Провадження № 2/204/316/24
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

28 лютого 2024 Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Чудопалової С.В.

за участю секретаря судового засідання Корягіної Р.Р.

представника позивача Єпрем`ян Л.В.

представника відповідача ОСОБА_1

представника відповідача Юріної В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ), від імені та в інтересах якої діє представник адвоката Єпрем`янЛіпарітВарданович (адреса листування: м.Дніпро,а/с 37) до Дніпропетровської обласної прокуратури (адреса місця знаходження: м.Дніпро, пр-т Дмитра Яворницького, буд. 38), Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (адреса місця знаходження:м.Київ, вул.Госпітальна 12-г) про скасування арешту, накладеного в межах кримінального провадження,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, в інтересах якої діє представник адвокат Єпрем`янЛ.В. звернулася до суду з позовною заявою, якою просила скасувати арешт, накладеного в межах кримінального провадження. Позовні вимоги мотивовані тим, що в провадженні прокуратури м. Дніпропетровська перебувала кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 та ч. 2 ст. 222 КК України. 27.09.2004 слідчий по ОВД прокуратури м. Дніпропетровськ р рамах даної справи виніс постанову про накладення арешту на все майно ОСОБА_3 . У межах розгляду кримінальної справи Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» подало позов про стягнення з ОСОБА_3 на користь банку 81 263,42 грн. заборгованості за кредитом. 29.12.2004 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська у кримінальній справи № 69049023 оголошено вирок відносно ОСОБА_3 та стягнуто з нього на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» 81 263, 42 грн. 15.12.2005 ухвалою Верховного Суду України у задоволені касаційної скарги ВАТ «Державний ощадний банк України» було відмовлено. 12.12.2007 рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська у задоволенні позову про стягнення з ОСОБА_3 на користь банку 81 263,42 грн. заборгованості за кредитом було відмовлено. 10.06.2008 ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області апеляційну скаргу ВАТ «Державний ощадний банк України» було відхилено, а рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12.12.2007 залишено без змін. Представник позивача вказує, що після винесення вироку у кримінальній справі № 69049023, а також після неодноразових переглядів справи в частині цивільного позову, у задоволені якого в кінцевому результаті було відмовлено. Прокуратурою м. Дніпропетровська постанова про накладення арешту на майно № 17-К-04 від 27.09.2004 не була скасована та залишилась чинною до теперішнього часу. Представник позивача також зазначає, що 05.09.1992 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилася спадщина, спадкоємцем померлого є його дружина ОСОБА_2 . Під час оформлення спадщини остання дізналася, що постановою прокуратури м. Дніпропетровська від 27.09.2004 за № 17-К-04 було накладено арешт на належну ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_2 . Тому виникла необхідність у скасуванні арешту, оскільки це дасть можливість спадкоємцю реалізувати свої права на спадкове майно та відповідно, після отримання свідоцтва про право спадщини за законом, зареєструвати своє право власності на квартиру в порядку спадкування за законом. На підставі чого, позивач звернулася до суду з відповідними позовними вимогами.

Ухвалою суду від 19.07.2023 провадження у справі було відкрито в загальному позовному провадженні (а.с.33). Ухвалою суду від 09.10.2023 замінено неналежного відповідача у справі Центральну окружну прокуратуру м. Дніпра на належного відповідача Дніпропетровська обласна прокуратура (а.с.82).

Ухвалою суду від 06.02.2024 закрито підготовче провадження по зазначеній справі та справу було призначено до судового розгляду (а.с.112).

В судовому засіданні представник позивача зазначив, що позов підтримує та просить його задовольнити.

Представник Дніпровської обласної прокуратури в судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити, надав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що у суду не має повноважень скасовувати постанову слідчого прокуратури, постановлену у кримінальній справі, провадження у якій завершено за правилами КПК 1960 року.

Представник АТ «Державний ощадний банк України» в судовому засіданні заперечувала щодо скасування арешту, надала відзив я кому вказала, що в рамках кримінальної справи було правомірно накладено арешт на майно ОСОБА_3 який будучи директором ПП «МЕТ-Центр» своїми злочинними діями, які були доведені в рамках кримінального провадження спричинив банку збитки в розмірі 78370,88 грн., які на теперішній час не відшкодовані у зв`язку з відсутністю на підприємстві майна. За рахунок яких можливо було б погасити заборгованість. Вважає, що оскільки ПП «МЕТ-Центр» не погасив заборгованість перед банком та був ліквідований у 2011 році право вимоги банку не втрачене. Крім того, не вважають себе належним відповідачем по справі.

