КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024року м. Київ

Київський апеляційний суд в складіколегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Кафідової О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу адвоката Сікорської Ірини Станіславівни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 14 березня 2024 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

У вересні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (далі - ТОВ «ФК «Фінтраст Україна») звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначило, що 02.08.2021 року між ТОВ «Авентус Україна`та Шаміною Д.І.за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» був укладений електронний договір № 4560734 про надання споживчого кредиту. Відповідно до умов договору ТОВ «Авентус Україна» надало відповідачці кредит в сумі 14 000,00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на її платіжну картку. 07.09.2021 року відповідачка здійснила часткову оплату процентів в розмірі 50,00 грн., надалі оплати за кредитним договором не здійснювала. 03.05.2022 року між ТОВ «Авентус Україна`та ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" був укладений договір факторингу № 03-05/2022, за яким ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» право грошової вимоги за кредитним договором до відповідачки. На час звернення до суду заборгованість ОСОБА_1 по кредитному договору становить 45 870,00 грн. з яких: 14 000,00 грн. - сума кредиту, 31 870,00 грн. - нараховані проценти. ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість, інфляційні втрати за період з 01.12.2021 року по 23.02.2022 року в розмірі 1474,39 грн. та 3 % річних за період з 01.12.2021 року по 23.02.2022 року в розмірі 316,69 грн.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 14 березня 2024 року позов ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" заборгованість за кредитним договором № 4560734 від 02 серпня 2021 року в сумі 45 870,00 грн., що складається з: суми заборгованості за основною сумою боргу - 14 000,00 грн., суми заборгованості за відсотками - 31 870,00 грн., а також інфляційні втрати в розмірі 1474,39 грн., 3 % річних в розмірі 316,69 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 2147,20 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 3000,00 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову ТОВ «ФК «Фінтраст Україна». Посилається на порушення норм матеріального і процесуального права, неповне встановлення обставини, що мають значення для справи. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази укладення відповідачкою електронного договору в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Авентус Україна». Надана ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» копія договору не може вважатися належним та достовірним доказом, оскільки не підтверджує факт підписання ОСОБА_1 договору позики за допомогою одноразового ідентифікатора або електронного цифрового підпису, який би відповідав вимогам Закону України «Про електронний цифровий підпис». Суд першої інстанції не надав належної оцінки тому, що за умовами договору позики сторони визначили строк кредитування 30 днів. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження пролонгації договору позики на 90 днів, а тому проценти за користування позикою були нараховані ТОВ «Авентус Україна» поза межами строків кредитування. Також у суду першої інстанції були відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в сумі 3000,00 грн., оскільки витрати на правничу допомогу є неспіввісними зі складністю справи, обсягом виконаних адвокатом робіт та ціною позову.

Представник ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» подав відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 . Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 02.08.2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 в електронній формі було укладено договір №4560734 про надання споживчого кредиту. Відповідно до п.1.2 договору ТОВ «Авентус Україна» надало ОСОБА_1 кредит у гривні, а остання зобов`язалася одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки за договором.

Пунктами 1.3, 1.4, 1.5.1 договору визначено, що сума кредиту складає 14 000,00 грн.; строк кредиту 30 днів, дата повернення кредиту вказується в графіку платежів, що є Додатком №1 до цього договору. Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: - у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки; - у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача відповідно до п.4.2 договору; - у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п.4.3 договору, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає за стандартною ставкою 21 980,00 грн.

Пунктом 2.1 договору визначено, що кредитні кошти надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем Товариству з метою отримання кредиту.

Договір про надання споживчого кредиту підписано ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором С723238 02.08.2021 року. Таким же чином був підписаний додаток № 1 до договору «Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит» та паспорт споживчого кредиту (а.с. 50-52, 55-60).

08.07.2020 року між ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» та ТОВ «Авентус Україна» був укладений договір №087/20-П про надання послуг з переказу платежів, на виконання якого ТОВ ФК «Контрактовий дім» здійснено переказ коштів за зазначеними у договорі реквізитами в сумі 14 000,00 грн.

Відповідно інформації АТ КБ «ПриватБанк», яка викладена у листі від 27.02.2024 року №20.1.0.0.0/7-240221/39419, на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 IBAN НОМЕР_3 , на яку 02.08.2021 р. здійснено переказ коштів на суму 14000,00 грн. (а.с. 157).

ОСОБА_1 неналежним чином виконувала свої зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту. Відповідно до складеного ТОВ «Авентус Україна» розрахунку заборгованість ОСОБА_1 за період з 02.08.2021 року по 30.11.2021 року становить 45 870,00 грн., з яких: 14 000,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 31 871,00 грн. - заборгованість за процентами.

