Справа № 758/6872/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2024 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва

у складі головуючого судді Ковбасюк О.О.,

за участю секретаря судового засідання Білоус А.О.,

відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про встановлення юридичних фактів, скасування свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В :

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про встановлення юридичних фактів, скасування свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності, розгляд якої здійснюється за правилами загального позовного провадження.

Позивач у підготовче судове засідання повторно не з`явилася, хоча про дату, час та місце його проведення повідомлялася належним чином, про причини неявки вона суд не повідомила, будь-які заяви чи клопотання від неї до суду не надходили, у зв`язку з чим суд визнав за можливе проведення судового засідання за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні просила суд вирішити наявні в матеріалах справи заяви та клопотання, які були подані нею раніше до суду, а саме:

- заяву про залучення третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_2 , заперечення на подання уточненої позовної заяви від 18.06.2019, заперечення на клопотання позивача про витребування доказів, що були подані нею до суду 10.11.2021;

- клопотання про закриття провадження у справі, що було подане нею до суду 19.10.2023;

- клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, підписане нею 20.10.2023 та фактично подане до суду 05.03.2024;

- заяву про допит відповідача ОСОБА_1 як свідка, що була подана нею до суду 19.10.2023;

- клопотання про залишення позову без розгляду, що було подане нею до суду 10.10.2023.

Відповідач ОСОБА_2 підтримала заяви та клопотання, подані відповідачем ОСОБА_1 .

Заслухавши відповідачів та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності. Особа на власний розсуд користується своїми процесуальними правами та обов`язками, але зобов`язана здійснювати їх добросовісно, відповідно до зазначених положень, а також положень, визначених статтями 43, 44 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_3 звернулася до суду із даним позовом у травні 2016 року.

Відповідно до змісту позовних вимог позивач просить:

- встановити факт проживання її однією сім`єю зі ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- встановити факт прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_4 ;

- скасувати свідоцтво про право на спадщину, видане на ім`я відповідача ОСОБА_1 ;

- визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач, зокрема, посилається на неможливість оформлення своїх спадкових прав після смерті її батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з ненаданням їй відповідачами витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо спадкового майна, яким є вказана вище квартира.

Разом із цим, судом приймаються до уваги доводи відповідача ОСОБА_1 , надані нею у судовому засіданні, про те, що позивач не була та не є позбавленою можливості самостійно отримати такий витяг у встановленому законом порядку, зокрема, у відповідності до положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Належних та допустимих доказів на спростування такої обставини позивачем до суду не подано.

Наведене свідчить про те, що фактично між сторонами відсутній спір, у зв`язку з чим клопотання відповідача ОСОБА_1 про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України є обґрунтованим.

При цьому судом приймається до уваги, що вказане клопотання відповідача не суперечить вимогам цивільного процесуального законодавства, не порушує права сторін та подане уповноваженою особою, будь-яких обмежень на вчинення такої процесуальної дії відповідачем судом не встановлено.

При цьому судом також враховується, що дана справа перебуває у провадженні Подільського районного суду міста Києва з 11.07.2016, у тому числі в складі суду під головуванням судді Ковбасюк О.О. - з 18.06.2021.

Разом із цим, позивач ОСОБА_3 у призначені судом судові засідання не з`являлася та про причини неявки суд не повідомляла.

За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під «добросовісністю» необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» ЄСПЛ роз`яснив, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07.07.1989 ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06.09.2007, заява №3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Таким чином, прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Європейський суд у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі.

Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 11.09.2020 у справі №740/1734/18.

Ураховуючи вищенаведене, суд вважає, що предмет спору між сторонами відсутній, у зв`язку з чим наявні підстави для закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Вирішуючи решту заяв та клопотань відповідача ОСОБА_1 , а саме, заяву про залучення третьої особи, заперечення на подання уточненої позовної заяви, заперечення на клопотання позивача про витребування доказів, клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, заяву про допит відповідача ОСОБА_1 як свідка, суд виходить із того, що усі ці заяви та клопотання фактично пов`язані із подальшим рухом справи, а тому, з огляду на те, що суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, вирішення таких заяв та клопотань по суті є недоцільним.

Згідно з ч. 2 ст. 258 ЦПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 43, 44, 255, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про встановлення юридичних фактів, скасування свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності закрити на підставі п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 11.03.2024.

СуддяОлена КОВБАСЮК