Заслухавши пояснення сторін, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.12ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст.13ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, що слідчим прокуратури м. Дніпропетровська проводилось досудове розслідування у кримінальній справі №69049023 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 та ч. 2 ст. 222КК України. В рамках розслідування зазначеної кримінальної справи, на нерухоме майно ОСОБА_3 було накладено арешт на підставі постанови від 27.09.2004 (а.с.28)

Вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська у кримінальній справи № 69049023 визнано винним ОСОБА_4 в скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 222 та ч. 2 ст. 366КК України та призначено покарання: за ч. 2 ст. 222 КК України 2 роки 6 місяців позбавлення волі без позбавлення права займати керівні посади на підприємствах будь-яких форм власності; по ч. 2 ст. 366 КК України 2 роки позбавлення волі без позбавлення права займати керівні посади на підприємствах будь-яких форм власності. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» (правонаступником якого є AT «Державний ощадний банк України») 81 263, 42 грн. (а.с.50-52)

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.05.2005вирок суду першої інстанції від 29.12.2004 відносно ОСОБА_3 , в частині задоволення цивільного позову про стягнення 81 263, 42 грн. скасовано і справу в цій частині направлено на новий розгляд в той же суд в іншому складі (а.с.53-54).

15.12.2005 ухвалою Верховного Суду України у задоволені касаційної скарги представникуВАТ «Державний ощадний банк України» було відмовлено (а.с.55-57).Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська12.12.2007 у задоволенні позову про стягнення з ОСОБА_3 на користь банку 81 263,42 грн. заборгованості за кредитом було відмовлено.

10.06.2008 ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області апеляційну скаргу ВАТ «Державний ощадний банк України» (правонаступником якого є AT «Державний ощадний банк України») було відхилено, рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12.12.2007 залишено без змін (а.с.58).

Із матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міськогоуправління юстиції (а.с.7).

Після смерті останнього відкрилася спадщина, яка складається з квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана квартири належала спадкодавцю, на підставі договору купівлі-продажу від 14.11.1995, посвідченого Першою Дніпровською державною нотаріальною конторою за реєстровим №6-15135 та зареєстрованого в КП «ДМБТІ» ДОР та записано в реєстрову книгу №11п за реєстровим №3 (а.с.18-21)

На день смерті спадкодавця, ОСОБА_2 перебувала з останнім у зареєстрованому шлюбі з 05.09.1992, що підтверджується відповідним свідоцтвом серії НОМЕР_2 , виданим 05.09.1992 (а.с.6).

07.07.2016 позивач звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її чоловіка ОСОБА_3 , на підставі якої приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Румянцевою Л.І. було заведено спадкову справу №59195205 (а.с.10).

На підставі чого, 07.07.2016 приватним нотаріусом Румянцевою Л.І. був виданий Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 24/2016 (а.с.8).

У межах відкритої спадщини, 07.07.2016 приватний нотаріус ДМНО Румянцева Л.І. звернулася із запитом вих. № 86/02-14 до КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської міської ради» (а.с.24).

27.07.2016 КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської міської ради листом № 10354 повідомило приватного нотаріуса ДМНО Румянцеву Л.І., щю станом на 31.122012 в інвентарній справі за адресою: АДРЕСА_1 містяться відомості про право власності за гр. ОСОБА_3 . Крім того, було повідомлено, що зокрема, постановою прокуратури м. Дніпропетровська від 27.09.2004 за № 17-К-04 накладено арешт на належну ОСОБА_3 кв. АДРЕСА_2 (а.с.24).

На підставі чого, представник позивача адвокат Єпрем`янЛ.В. 06.09.2022 звернувся із адвокатським запитом до Комунального підприємства "Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації" Дніпровської міської ради та просив надати копію постанови прокуратури м. Дніпропетровська від 27.09.2004 року за № 17-К-04. 20.09.2022 на адресу представника адвоката Єпрем`янаЛ.В. надійшов витребуваний документ (а.с.25-28).

Проте, з огляду на те, що у позовних вимогах ВАТ «Державний ощадний банк України» про стягнення з ОСОБА_3 грошових коштів було відмовлено, що у свою чергу виключило обов`язок засудженого відшкодувати збитки банку, то після остаточного ухвалення відповідного судового рішення, прокуратура м. Дніпропетровська не вирішила питання про скасування арешту накладеного 27.09.2004.

Згідно довідки виданої В.о. начальником філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» вбачається, що 16.05.2002 між ВАТ «Державний Ощадний банк України» та ПП «Мет- Центр» в особі директора Скляр В.А. було укладено кредитний договір № 31/02, відповідно до якого останній прийняв на себе зобов`язання до 15.08.2002 повернути наданий банком кредит в розмірі 100 000 грн, сплатити 28 % річних за користування кредитом, а також штрафні санкції в розмірах та випадках, які передбачені кредитним договором та договором застави майна № 16/02 від 16.05.2002.Станом на 29.09.2023 заборгованість ПП «Мет-Центр» перед Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» складає 78 370,88 грн., з яких:заборгованість по кредиту - 74 130,07 грн.;заборгованість по відсотках - 4 240,81 грн. (а.с.86).

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 03.10.2023 вбачається, що Приватне підприємство «МЕТ-Центр», керівником якого є ОСОБА_2 припинено (а.с.87-89).

