Справа № 344/386/24
Провадження № 22-ц/4808/1156/24
Головуючий у 1 інстанції Кіндратишин Л. Р.
Суддя-доповідач Томин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючої Томин О.О.,

суддів: Девляшевського В.А., Фединяка В.Д.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Геника Андрія Васильовича на рішення Івано-Франківського міського суду від 14 червня 2024 року, ухвалене в складі судді Кіндратишин Л.Р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

У січні 2024 року адвокат Геник А.В. в інтересах ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 31.05.2023 року близько 12 год. 10 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Бандери, 10б водій ОСОБА_2 , керуючи т.з. «Mini Cooper», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не переконався, що даний маневр буде безпечним, не запросив сторонніх осіб допомоги, у результаті чого здійснив наїзд на автомобіль «Porshce Macan», д.н.з. НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Автомобіль позивачки було оглянуто суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 та складено протокол технічного огляду від 06.06.2023 року. Факт понесених позивачкою матеріальних збитків, в результаті ремонтних робіт, спричинених ДТП, підтверджується Рахунком на оплату №2 від 28.06.2023 року на суму 63600 грн. та Актом прийому передачі виконаних робіт.

Цивільно-правова відповідальність автомобіля позивачки на час ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Уніка», яке відшкодувало позивачці 19456 грн. 85 коп.

Отже, загальна сума збитків понесених позивачкою з врахуванням здійсненої виплати, складає 44143 грн. 15 коп.

Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу винуватця ДТП на час такого було застрахована в ПрАТ «СК «УСГ». ОСОБА_2 було надано відповідне повідомлення про ДТП. Однак, ПрАТ «СК «УСГ» відмовляється здійснювати виплату страхового відшкодування, посилаючись на невиконанням потерпілою чи іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених Законом, що призвело до неможливості страховика встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причин та обставин її настання або розмір завданої шкоди.

Позивач вважає такі підстави відмови неправомірними, так як 06.06.2023 року було здійснено технічний огляд її автомобіля, що підтверджується відповідним протоколом.

Просить стягнути з ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 44143 грн. 15 коп., та судові витрати по справі.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 08.04.2014 року замінено у справі первісного відповідача ОСОБА_2 на належного - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УСГ».

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 14 червня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, представник позивача адвокат Геник А.В. подав апеляційну скаргу. Вважає дане рішення незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи.

Зазначає, що факт настання ДТП та винуватості в ній ОСОБА_2 підтверджено постановою Івано-Франківського суду від 13.07.2023 року у справі №344/10354/23, яка набрала законної сили 25.07.2023 року. Страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість заподіювача шкоди у передбаченому ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

Подія ДПТ трапилася 31.05.2023 року. ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» доручило аварійному комісару ОСОБА_4 здійснити огляд транспортного засобу. Однак тільки 11.07.2023 року було подано рапорт про те, що автомобіль вже відремонтовано, хоча ПАТ «Страхова компанія «УСГ» були повідомлені про ДПТ і що їх клієнт є її винуватцем безпосередньо після події.

Отже, саме ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» допустило порушення вимог чинного законодавства України, зокрема, п. 34.2 ст. 34 Закону, а саме не забезпечило представника для проведення огляду ТЗ. Тому відповідно до ст. 34.3 Закону потерпілий мав право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди.

Також ПрАТ «СК «Уніка» здійснила огляд транспортного засобу за певною методикою, що не є обов`язковою для застосування в усіх випадках. Таким чином було упущено той факт, що хоча ТЗ позивачки є старшим, ніж 5 років, однак деталі для ремонту та відновлення функціонування автомобіля є новими та невживаними. Отже попередньо розрахована оціночна вартість шкоди не відповідає фактично понесеним витратам.

Відповідно, вимога позивачки щодо виплати різниці між страховим відшкодуванням та реальним витратами на ремонтні роботи є доцільною та правомірною.

На спростування зазначеного в рішенні суду про те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів проведення ремонту автомобіля позивача та що стороною позивача не доведено розмір збитків на суму 63600 грн. зазначає, що в матеріалах справи наявний протокол технічного огляду від 06.06.2023 року, відповідно до якого було оглянуто пошкодження і зафіксовано їх. Всі пошкоджені деталі розташовані в передній правій частині автомобіля. Вказані відомості відображені також на схемі ДТП, яка була складена безпосередньо після її настання.

В подальшому у зв`язку із тривалим затягуванням часу ПрАТ «СК «УСГ» позивачкою було прийнято рішення про здійснення ремонту ТЗ, оскільки потрібно було використовувати автомобіль.

Як вбачається з Рахунку на оплату №2 від 28.06.2023 року та Акту прийому-передачі виконаних робіт, роботи, виконані по відновленню ТЗ, ідентичні пошкодженим деталям, які були зафіксовані в протоколі технічного огляду від 06.06.2023 року та схемі ДТП. Отже, вказані роботи проведені для усунення пошкоджень, триманих в даному ДТП.

