Справа № 128/3357/23
Провадження №22-ц/801/786/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бондаренко О. І.
Доповідач :Міхасішин І. В.
УХВАЛА

15 березня 2024 рокуСправа № 128/3357/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ: судді-доповідача Міхасішина І.В.,

суддів Сопруна В. В. Стадника І. М.,

ознайомившись з матеріалами цивільної справи № 128/3357/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 . Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації, прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області Посвалюка Я.І., старшого слідчого СВ Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області Похальчак Анни Олександрівни, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної неправомірними та незаконними діями,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 12 вересня 2023 року,

встановив:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 . Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації, прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області Посвалюка Я.І., старшого слідчого СВ Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області Похальчак Анни Олександрівни, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної неправомірними та незаконними діями.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 13 вересня 2023 року позовну заяву у даній справі повернуто позивачу .

Не погоджуючись з такою ухвалою, 04 березня 2024 року ОСОБА_1 вчергове подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, а справу передати до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

07 березня 2024 року ухвалою Вінницького апеляційного суду витребувано вказану справу із Вінницького районного суду Вінницької області.

13 березня 2024 року з Вінницького районного суду Вінницької області надійшла зазначена цивільна справа для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Дослідивши матеріали витребуваної справи, апеляційний суд дійшов висновку, що подана апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала з огляду на наступне:

- вперше апеляційна скарга на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 12 вересня 2023 року була подана 02 жовтня 2023 року (а. с. 27-29), яка ухвалою Вінницького апеляційного суду від 03 жовтня 2023 року повернута заявнику з підстав, визначених п. 1 ч. 5 ст. 357 ЦПК України: оскільки апеляційна скарга не була підписана заявником;

- вдруге апеляційну скаргу подано було 24 жовтня 2023 року (а. с. 35-37), яка ухвалою Вінницького апеляційного суду від 30 жовтня 2023 року була повернута заявнику з тих самих підстав;

- втретє апеляційну скаргу подано було 10 листопада 2023 року (а. с. 44-47) яка ухвалою Вінницького апеляційного суду від 13 листопада 2023 року повернута заявнику з підстав, визначених п. 1 ч. 5 ст. 357 ЦПК України: оскільки апеляційна скарга не була підписана заявником.

- в четверте апеляційну скаргу подано було 05 грудня 2023 року (а. с. 51-55)

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 15 грудня2023 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення його від сплати судового збору. Апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 15 січня 2024 року визнати, що звернення ОСОБА_1 з апеляційною скаргою на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 12 вересня 2023 року є діями, що суперечать завданню цивільного судочинства та є зловживанням процесуальними правами.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 12 вересня 2023 року повернуто скаржнику.

Застосовано до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) заходи процесуального примусу у вигляді штрафу в розмірі 3 028 грн. та стягнути з нього вказану суму в дохід Державного бюджету України.

- в п`яте апеляційну скаргу подано було 30 січня 2024 року (а. с. 75-78) яка ухвалою Вінницького апеляційного суду від 07 лютого 2023 року повернута заявнику з підстав, визначених п. 1 ч. 5 ст. 357 ЦПК України: оскільки апеляційна скарга не була підписана заявником

- в шосте аналогічну апеляційну скаргу подано було 04 березня 2024 року в якій ОСОБА_1 не усунув недоліків апеляційної скарги, при цьому об`єктивних перешкод для врахування роз`яснень, викладених в ухвалах Вінницького апеляційного суду від 03 жовтня 2023 року, від 30 жовтня 2023 року, від 13 листопада 2023 року, від 15 січня 2024 року та від 07 лютого 2024 року скаржник не мав.

За визначеною законодавцем структурою форми апеляційної скарги (ст. 356 ЦПК) підпис особи яка подає апеляційну скаргу вчиняється саме під її текстом, як засвідчення авторства та підтвердження викладеного в ній тексту.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частини другої цієї ж статті суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства (пункти 2 та 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини другої статті 43 ЦПК України).

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

За змістом частини другої цієї статті перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 в шосте подав апеляційну скаргу яка містить такі ж самі недоліки, на які йому вже вказував Вінницький апеляційний суд та не усунення яких і було підставою для визнання його апеляційної скарги неподаною та повернення заявнику.

Крім того, із Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ОСОБА_1 протягом тривалого часу був та є учасником різних цивільних справ, тобто він є фізичною особою, яка добре обізнана з тим, що учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 1 ст. 143 ЦПК України передбачено, що заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; 4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; 5) порушення заборон, встановлених ч. 9 ст. 203 цього Кодексу.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання названих дій ОСОБА_1 зловживанням процесуальними правами та повернення йому апеляційної скарги на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 12 вересня 2023 року на підставі ч. 3 ст. 44 ЦПК України. Водночас, апеляційний суд вважає, що з метою запобігання зловживанню в подальшому ОСОБА_1 його процесуальними правами необхідно застосувати до нього заходи процесуального примусу, зокрема стягнути з нього в дохід державного бюджету штраф в розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 3 028 грн.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» передбачено, що з 1 січня 2024 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3 028 грн.

Разом з тим, за змістом ст. ст. 185, 357 ЦПК України повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Керуючись ст. 2, 44, 143, 144, 148, 357, 368, 389 ЦПК України,

постановив:

Визнати, що звернення ОСОБА_1 з апеляційною скаргою на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 12 вересня 2023 року є діями, що суперечать завданню цивільного судочинства та є зловживанням процесуальними правами.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 12 вересня 2023 року повернути скаржнику.

Застосувати до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) заходи процесуального примусу у вигляді штрафу в розмірі 3 028 грн. та стягнути з нього вказану суму в дохід Державного бюджету України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів із дня складання її повного тексту.

Суддя-доповідач І.В. Міхасішин

Судді: В.В. Сопрун

І. М. Стадник