Справа № 541/2808/24
Номер провадження 2/541/1045/2024
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02 вересня 2024 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі: головуючого судді Вірченко О.М., за участю секретаря судового засідання Циганової Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства імені Зубковського про стягнення орендної плати за договором оренди земельної ділянки,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПП ім. Зубковського про стягнення орендної плати за договором оренди земельної ділянки, мотивуючи свої вимоги наступним. Позивачу належить земельна ділянка площею 2,1988 га, кадастровий номер :00:007:0050, яка перебувала в оренді у відповідача. На даний час земельну ділянку орендує інший орендар. По закінченню строку договору оренди земельної ділянки і повернення її власнику відповідач не сплатив кошти за користування земельною ділянкою. Сума боргу згідно довідки становить 11 324,22 грн з податками. У зв`язку із зазначеним, позивач просив стягнути із ПП ім. Зубковського на його користь заборгованості по орендній платі в розмірі 11 324,22 грн, а також судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1 211,20 грн.

Позивач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, надав суду заву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача, який був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву суду не надав.

Згідно зі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, ст. 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним.

Ч. 1 ст. 3 ЦК України встановлено, що загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; свобода договору; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

ОСОБА_1 є власником земельної ділянки розміром 2,1988 га, яка розташована на території Ярмаківської сільської ради Миргородського району Полтавської області, кадастровий номер :00:007:0050, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 7).

У ст. 11 ЦК України надано перелік підстав виникнення юридичних прав та обов`язків (юридичних фактів), які виникають як із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, так і з дій, що не передбачені такими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Однією з таких підстав є відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства щодо договору найму, регулюються актами земельного законодавства - ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Ст. 629 ЦК України закріплено обов`язковість виконання договору сторонами.

Ст. 792 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

У відповідності з ч. 4 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно зі ст. 125 ЗК України право на земельну ділянку, а також право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

У ст. 13 Закону України «Про оренду землі» надано визначення договору оренди землі, а саме - договором оренди землі є договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У ч. 1 ст. 627 ЦК України деталізовано принцип свободи договору та зазначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, тому вольовий характер визначення строку не викликає сумніву. Таким чином, сторони наділені значними можливостями впливати на момент настання або закінчення строків, оскільки можуть змінювати строк, наближати або віддаляти його настання.

26 грудня 2016 року між ОСОБА_1 та ПП ім. Зубковського було укладено договір оренди належної позивачу земельної ділянки б/н, строк дії договору - 7 років, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 64 752,85 грн (а.с. 4).

Відповідно до п. 4.1 договору, за користування вказаною в договорі земельною ділянкою орендар сплачує орендодавцю орендну плату у розмірі 14,5 % за рік від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, зазначеної в п. 2.2. цього договору.

П. 4.2. договору встановлено, що орендар сплачує орендну плату протягом строку дії цього договору в строк з 15 січня поточного року по 15 січня наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, та не було спростовано відповідачем, орендну плату за 2022-2023 роки, граничний строк сплати якої - 15 січня 2024 року, ПП ім. Зубковського на користь позивача не сплатило.

Ст. 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Відповідно до положень абз. 7 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про оренду землі» орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.

Ч. 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до довідки від 29 липня 2024 року № 30, виданої відповідачем, заборгованість підприємства по невиплаченій орендній платі за землю складає 9 116,50 грн (з податками 11 324,22 грн) (а.с. 5).

З огляду на зазначене, з врахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленому в ст. 13 ЦПК України, позов підлягає задоволенню в повному обсязі, а сума, що підлягає стягненню з ПП ім. Зубковського на користь ОСОБА_1 , становить 9 116,50 грн (з податками 11 324,22 грн), яка відповідає сумі позовних вимог.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений ним при зверненні до суду судовий збір в сумі 1 211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 18, 141, 259, 263-265, 280, 281, 352, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного підприємства імені Зубковського про стягнення орендної плати за договором оренди земельної ділянки задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства імені Зубковського () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) суму заборгованості за договором оренди земельної ділянки від 26 грудня 2016 року у розмірі 9 116 (дев`ять тисяч сто шістнадцять) грн 50 коп. (з податками 11 324 грн 22 коп.) - борг за користування земельною ділянкою за 2022 - 2023 роки.

Стягнути з Приватного підприємства імені Зубковського () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Відповідач може подати письмову заяву про перегляд заочного рішення протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 09 вересня 2024 року.

Суддя: О. М. Вірченко