Справа № 307/895/24
Провадження № 2-о/307/19/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2024 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Бряник М.М., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 , який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , інтереси якого представляє адвокат - Німець Олена Михайлівна, де заінтересовані особи, ОСОБА_2 , яка проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат - Німець Олена Михайлівна, звернувся в суд із заявою де заінтересовані особи, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заява мотивована тим, що перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_2 він самостійно у повній мірі з 1.04.2022 утримує дитину ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 батьками якої є заінтересовані особи ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Стверджуючи про ухилення біоглогічним батьком від виконання батьківських обов`язків, просить встановити факт утримання дитини ним. Необхідність встановлення вказаного факту пов`язує з підтвердженям факту утримання ним трьох дітей та надання статусу багатодітного батька.

З огляду на наведене, ОСОБА_5 просить встановити факт перебування на його утриманні малолітньої дитини - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 починаючи з 01.04.2022.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 06.03.2024 року вказану заяву залишено без руху. Від представник заявника 6.03.2024 надійшла заява про усунення недоліків, визначених ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 06.03.2024 року. В заяві вказує, що набуття статусу багатодітного батька надасть сім`ї можливість поліпшити своє матеріальне-соціальне становище та претендувати на такі пільги, як знижка на оплату житлово-комунальних послуг, знижка на комунальні послуги, знижка на балонний скраплений газ, знижка на паливо та інші пільги на які він, як заявник та його сім`я матиме право після набуття ним цього статусу.

Дослідивши матеріали заяви, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження за заявою з огляду на наступне.

Відповідно до частин другої, сьомої статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження. Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною першою статті 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з частиною першою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеному у свідоцтві про народження або паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

З аналізу вказаних норм вбачається, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.

Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що при вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження у ній (постанова від 10.04.2019 у справі № 320/948/18).

Щодо встановлення факту перебування неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 на утриманні заявника, слід врахувати наступне.

Частиною 1 стаття 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

В частині 3 статті 155 СК України (здійснення батьківських прав та виконання батьківських обов`язків) зазначено, що відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства.

Частиною 2 статті 157 СК України закріплено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

З матеріалів справи встановлено, що заінтересована особа ОСОБА_3 , являється батьком малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , факт утримання якого просить встановити заявник - ОСОБА_1 . При цьому зі змісту заяви та доданих до неї документів, видно, що ОСОБА_3 не позбавлявся батьківських прав відносно свого малолітнього сина. Відтак встановлено, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 СК України має рівні з матір`ю дитини ОСОБА_2 права та обов`язки щодо неповнолітнього сина ОСОБА_3 , незалежно від того, чи перебуває він у шлюбі з ОСОБА_2 у новій сім`ї якої проживає їх спільний син.

Батьки за згодою мають право визначити місце проживання дитини з одним з них, проте не вправі відмовитися від обов`язку утримувати дитину. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відтак законодавцем визначено коло суб`єктів на яких лежить як обов`язок щодо утримання дитини.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5 із змінами і доповненнями, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються у судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Норми чинного законодавства України не передбачають право суду перебирати на себе повноваження інших державних органів. Суд може за наявності достатніх правових підстав визнати неправомірними дії компетентних державних органів щодо розгляду спірного питання.

Крім того, як встановлено з доводів заяви встановлення даного факту заявником пов`язується у можливому набутті статусу багатодітного батька для отримання пільг при цьому без фактичного набуття чітко визначених СК України батьківських прав та обов`язків, тобто подальшого вирішення спору про право.

Як вбачається із заяви, хоч заявник і стверджує, що встановлення факту, з приводу якого він звернувся до суду, не пов`язане з вирішенням будь-якого спору, оскільки у нього із зацікавленими особами відсутні будь-які спори про право, а підтвердження факту утримання заявником дитини ОСОБА_3 необхідне йому особисто для подальшого оформлення документів, які підтвердять факт утримання ним трьох дітей та надання статусу багатодітний батько для отримання різного роду соціальних пільг, суд приходить до висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, щодо утримання дитини особою, яка не має батьківських прав щодо дитини та у сім`ї якої така дитина виховується.

Частиною 4 ст.315 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Враховуючи викладене вище, вважаю за доцільне відмовити у відкритті провадження за поданою заявою, оскільки вимоги заяви слід розглядати в межах позовного, а не окремого провадження.

Керуючись ст.ст. 19, 293, 315, 353-354 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат - Німець Олена Михайлівна де заінтересовані особи, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Роз`яснити заявнику право звернення до суду за захистом своїх прав в порядку позовного провадження на загальних підставах.

Ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі надіслати заявнику разом із заявою та доданими до неї матеріалами. Копія заяви залишається в суді.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Бряник М.М.