І саме вказані рахунок та акт прийому-передачі є єдиними, належними та допустимими доказами на підтвердження проведення ремонту ТЗ позивачки.

Просить рішення Івано-Франківського міського суду від 14 червня 2024 року скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначили, що 30.06.2023 року позивач звернулася до них із повідомленням про ДТП, що підтверджується роздруківкою з електронної пошти. І ПрАТ «СК «УСГ» одразу сповістило експерта про необхідність огляду ТЗ. В цей же день експерт повідомив, що авто вже відремонтоване, і, відповідно, огляд неможливий. Тобто, саме через те, що позивач сповістила відповідача про ДТП через місяць після її настання, представник відповідача не мав можливості вчасно оглянути пошкоджений ТЗ. Всупереч імперативній нормі права позивач не надала пошкоджений ТЗ, не повідомила про його місцезнаходження та не забезпечила можливість проведення його огляду.

Посилається на практику Верховного Суду, відповідно до якої власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати його у такому стані, в якому воно знаходилося після ДТП, поки його не огляне призначений страховиком представник.

Вважає, що не порушив вимог Закону, оскільки позивач звернулася до СК вже тоді, коли авто було відремонтоване, а тепер намагається перекласти вину за це на відповідача.

Отже, ПрАТ «СК «УСГ» було правомірно відмовлено у виплаті страхового відшкодування позивачу.

На підставі заяви про страхове відшкодування ПрАТ «СК «УСГ» було здійснено виплату відшкодування в розмірі 19456,85 грн. на користь ПрАТ «СК «Уніка».

Що стосується долучених до матеріалів справи Рахунку на оплату №2 від 28.06.2023 року та Акту прийому-передачі виконаних робіт, зазначає, що такі не є належними та допустимими доказами у справі, оскільки не відображають реального розміру збитків. Рахунок СТО не оцінює шкоду, не розраховує знос у порядку, встановленому Законом та Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом МЮУ та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №142/5/2092. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

ПрАТ «СК «УСГ» здійснило виплату страхового відшкодування на підставі ремонтної калькуляції. А позивачем на підставу позову було надано ті ж самі докази, на підставі яких вже було виплачено страхове відшкодування. Отже в разі виплати буде допущено подвійне відшкодування шкоди.

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що ціна позову у справі становить менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа є малозначною, тому її розгляд здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення сторін.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, зважаючи на таке.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що близько 12 год. 10 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Бандери, 10б водій ОСОБА_2 , керуючи т.з. «Mini Cooper», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не переконався, що даний маневр буде безпечним, не запросив сторонніх осіб допомогти, у результаті чого здійснив наїзд на автомобіль «Porshce Macan», д.н.з. НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_1 . Внаслідок такого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою Івано-Франківського міського суду від 13.07.2023 року у справі №344/10354/23 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляду штрафу (а.с. 8-10).

Згідно з Полісом №214161436 Обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ОСОБА_2 забезпечив автомобіль «Mini Cooper», д.н.з. НОМЕР_1 у ПрАТ «СК «УСГ». Строк дії Полісу з 18.04.2023 року по 17.04.2023 року включно. Страхова сума за шкоду, заподіяну майну, становить 160000 грн., франшиза - 0 грн. (а.с. 79).

За сертифікатом добровільного страхування наземного транспортного засобу «Автоцивілка навпаки» №010036/4640/0000151 від 04.10.2022 року ПрАТ «СК «Уніка», застрахований транспортний засіб «Porshce Macan», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 . Страхова сума 130000 грн., франшиза 0 грн. (а.с. 125).

06.06.2023 року оцінювачем ОСОБА_5 складено Протокол технічного огляду автомобіля «Porshce Macan», де зазначено пошкодження: облицювання переднього бамперу ПФП (праворуч), капот - ПФП (праворуч), ПП денний ліхтар - подряпини скла, права решітка переднього бамперу - подряпини структури, рамка радіатора - розлом; кріплення (підрамка) інтеркулера розлом, заглушка під буксировочний гак деформована (а.с. 15-17).

Згідно із пошкодженнями, відображеними у схемі ДТП, пошкодження автомобіля «Porshce Macan» зазначено як бампер правої частини, правий поворот, пошкодження лакофарбового покриття .

23.06.2023 року між ПрАТ «СК «Уніка» та ОСОБА_1 було складено Акт узгодження розміру страхового відшкодування (угода про відшкодування матеріальної шкоди №8), за яким страховик визнав вказану ДТП страховим випадком за Полісом №010036/4640/0000151. Сторони погодили та визнали, що розмір страхового відшкодування внаслідок настання такого страхового випадку становить 19456,85 грн. (а.с. 23).

