1Справа № 335/9664/19 6/335/486/2024
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 листопада 2024 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя, у складі головуючого судді Новасардової І.В., за участю секретаря судового засідання Доновської А.В. розглянувши у залі суду у м. Запоріжжі подання старшого державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Манделюка Дениса Петровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника-фізичної особи ОСОБА_1
Старший державний виконавець Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Манделюк Денис Петрович звернувся із поданням, відповідно до якого, просив суд тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України фізичну особу-боржника ОСОБА_1 , до виконання зобов`язань, покладених на нього за виконавчим листом №335/9664/19, виданим 20.11.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу за договором позики у розмірі 9012 доларів США, витрат по сплаті судового збору у розмірі 3079,87 грн., витрат на правничу допомогу у розмірі 33 000 грн.
В обґрунтування вказаного подання державний виконавець зазначив, що на виконанні у Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) старшого державного виконавця Манжелюка Д.П. знаходиться вищезазначене виконавче провадження, боржником за яким є ОСОБА_1 24.11.2020 року виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно. Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено. Вжитими виконавцем заходами встановлено, що боржнику на праві власності належить транспортний засіб марки KIA SORENTO, 2012 р.в., д.н. НОМЕР_1 , проте рішення боржником не виконується. За викликами виконавця боржник не з`явився, про причини неявки не повідомив. На запит державного виконавця ДПС України повідомлено, що ОСОБА_1 неодноразово перетинав кордон України. За повідомленням ДМС України, ОСОБА_1 має два паспорти громадянина України для виїзду закордон. Враховуючи вищевикладене, державний виконавець просить суд задовольнити подання.
Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.
Старший державний виконавець у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.
З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги подання, дослідивши документи, додані до матеріалів подання, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд дійшов висновку.
Статтею 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Відповідно до статті 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.
Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюються Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».
Положеннями п. 5 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Згідно п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення платежів.
Передбачені у законі обмеження є заходами, які покладаються на боржника з метою заклику до його правосвідомості, якщо останній ухиляється від виконання свого обов`язку, або ж переслідують пасивне та незаборонене примушування боржника до вчинення ним активних дій щоб якнайскоріше задовольнити інтереси кредитора та позбутися обмежувальних заходів.
Отже, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.
Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. Саме державний виконавець зобов`язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження права боржника у виконавчому провадженні.
Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.
Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч.5 ст.19 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; не надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.
У відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 63710803 від 24.11.2020 року щодо виконання Виконавчого листа. Зазначеною постановою, боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно, попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
04.12.2020 року державним виконавцем була винесена постанова про розшук майна боржника, якою оголошено у розшук транспортний засіб KIA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить боржнику ОСОБА_1
22.04.2021 року, страшим державним виконавцем була винесена постанова про арешт майна боржника, якою накладено арешт на транспортний засіб KIA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить боржнику ОСОБА_1
12.09.2023 року страшим державним виконавцем була винесена постанова про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 .
Згідно відповіді на запит №179971228 від 02.11.2023, у боржника наявне майно, що належить йому на праві власності, а саме: транспортний засіб марки KIA SORENTO, 2012 р.в., д.н. НОМЕР_1 .
Згідно відповіді з УДМС в Запорізькій області від 02.09.2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має паспорти громадянина України для виїзду закордон: серії НОМЕР_2 виданий 27.09.2012 року, орган видачі 2309; серії НОМЕР_3 виданий 08.11.2017 року, орган видачі 2314.
Згідно з відповіддю від Державної прикордонної служби України №239343543 від 15.11.2024 року, боржник ОСОБА_1 неодноразово перетинав державний кордон України.
При цьому, матеріали подання державного виконавця не містять жодного належного та допустимого доказу на підтвердження належного сповіщення боржника ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження.
Також, в матеріалах подання відсутні належні докази направлення виклику державного виконавця від 26.08.2024 на адресу боржника, оскільки в підтвердження надано рекомендоване повідомлення про вручення, з якого не можливо встановити, які саме документи були направлені боржнику.
Надаючи оцінку аргументам старшого державного виконавця, викладених у поданні, та долученим до подання документам на їх підтвердження, суд зауважує, що старшим державним виконавцем не надано переконливих доказів наявності в діях ОСОБА_1 умислу на ухилення від виконання грошових зобов`язань, які виникли на підставі судового рішення, а також доказів, які б свідчили про доцільність обмеження його у праві виїзду за кордон.
Також, ініціатором подання не надано суду доказів того, що ОСОБА_1 дійсно свідомо не виконує належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.
Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.
Таким чином, сама по собі наявність невиконання зобов`язання не є безумовною підставою для встановлення обмеження у праві виїзду за межі України, тому в задоволенні подання старшого державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Манделюка Дениса Петровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника-фізичної особи ОСОБА_1 слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 77-81, 89, 260, 441 ЦПК України, суд
У задоволенні подання подання старшого державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Манделюка Дениса Петровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника-фізичної особи ОСОБА_1 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Новасардова