Із постанови №17-К-04 від 27.09.2004 вбачається, що слідчий прокуратури м. Дніпропетровськ виніс постанову про накладення арешту на все майно ОСОБА_3 ,, яка є предметом даного судового розгляду.

Відповідно до ст. 126 КПК України 1960 року арешт майна міг тимчасово застосовуватися слідчим або судом на період досудового слідства та/або судового розгляду для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна. Накладений на майно арешт може бути скасований органом досудового слідства, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба, або у разі закриття кримінальної справи відповідно до ст. 214 КПК України 1960 року. Після надходження кримінальної справи до суду питання щодо скасування арешту може бути вирішено судом в порядку, передбаченому статтями 248, 282 КПК України 1960 року, або при постановленні вироку, відповідно до ст. 324 КПК України 1960 року.

Згідно з п. 7 та 8 частини першої статті 324 КПК України 1960 року постановляючи вирок, суд повинен вирішити, чи підлягає задоволенню пред`явлений цивільний позов, на чию користь та в якому розмірі, і чи підлягають відшкодуванню збитки, заподіяні потерпілому, а також кошти, витрачені закладом охорони здоров`я на його стаціонарне лікування, якщо цивільний позов не був заявлений; що зробити з майном, описаним для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна. Водночас, вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виникають з цивільних правовідносин та відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції. Спір щодо звільнення майна з-під арешту є приватноправовим, якщо арешт накладений на майно особи, яка не була учасником кримінального провадження, розпочатого за Кримінально-процесуальним кодексом України (далі - КПК України 1960 року) та завершеного (вирок, постанова про закриття провадження) у порядку, передбаченому КПК України 1960 року (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 372/2904/17-ц) або КПК України 2012 року (постанова Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 2-3392/11). Залежно від суб`єктного складу учасників цього спору його слід розглядати за правилами цивільного чи господарського судочинства.

Таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.06.2020 р. у справі №727/2878/19.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Так, арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 було накладено під час дії КПК України 1960 року за процедурою, встановленою цим нормативно-правовим актом.

Відповідно до пункту дев`ятого розділу XI «Перехідні положення» КПК України 2012 року арешт майна, застосований до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжує свою дію до його зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом. Дана норма узгоджується з вимогами частини першої статті 5 КПК України, за якою процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Позивач, яка є спадкоємицею за законом після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 , звернулася до суду з відповідними позовними вимогами, оскілки продовження арешту майна, призводить до порушення прав і законних інтересів позивача, що суперечить положенням ст. 41 Конституції України. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна.

Наявність обтяженняу вигляді арешту, який накладено на квартиру, яка належить спадкоємиці ОСОБА_2 , перешкоджає їй вільно розпоряджатися майном, зареєструвати право власності на таке майно, та неможливість скасування арешту в позасудовому порядку в іншій спосіб, є необхідність захисту прав шляхом скасування такого арешту, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Заперечення представника АТ «Державний ощадний банк України» адвоката Юріної В.О. про відмову у скасуванні накладного арешту на майно ОСОБА_5 , оскільки позивач є спадкоємцем боргів чоловіка та станом на 29.09.2023 має перед банком заборгованість у розмірі 78370,88 грн., спростовується даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб з яких вбачається, що ПП «МЕТ-Центр», керівником якого є ОСОБА_2 діяльність припинена. Крім того, судом також не береться до уваги твердження представника адвоката Юріної В.О. про те, що АТ «Державний ощадний банк України» не було відомо про смерть ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки вони спростовується і тим, що на протязі розгляду даної цивільної справи в Красногвардійському районному суді м. Дніпропетровська, банк, як кредитор спадкодавця протягом шести місяців від дня, коли він дізнався про відкриття спадщини, не пред`явив свої вимоги до спадкоємців незалежно від настання строку вимоги та до суду з пзовом до позивачки не звертався.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 18, 76, 81-83, 89, 258, 259, 263-265, 268, 353 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє представник адвоката Єпрем`янЛіпарітВарданович до Дніпропетровської обласної прокуратури, Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про скасування арешту, накладеного в межах кримінального провадження задовольнити.

Скасувати постанову слідчого по ОВД прокуратури м. Дніпропетровська СамарецьА.І. №17-К-04 від 27.09.2004 про накладення арешту на майно ОСОБА_3 , який проживав за адресою: АДРЕСА_3 , де б воно не знаходилось.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ,(адреса проживання: АДРЕСА_1 );

Представник позивача адвокат Єпрем`янЛіпарітВарданович (адреса листування: м. Дніпро, а/с 37);

Відповідач Дніпропетровська обласна прокуратура, , (адреса місця знаходження: м.Дніпро, пр-т Дмитра Яворницького, буд. 38);

Представник відповідачапрокурор Алексєєнко Максим Ігорович;

Відповідач - Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», , (адреса місця знаходження: м.Київ, вул.Госпітальна 12-г);

Представника відповідача - Юріна Вікторія Олександрівна. Повний текст рішення складено 11.03.2024.

Суддя: С.В.Чудопалова