Справа № 175/7045/24
Провадження № 2/175/1196/24
"19" листопада 2024 р. смт. Слобожанське
Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Журавель Т.С., за участю секретаря судового засідання Вербицької К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,
ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06.08.2024 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито підготовче провадження у справі.
Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07.10.2024 року закрито підготовче засідання у справі та призначено до судового розгляду по суті.
Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання також не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином. Заяви про розгляд справи без її участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило.
Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19.11.2024 року постановлено провести заочний розгляд справи.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 26.09.1984 року, ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 18.09.1968 року Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції зроблено актовий запис №202. Батьком записаний ОСОБА_3 , матір`ю - ОСОБА_5 .
Відповідно свідоцтва про укладення шлюбуНОМЕР_2 , повторно виданого 11.11.1992 року, ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 , про що зроблено актовий запис №04. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка та дружини - " ОСОБА_7 ".
24.10.1994 року шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 розірвано, про що зроблено актовий запис №186, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 21.11.1994 року.
29.04.1995 року ОСОБА_8 зареєструвала шлюб з ОСОБА_9 , про що зроблено актовий запис №288, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбусерії НОМЕР_4 , виданого від 29.04.1995 року. Після реєстрації шлюбу змінено прізвище з " ОСОБА_7 " на " ОСОБА_10 ".
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 03.02.2024 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено актовий запис №107.
Як вбачається з довідок від 12.02.2024 року №21 та №22, виданих центром надання адміністративних послуг Слобожанської селищної ради, ОСОБА_3 на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою також була зареєстрована ОСОБА_11 .
14.02.2024 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кудрявцевої Т.М. з заявою про прийняття спадщини після смерті батька - ОСОБА_3 .
Постановою приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кудрявцевою Т.М. року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з пропущенням строку, встановленого законодавством для прийняття спадщини.
З наданих виписок із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 26.12.2022 року вбачається, що ОСОБА_1 хворіє на гіпертонічну хворобу протягом багатьох років, постійно приймає гіпотензивні препарати. 24.02.2022 року внаслідок емоціонального навантаження перенесла транзиторну ішемічну атаку, та лікувалась амбулаторно у КНП «ЦПСМД» ПМР ДО. Після смерті батька відмічається погіршення психологічного стану, головний біль, тривожність, порушення пам`яті та сну. 12.09.2022 року внаслідок емоціонального навантаження перенесла повторну транзиторну ішемічну атаку. З 25.10.2022 року по 08.11.2022 року ОСОБА_1 стаціонарно лікувалася у КНП «ЦПСМД» ПМР ДО та отримувала медикаментозну терапію, ЛФК та фізіолікування. У рекомендації зазначено, що остання потребує постійного догляду, уникнення стресових ситуацій, продовження постійного прийому препаратів.
Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного.
Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до ч. 1ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
Положеннями ст. 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до ч. ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
У відповідності до ст. 1272 ЦК України, у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги, проте остання пропустила встановлений чинним законодавством строк для прийняття спадщини.
Суд звертає увагу на те, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
В обґрунтування поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті батька, позивачка посилається на те, що вона тяжко хворіє, що підтверджується виписками з медичних карт амбулаторно хворого.
Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Суд враховує, що в період шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , позивачка не звернулася вчасно до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини через тривалу хворобу.
Враховуючи вищевикладене, суд визнає поважними причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини, у зв`язку з чим доходить висновку про необхідність надання додаткового строку для прийняття спадщини терміном три місяці, який є достатнім для реалізації позивачем свого права на спадкування.
Керуючись ст.ст. 19, 27, 76-81, 258, 259, 263, 265, 268, 273, 280-289, 354, 355 ЦПК України,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смертіОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном в три місяці.
Обчислення визначеного додаткового строку почати з дня набрання рішення суду законної сили.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Т. С. Журавель