03.05.2022року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» був укладений договір факторингу № 03-05/2022, за умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» право грошової вимоги до відповідача. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 03-05/2022 від 03.05.2022 року, ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 4560734 від 02.08.2022 року, в загальному розмірі 45 870,00 грн., з яких: 14 000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 31 870,00 грн. - заборгованість за відсотками.

Суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» та стягнув з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 4560734 від 02 серпня 2021 року в сумі 45 870,00 грн., що складається з: суми заборгованості за основною сумою боргу - 14 000,00 грн., суми заборгованості за відсотками - 31 870,00 грн., а також інфляційні втрати в розмірі 1474,39 грн., три відсотки річних в розмірі 316,69 грн.

В повному обсязі з рішенням суду колегія суддів не може.

Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

На підтвердження законності та обґрунтованості позовних вимог ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» надало суду копію договору № 4560734 про надання споживчого кредиту від 02 серпня 2021 року, укладеного з ОСОБА_1 в електронній формі, додаток № 1 до договору «Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит» та паспорт споживчого кредиту(а.с. 50-52, 55-60). Договір підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором С723238 02.08.2021 року.Таким же чином був підписаний додаток № 1 до договору «Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит» та паспорт споживчого кредиту.

Зі інформацією АТ КБ «Приватбанк» від 27 лютого 2024 року№20.1.0.0.0/7-240221/39419 на ім`я ОСОБА_1 банком емітовано карту № НОМЕР_2 IBAN НОМЕР_3 , на яку 02 серпня 2021 року здійснено переказ коштів на суму 14000,00 грн. (а.с. 157).

Заперечуючи проти позову, відповідачка ОСОБА_1 не надала доказів того, що не укладала кредитний договір у визначений спосіб, не отримувала у ТОВ «Авентус Україна» кредит, а зараховані на її картковий рахунок в АТ КБ «Приватбанк» 02 серпня 2021 року кошти не стосуються вказаного договору. Також ОСОБА_1 не надала доказів виконання своїх зобов`язань за договором. Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» заборгованості.

Колегія суддів відхиляє посилання представника ОСОБА_1 на недоведеність укладення з нею кредитного договору, оскільки матеріалами справи містять докази підписання відповідачкою договору шляхом проставлення електронного підпису одноразовим ідентифікатором, а також надання їй кредиту у визначеній договором сумі.

Разом з тим колегія суддів не може погодитися із визначеним судом розміром заборгованості за кредитним договором.

Суд першої інстанції не врахував, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі висновки викладені, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 р по справі № 300/438/18.

ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в розмірі 45 870,00 грн. з яких: 14 000,00 грн. - сума кредиту, 31 870,00 грн. - нараховані проценти за період з 02 серпня 2021 року по 30 листопада 2021 року, а також інфляційні втрати за період з 01 грудня 2021 року по 23 лютого 2022 року в розмірі 1474,39 грн. та три відсотки річних за період з 01 грудня 2021 року по 23 лютого 2022 року в розмірі 316,69 грн. (а.с. 42-49).

Разом з тим, п. 1.4. договору № 4560734 про надання споживчого кредиту від 02 серпня 2021 року визначає, що строк кредиту становить 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до договору. У вказаній Таблиці також визначений строк кредитування 30 днів, із зазначенням, що, виходячи із суми кредиту 14 000,00 грн., розмір процентів за користування кредитом складе 7980,00 грн., загальна сума за розрахунковий період - 21 980,00 грн. (а.с. 55, 60).

ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» посилалося на те, що строк кредиту був пролонгований відповідно до положень п. 4 договору. Але зазначення у договорі можливість пролонгації стоку кредиту не вказує на продовження сторонами строку користування кредитом, оскільки такий строк визначений п. 1.4. договору. Із урахуванням визначеного строку сторонами розрахована загальна вартість кредиту для споживача та реальну річну процентну ставку за договором про споживчий кредит. Позивач не надав доказів відображення зміни умов договору щодо строку кредитування та нової дати повернення кредиту в особистому кабінеті споживача, як це передбачено п. 6.1. договору.

З урахуванням викладеного, а також здійсненої відповідачкою сплати 50 грн., з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» підлягала стягненню заборгованість по кредиту за договором № 4560734 про надання споживчого кредиту від 02 серпня 2021 року в розмірі 14 000,00 грн. та заборгованість по процентам в розмірі 7930,00 грн.

Відповідно, підлягають перерахунку й суми інфляційної складової та трьох відсотків річнихза період з 01 грудня 2021 року по 23 лютого 2022 року, які підлягали стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна».

