КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 359/6878/23
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/4445/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,

за участю секретаря судового засідання Гижицької Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Хомік Євгенії Михайлівни в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 серпня 2023 року про забезпечення позову у складі судді Журавського В.В.,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2023 року ОСОБА_2 , звернулася у суд із позовом до ОСОБА_1 , у якому просила:

- встановити факт проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 01 червня 2014 року до 27 квітня 2018 року;

- визнати спільною сумісною власністю її та ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,12 га з кадастровим номером :08:006:0365, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Велика Олександрівка, а також житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , визнавши з кожним з них право власності по частині у вказаних об`єктах нерухомого майна

У серпні 2023 року ОСОБА_2 , звернулася у суд із заявою про забезпечення позову, у якій просила накласти арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 0,12 га з кадастровим номером :08:006:0365, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Велика Олександрівка.

Заява обґрунтована тим, що нею пред`явлений позов до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна. Предметом спору в даній справі є земельна ділянка площею 0,12 га з кадастровим номером :08:006:0365, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Велика Олександрівка, та житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 може здійснити відчуження спірного нерухомого майна на користь третіх осіб. Тому невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити та навіть зробити неможливим виконання рішення суду та ефективний захист прав та інтересів ОСОБА_2 за захистом яких вона звернулась до суду.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 серпня 2023 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Накладено арешт на земельну ділянку площею 0,12 га з кадастровим номером :08:006:0365, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Велика Олександрівка.

В апеляційній скарзі адвокат Хомік Є.М. в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, не врахування судом висновків Верховного Суду, просить скасувати оскаржувану ухвалу та відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що жодних доказів про вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання можливого позитивного для позивача рішення суду після подання позову, заявником не надано, заява містить лише посилання на нібито розмови з відповідачем, факт яких відповідач категорично заперечує.

Вказує, що саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18.

Крім того, скаржник посилається на те, що у спірному будинку за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано місце проживання малолітнього сина сторін: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Витягом з реєстру територіальної громади від 29 серпня 2023 року.

Зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 177 Сімейного кодексу України батьки малолітньої дитини не мають права без дозволу органу опіки та піклування вчиняти такі правочини щодо її майнових прав: укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, щодо майна, власником (співвласником) та/або користувачем якого є дитина. Доказів звернення ОСОБА_1 до органу опіку з метою отримання такого дозволу заявником не надано. Відсутність дозволу органу опіки на укладення правочину унеможливлює відчуження спірного будинку та земельної ділянки.

Вказано, що за відсутності доказів того, що відповідач вчиняв дії, спрямовані на утруднення чи унеможливлення можливого позитивного рішення суду, посилаючись лише на теоретичну можливість розпорядження нерухомим майном, суд першої інстанції безпідставно задовольнив заяву позивача про забезпечення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Домітращук І.М. в інтересах ОСОБА_2 , просить залишити без задоволення апеляційну скаргу відповідача, а ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 серпня 2023 року залишити без змін.

Зазначає, що оскільки між сторонами виник спір щодо права власності на вказане нерухоме майно та існує реальна загроза того, що невжиття таких заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити в майбутньому виконання рішення суду, а тому вжиття заходів забезпечення позову забезпечить ефективне виконання рішення суду.

Колегія суддів, заслухавши адвокат Домітращук І.М. в інтересах ОСОБА_2 , яка просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає її такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідач судове засідання не з`явився, про дату, місце та час якого, судом повідомлявся у встановленому законом порядку, вій його представника адвоката Хоміка Є.М. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з підстав того, що він бере участь у невідкладних слідчих діях.

Між тим вказане клопотання не підлягає задоволенню, оскільки причини на які послався представник в своєму клопотанні не підтверджені жодними доказами, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд справи за його відсутності.

Згідно із ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).Положеннями статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, якими, зокрема, є накладення арешту на майно, заборона вчиняти певні дії, тощо.

Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року в справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що "співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам".

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) дійшла висновку, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Предметом спору у цій справі є вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна. Вимоги позову направлені на захист прав позивача, зокрема права спільної сумісної власності на спірне нерухоме майно.

Тому вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 0,12 га з кадастровим номером :08:006:0365, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Велика Олександрівка, є співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Правильним є висновок суду першої інстанції про те, що невжиття вказаних заходів забезпечення позову до вирішення справи по суті може істотно ускладнити у разі задоволення позовних вимог поновлення порушених прав або інтересів, за захистом яких звернулась позивач.

Доводи апеляційної скарги щодо ненаведення у заяві про забезпечення позову доказів на її обґрунтування і ненадання доказів на підтвердження вимог заяви зводяться до непогодження зі встановленими судом першої інстанції обставинами й не підлягають до задоволення.

Доводи про недоведення обставин існування у наміру відчужити майно, зводяться до переоцінки доказів та на правильність висновків суду апеляційної інстанції не впливають.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України"). Оскаржувані судові рішення у вказаній частині відповідають критерію обґрунтованості судових рішень.

Зважаючи на те, що між сторонами виник спір зокрема щодо поділу майна подружжя, суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, поновлення порушених прав позивача, за захистом яких вона звернулася до суду (відповідач може відчужити спірне рухоме майно).

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ухвала суду першої інстанції про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно, яке знаходиться у власності відповідача та є предметом поділу між сторонами, ухвалена з додержанням норм процесуального права, тому відповідно до статті 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Хомік Євгенії Михайлівни в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14 березня 2024 року.

Суддя-доповідач:

Судді: