Справа № 353/124/24
Провадження № 2/353/118/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Лущак Н. І.,

з участю секретаря судового засідання Гаврилів Х.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумачі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання за нею права власності на дві земельні частки (паї) розміром по 30,50 в ум.кад.га кожна на території Хотимирської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в порядку спадкування за законом після померлої баби ОСОБА_2 . Свої вимоги обґрувала тим, що її дідові ОСОБА_3 на праві приватної власності належала земельна ділянка в розмірі 30,50 в ум.кад.га на території Хотимирської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в межах середньої земельної частки без визначення на місцевості.

ІНФОРМАЦІЯ_1 дідо ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилася спадщина за законом на все належне йому майно. Після смерті діда в управління та володіння спадковим майном вступила баба ОСОБА_2 , але не оформила своїх спадкових прав і ІНФОРМАЦІЯ_2 померла. Бабі ОСОБА_2 також на праві приватної власності належала земельна ділянка в розмірі 30,50 в ум.кад.га на території Хотимирської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в межах середньої земельної частки без визначення на місцевості.

Після смерті баби ОСОБА_2 спадщину за законом прийняла вона, як онука спадкодавці, що перебувала на її утриманні не менше одного року, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року, який діяв на мамент смерті спадкодавця).

Однак, в нотаріальному порядку їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що не підтверджено факт її перебування на утриманні спадкодавця ОСОБА_2 .

Вказала, що на момент смерті баби ОСОБА_2 вона було неповнолітньою особою, навчалася в школі, будь-якого самостійного заробітку не мала. Її мати ОСОБА_4 (дочка ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ) у травні 1988 року залишила сім`ю та під приводом сезонних робіт виїхала в російську федерацію і з того часу по даний час жодної інформації щодо неї немає. Батько ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . З 1999 року вона перебувала під опікою та на повному матеріальному утриманні дідуся ОСОБА_3 та бабусі ОСОБА_2 до дня їхньої смерті.

Зазначила, що форма Сертифікату серії ІФ реєстраційний № 138 від 20.11.1996 року, виданого на ім`я ОСОБА_3 , та форма Сертифікату серії ІФ реєстраційний № 173 від 13.02.1997 року, виданого на ім`я ОСОБА_2 , була передбачена Положенням про Сертифікат на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки (в умовних кадастрових гектарах), затвердженого рішенням Івано-Франківської обласної Ради народних депутатів від 31.07.1995 року, і такі Сертифікати масово видавалися аж до затвердження Постановою Кабінету Міністраів України від 12.10.1995 року № 801 форми Сертифікату на право на земельну частку (пай). За наведених обставин підтвердження права ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на земельну частку пай зазначеного у вищезазначених Сертифікатах, які за формою не відповідають формі Сертифікату, затвердженого Постановою Кабінету Міністраів України від 12.10.1995 року № 801, жодним чином не впливає на право діда і баби на земельну частку пай в розмірі по 30,50 в ум.кад.га, оскільки таке право набуте ними на законних підставах на підставі рішення Хотимирської Ради народних депутатів від 08.10.1996 року № 6.

А тому їй необхідно в судовому порядку визнати за нею права власності на дві земельні частки (паї) розміром по 30,50 в ум.кад.га кожна на території Хотимирської сільської ради Тлумацького (на даний час Івано-Франківського) району Івано-Франківської області в порядку спадкування за законом після померлої баби ОСОБА_2 .

В підготовче судове засіданні позивач ОСОБА_1 не з`явилася, однак в позовній заяві у випадку її неявки в судове засідання, просила розгляд справи проести без її участі.

В підготовче судове засіданні представник відповідача Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області не з`явилася, однак на електронну адресу суду надіслав заяви (а.с. 58, 59), в яких позов визнав та просив розгляд справи повести без учаті представників Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав:

Судом встановлено, що на підставі рішення Хотимирської Ради народних депутатів від 08.10.1996 року № 6 ОСОБА_3 (дідо позивача) було видано Сертифікат на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки серії ІФ реєстраційний № 138 від 20.11.1996 року, зареєстрований в Книзі реєстрації Сертифікатів на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки за № 138, відповідно до якого він отримав в приватну власність земельну ділянку в розмірі 30,50 в ум.кад.га на території Хотимирської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в межах середньої земельної частки без визначення на місцевості. Вартість земельної ділянки 2101,45 грн. Цей Сертифікат підлягає заміні на державний акт, що посвідчує право власності на землю при виділенні меж ділянки на місцевості, у встановленому законом порядку (а.с. 3).

Також, на підставі рішення Хотимирської Ради народних депутатів від 08.10.1996 року № 6 ОСОБА_2 (баба позивача) було видано Сертифікат на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки серії ІФ реєстраційний № 173 від 13.02.1997 року, зареєстрований в Книзі реєстрації Сертифікатів на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки за № 173, відповідно до якого вона отримала в приватну власність земельну ділянку в розмірі 30,50 в ум.кад.га на території Хотимирської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в межах середньої земельної частки без визначення на місцевості. Вартість земельної ділянки 2101,45 грн. Цей Сертифікат підлягає заміні на державний акт, що посвідчує право власності на землю при виділенні меж ділянки на місцевості, у встановленому законом порядку (а.с. 4).

Форма вищевказаних сертифікатів була передбачена Положенням про Сертифікат на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки (в умовних кадастрових гектарах), затвердженого рішенням обласної (Івано-Франківської) Ради народних депутатів від 31.07.1995 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1995 року № 801 затверджено форму Сертифікату на право на земельну частку (пай) (а.с. 17), однак за життя такого сертифікату на право на земельну частку (пай) ОСОБА_3 (дідо позивача) та ОСОБА_2 (баба позивача) не отримували.