За розрахунком апеляційного суду, виходячи із загальної суми заборгованості сума трьох відсотків річних за вказаний період становить 153,21 грн., сума інфляційної складової за вказаний період становить 775,95 грн. Відтак, загальна сума заборгованості за договором № 4560734 про надання споживчого кредиту від 02 серпня 2021 року з урахуванням інфляційного збільшення та трьох відсотків річних, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», становить 22 859,16 грн., з яких: 14 000,00 грн. - заборгованість по кредиту, 7930,00 грн. - заборгованість по процентам, 153,21 грн. - три відсотки річних, 775,95 грн. - інфляційна складова.

Враховуючи викладене, рішення Деснянського районного суду м. Києва від 14 березня 2024 року підлягає зміні в частині визначення розміру заборгованості, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», а також в частині вирішення питання про розподіл судових витрат з урахуванням принципу пропорційності.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог (позов задоволений на 36%) ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» має право на відшкодування за рахунок відповідачки 772,99 грн. судового збору за подання позовної заяви (2147,20 грн. х 36%).

ОСОБА_1 має право на відшкодування за рахунок ТОВ «ФК «Фінтраст Україна»1030,66 грн. судового збору за подання апеляційної скарги (1610,40 грн. х 64%).

Як вбачається з матеріалів справи, в суді першої інстанції ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» також заявляло вимоги про відшкодування витрат на правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн.

Відповідно до ст. 133 ЦПК Україна правнича допомога є складовою судових витрат.

Частинами 2-4 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, проте, вказаний розмір може бути зменшений за клопотанням іншої сторони у разі, якщо такі витрати є неспівмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних, обсягом наданих послуг та ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

На підтвердження витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» надало укладений із адвокатом Столітнім М.М. договір про надання правової допомоги №10/07-2023 від 10.07.2023 року, ордер на надання правничої (правової) допомоги, виданого на підставі вказаного договору, звіт про надання правової допомоги від 14.09.2023 року та платіжну інструкцію № 827 від 14.09.2023 року, відповідно до яких вартість витрат на правничу допомогу ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» в суді першої інстанції, яка відповідно до звіту полягала в зборі та аналізі доказів і документів, підготовці та поданні позовної заяви про стягнення заборгованості, склала 10000 грн.

Надання правничої допомоги ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» адвокатом Столітнім М.М. підтверджується матеріалами справи і тому позивач має право на відшкодування витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Тобто, ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, необхідність, розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Предметом спору в даній справі за позовом ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» є стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит, що є типовим для ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», справа не є складною. Надання правничої допомоги позивачці в даній справі не потребувало вивчення великої кількості документів та нормативно-правових актів.Розгляд справи здійснювався за відсутності адвоката ТОВ «ФК «Фінтраст Україна». Як було зазначено, позов ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» задоволений частково -на 36%.

Враховуючи складність справи, обсяг наданої адвокатом правничої допомоги, а також вимоги співмірності та розумності, колегія суддів вважає, що з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 2000,00 грн.

ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» також заявило про відшкодування витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 8000,00 грн.

На підтвердження таких витрат ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» надало укладений із адвокатом Крюковою М.В. договір про надання правової допомоги №07/07-2022 від 07 липня 2022 року, виданого на підставі вказаного договору ордер на надання правничої (правової) допомоги, звіт про надання правової допомоги від 11 червня 2024 року та платіжну інструкцію № 5287 від 11 червня 2024 року. Згідно наданих документів вартість витрат на правничу допомогу ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» в суді апеляційної інстанції, яка відповідно до звіту полягала в надання оцінки документам та складання відзиву на апеляційну скаргу, склала 8 000 грн.

Разом з тим справа не є складною, по суті у відзиві на апеляційну скаргу було відображено позицію ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», викладену в суді першої інстанції, а тому його підготовка не вимагала витраті значної кількості часу. Враховуючи складність справи, обсяг наданої адвокатом правничої допомоги, вимоги співмірності та розумності, а також пропорційність задоволених вимог,колегія суддів вважає, що з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 1500,00 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Сікорської Ірини Станіславівни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Змінити рішення Деснянського районного суду м. Києва від 14 березня 2024 року в частині визначення розміру заборгованості, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», а також в частині вирішення питання про розподіл судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість за договором № 4560734 про надання споживчого кредиту від 02 серпня 2021 року з урахуванням інфляційного збільшення та трьох відсотків річних, в розмірі 22 859,16 грн., з яких: 14 000,00 грн. - заборгованість по кредиту, 7930,00 грн. - заборгованість по процентам, 153,21 грн. - три відсотки річних, 775,95 грн. - інфляційна складова.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна»772,99 грн. судового збору за подання позовної заяви, витрати на правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 2000,00 грн., витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 1500,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на користь ОСОБА_1 1030,66 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

В іншій частині рішення Деснянського районного суду м. Києва від 14 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Кафідова О.В.