Справа № 395/229/24
Провадження № 2/395/120/2024
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2024 року м.Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді: Орендовського В.А.,

за участю секретаря: Піддубної Н.С.,

розглянувши в спрощеному позовному провадженні в м. Новомиргороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новомиргородської міської ради Кіровоградської області про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

До Новомиргородського районного суду Кіровоградської області надійшов позов ОСОБА_1 до Новомиргородської міської ради Кіровоградської області про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Вказана справа передана на розгляд судді Володимиру Орендовському.

15 березня 2024 року представником позивача ОСОБА_2 заявлено відвід судді Орендовському В.А. з підстав, що суддею Орендовським В.А. 25.04.2018 року ухвалено рішення у цивільній справі № 395/1186/16-ц про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до Новомиргородської міської ради Кіровоградської області про визнання протиправним та скасування розпорядження Новомиргородського міського голови Кіровоградської області Забажана І.В. від 21.07.2016 року, поновлення на роботі, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу та виключення запису із трудової книжки. У подальшому рішення у цивільній справі № 395/1186/16-ц було скасоване 03.03.2021 року постановою Верховного Суду і справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. В позові, що подано до суду про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу позовна вимога є похідною від вимоги про поновлення на роботі, з приводу якої суддя Орендовський В.А. зробив висновок про відсутність підстав для задоволення такої вимоги. Крім того, головуючий у справі - суддя Орендовський В.А. навчався у вищому навчальному закладі з метою здобуття вищої юридичної освіти разом з представником позивача адвокатом Феоктістовим О.В., що також є підставою для відводу.

Заслухавши представника позивача і позивача, які підтримали заяву про відвід, представника відповідача, яка не заперечувала проти задоволення заяви про відвід, дослідивши матеріали цивільної справи № 395/229/24 (провадження №2/395/120/2024), суд вважає за необхідне задовольнити заяву про відвід за наступних підстав.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до частини першої статті 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Положення, які випливають з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 № 2006/23, вказують на те, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

В Рекомендаціях № (94) 12 «Незалежність, дієвість та роль суддів» зазначено, що судді зобов`язані утримуватись від винесення вироку (судового рішення) у справі чи відмовитись від розгляду справи, коли на те існують достатні причини, і лише в цьому випадку.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п.1 ст.6 конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) ( рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому сенсі навіть вигляд має певну важливість іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

ЄСПЛ зазначає у рішеннях у справах «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Як вбачається з позовної заяви та інших матеріалів цивільної справи №395/719/23 суддею Орендовським В.А. 25.04.2018 року ухвалено рішення у цивільній справі № 395/1186/16-ц про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до Новомиргородської міської ради Кіровоградської області про визнання протиправним та скасування розпорядження Новомиргородського міського голови Кіровоградської області Забажана І.В. від 21.07.2016 року, поновлення на роботі, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу та виключення запису із трудової книжки. У подальшому рішення у цивільній справі № 395/1186/16-ц було скасоване 03.03.2021 року постановою Верховного Суду і справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

При аналізі вказаних позовних вимог у зазначених справах вбачається, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідною від вимоги про поновлення на роботі, з приводу якої Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Орендовського В.А. зробив висновок про відсутність підстав для задоволення такої вимоги. У зв`язку з наведеним суддя Орендовський В.А. немає законного права надавати правову оцінку певним фактам у цивільній справі № 395/229/24.

Крім того, головуючий у справі - суддя Орендовський В.А. навчався у вищому навчальному закладі з метою здобуття вищої юридичної освіти разом з представником позивача адвокатом Феоктістовим О.В., тривалий час підтримував з ним товариські відносини, що також є підставою для самовідводу.

Зазначені обставини поставлять під обґрунтований сумнів безсторонність суду з точки зору як об`єктивного, так і суб`єктивного критеріїв.

Таким чином, враховуючи практику ЄСПЛ, положення п.1 ст.6 конвенції, п.5 ч.1 ст.36 ЦПК, зазначені обставини можуть викликати сумніви щодо неупередженості судді та є підставою для задоволення відводу, оскільки в протилежному випадку не буде забезпечено достатніх гарантій для виключення сумніву у безсторонності судді.

Керуючись ст. 36 ЦПК України,

у х в а л и в:

Задовольнити відвід судді Орендовському В.А. заявлений представником позивача Феоктістовим О.В. у справі № 395/229/24 (провадження №2/395/120/2024) за позовом ОСОБА_1 до Новомиргородської міської ради Кіровоградської області про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений о 15 год. 00 хв. 15 березня 2024 року.

Суддя В.А. Орендовський