Відповідно до довідок Хотимирського старостинського округу № 3 Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області №№ 21/09-10/3, 22/09-10/3 від 25.01.2024 року (а.с. 11, 12) ОСОБА_3 (дідо позивача) та ОСОБА_2 (баба позивача) дісно були включені в списки громадян, що мають право на середню земельну частку (пай), які є складовою проекту роздержавлення і приватизації земель для ведення товарного сільськогосподарського виробництва Хотимирської сільської ради, згідно рішення № 6 від 08.10.1996 року, розмір земельної частки (паю) становить 30,50 умовних кадастрових гектари. 20.11.1996 року ОСОБА_3 (дідо позивача), а 13.02.1997 року ОСОБА_2 (баба позивача) було видано сертифікати на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки відповідно серії ІФ реєстраційний № НОМЕР_1 та серії ІФ реєстраційний № 173.

ОСОБА_3 (дідо позивача) та ОСОБА_5 з 02.06.1957 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 6 від 23.11.2023 року (а.с. 48 зворот-49).

Позивач ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 і її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження (а.с. 2). 04.04.2009 року ОСОБА_6 (позивач) уклала шлюб з ОСОБА_7 та після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище « ОСОБА_8 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 6 зворот).

ОСОБА_4 (батько позивача) помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть (а.с. 7).

Рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 24.02.2004 року ОСОБА_4 (мати позивача) позбавлено батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_9 (позивач) (а.с. 9).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 (дідо позивача), а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 (мати позивача), що підтверджується копіями свідоцтв про смерть (а.с. 5).

Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавців ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном чи подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до довідки Хотимирського старостинського округу № 3 Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 24/09-10/3 від 25.01.2024 року (а.с. 8). ОСОБА_3 (дідо позивача), ІНФОРМАЦІЯ_5 , був постійним жителем с. Жабокруки Тлумацького району Івано-Франківської області і на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . На день його смерті за вказаною адресою були зареєстровані та проживали: дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , онучка ОСОБА_9 (позивач), ІНФОРМАЦІЯ_7 . Після смерті ОСОБА_3 в управління спадковим майном вступила його дружина ОСОБА_2 , до дня смерті проживали разом, вели спільне господарство, обробляли земельні ділянки. Заповіт від імені ОСОБА_3 в виконкомі Хотимирської сільської ради не посвідчувався. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 (баба позивача), яка була постійною жителькою с. Жабокруки Тлумацького району Івано-Франківської області і на день смерті була зареєстрована та проживала за вищевказаною адресою. На день її смерті за вказаною адресою була зареєстрована та проживала онучка ОСОБА_9 (позивач). Після смерті ОСОБА_2 в управління спадковим майном вступила ОСОБА_9 , до дня смерті проживали разом, вели спільне господарство, проводила похорон померлої, залишилася проживати у спадковому будинку. Заповіт від імені ОСОБА_2 в виконкомі Хотимирської сільської ради не посвідчувався. Онучка ОСОБА_9 (позивач) з 1999 року перебувала під опікою та на повному матеріальному утриманні ОСОБА_3 (дідо позивача) та ОСОБА_2 (баба позивача) до дня їх смерті.

Згідно відповідей приватних нотаріусів Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославської Н.В. № 233/01-16 від 07.03.2024 року (а.с. 29) та ОСОБА_10 № 240/01-16 від 16.03.2024 року (а.с. 31), Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області № 147/01-16 від 14.03.2024 року (а.с. 30), спадкова справа після смерті ОСОБА_3 (дідо позиваа) не заводилась.

Відповідно до спадкової справи № 330/2023 від 23.11.2023 року, заведеної приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. після смерті ОСОБА_2 (баба позивача) (а.с. 32-53), позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає.

В нотаріальному порядку ОСОБА_1 (позивач) було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що не підтверджено факт перебування ОСОБА_1 (позивач) на утриманні спадкодавця ОСОБА_2 (баба позивача), що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. № 441/02-31 від 23.11.2023 року (а.с. 10).

Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 293 та ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Оцінивши наявні у справі докази, враховуючи, що цей факт дійсно має для позивача юридичне значення, суд приходить до висновку про доведеність факту перебування ОСОБА_1 (позивач) на утриманні спадкодавця ОСОБА_2 (баба позивача) до дня її смерті.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У зв`язку з відсутністю на час складання рішення клопотання позивача, питання про повернення судового збору не вирішується.

На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 13, 81, 89, 141, 142, 263-265, 268, 273, 293, 315, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , жителькою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , право власності на:

- право на земельну частку (пай), розміром 30,50 в ум.кад.га, згідно Сертифікату на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки серії ІФ реєстраційний № 138 від 20.11.1996 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки за № 138 на території Хотимирської сільської ради Тлумацького (на даний час Івано-Франківського) району Івано-Франківської області, виданий на підставі рішення Хотимирської Ради народних депутатів № 6 від 08.10.1996 року на ім`я діда ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після померлої баби ОСОБА_2 .

- право на земельну частку (пай), розміром 30,50 в ум.кад.га, згідно Сертифікату на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки серії ІФ реєстраційний № 173 від 13.02.1997 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки за № 173 на території Хотимирської сільської ради Тлумацького (на даний час Івано-Франківського) району Івано-Франківської області, виданий на підставі рішення Хотимирської Ради народних депутатів № 6 від 08.10.1996 року на ім`я баби ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після померлої баби ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГоловуючийН. І. Лущак

Повний текст судового рішення складено «23» квітня 2024 року.