, згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)» (№530-ІХ від 17.03.2020 року), на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року зі змінами «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19», з 12.03.2020 року на всій території України запроваджено карантин. Постановою Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 року зі змінами, з 19 грудня 2020 р. до 31 березня 2022 р. установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

При цьому, в постанові від 21.07.2021 у справі № 752/24896/20 Київський апеляційний суд зазначив, що нарахування та стягнення 3% річних та інфляційних втрат на суму боргу, який виник у період карантину, порушує норми матеріального права, оскільки під час карантину штрафні санкції не нараховуються в силу імперативної вказівки Закону № 530-IX.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №211 від 27.06.2023 року № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Разом з тим, з 24 лютого 2022 року відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено режим воєнного стану, та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» нарахування та стягнення штрафів або пені, інфляційних нарахувань, відсотків річних у разі несвоєчасної або неповної оплати за житлово-комунальні послуги населенням - заборонено.

Зважаючи на те, що на території України з 12 березня 2020 року по 30 червня 2023 року було запроваджено карантин, на період дії якого заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги, а також ураховуючи, що з 24 лютого 2022 року в період воєнного стану нарахування та стягнення судом пені, 3% річних та інфляційних втрат - заборонено, тому нарахування позивачем за спірний період з 21.02.2020 року по 23.02.2022 року 3% річних та інфляційних втрат є безпідставним та таким, що порушує норми матеріального права, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Разом з тим, суд визнає необґрунтованою та передчасною вимогу позивача про стягнення з відповідача на його користь заборгованості по нарахуванню 3% річних та інфляційних втрат до моменту фактичного виконання рішення суду, з огляду відсутність виникнення такого зобов`язання станом на день ухвалення даного рішення суду.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

В порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір .

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз" (), рахунок № НОМЕР_2 АТ "Ощадбанк", МФО: 326461 заборгованість за розподіл природного газу в розмірі - 15048, 25 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз" (), рахунок № НОМЕР_3 АТ "Ощадбанк", МФО: 326461 сплачений судовий збір в розмірі 2684 грн.

Повне найменування учасників справи та їх місцепроживання (місцезнаходження):

позивач: Акціонерне товариство "Оператор газорозподільчої системи "Миколаївгаз",(), МФО : 326461, адреса: вул. Погранична, 159, м.Миколаїв, 54003;

відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 15.03.2024.

Суддя: О.В. Мельничук