Крім того, згідно п. 4 даного Акту заявник визнає, що вказана сума страхового відшкодування є остаточною, та підтверджує той факт, що по вказаному страховому випадку у жодному разі, навіть якщо під час проведення ремонтних робіт будуть виявлені додаткові ушкодження, котрі не враховані у виплаті страхового відшкодування, будь-яких майнових чи немайнових вимог до страховика та/або особи, винної у вчиненні ДТП, мати не буде.

26.06.2023 року складено Ремонтну калькуляцію № автомобіля «Porshce Macan», д.н.з. НОМЕР_2 , де загальна вартість ремонту зазначена 33106,85 грн. Загальна сума після вирахувань (НЗС) - 19456,85 грн. (а.с. 18-20).

30.06.2023 року ПрАТ «СК «Уніка» виплачено ОСОБА_1 вказану суму страхового відшкодування 19456,85 грн., про що свідчить копія Платіжного доручення №098000 (а.с. 29).

Згідно копії Претензії №34131 ПрАТ «СК «Уніка» звернулося до ПрАТ «СК «УСГ» з приводу відшкодування матеріального збитку за вказаною ДТП на суму 19456 грн. 85 коп., з тих підстав, що ним здійснено страхове відшкодування на вказану суму ОСОБА_1 (а.с. 124).

19.09.2023 року ПрАТ «СК «УСГ» затверджено Страховий акт №ДКЦВ-29633 з приводу вказаної вище ДПТ (а.с. 133) та складено розрахунок суми страхового відшкодування на суму 19456,85 грн. (а.с. 134).

Відповідно до Платіжної інструкції №75235 від 19.09.2023 року ПрАТ «СК «УСГ» перерахувало кошти ПрАТ «СК «Уніка» в сумі 19456,85 грн. як страхове відшкодування за Претензією №34131 (а.с. 135).

Встановлено також, що за Актом прийому-передачі виконаних робіт без номеру та дати, ТОВ «Авто Дилер США» здійснило ремонт транспортного засобу позивачки за зазначеними роботами на суму 63600 грн. (а.с. 11). Надано рахунок на оплату №2 від 28.06.2023 року, де покупцем зазначено ПрАТ «СК «Уніка» щодо ремонту такого авто (а.с. 25). Даних щодо оплати такого рахунку не надано.

Листом від 08.09.2023 року №ПССЦВ-2523/1 на заяву від 04.07.2023 року про виплату страхового відшкодування шкоди внаслідок ДТП ПрАТ «СК «УСГ» повідомило позивача, що було доручено представнику ТОВ «ЕДАК», аварійному комісару ОСОБА_4 , оглянути пошкоджений транспортний засіб. Згідно рапорту аварійного комісара від 11.07.2023 року ОСОБА_1 повідомила, що транспортний засіб марки «Porshce Macan R4» з номерним знаком НОМЕР_2 вже відремонтований. З огляду на зазначене ПрАТ «СК «УСГ» не вбачає правових підстав для здійснення страхового відшкодування заподіяної шкоди (а.с. 12).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що за змістом узгодження позивач, діючи добровільно, на власний розсуд погодився із розміром страхового відшкодування ПрАТ «СК «Уніка» в розмірі 19456,85 грн., яка в подальшому сплачена ПрАТ «СК «УГС», та правовими наслідками такої виплати, а відтак позбавлена можливості пред`являти вимоги до страхової компанії про стягнення різниці суми між страховим лімітом та виплаченим страховою компанією страховим відшкодуванням в узгодженому розмірі. Крім того, заяву про виплату страхового відшкодування до ПАТ «СК «УСГ» подано тільки 04.07.2023 року за подією, що мала місце 31.05.2024 року, і позивач не забезпечила надання для огляду пошкодженого транспортного засобу. Також матеріали справи також не містять належних та допустимих доказів на підтвердження проведення ремонту автомобіля позивача, розміру збитків на суму 63600 грн.

Апеляційний суд погоджується із такими висновками, з огляду на наступне.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

У постанові Верховного Суду від 19 жовтня 2021 року в справі №628.1475.19 (провадження №61-7554св21) зазначено, що «правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод та інтересів, а тому суд повинен установити, чи були порушені або невизнані права, свободи чи інтереси особи, яка звернулася до суду за їх захистом, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні».

У постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі №753.8671.21 (провадження №61-550св22) зазначено, що «кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду».

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про страхування», ЦК України та іншими законодавчими актами.

Згідно із частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Водночас, у Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» детально регламентовано дії як водія, транспортного засобу, причетного до ДТП, тобто потерпілого, так і страховика.

Пунктом 2.1 статті 2 цього Закону передбачено, що якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Вказана норма кореспондується зі частиною другою статті 999 ЦК України, якою встановлено, що до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

У спорах пов`язаних із відшкодуванням шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є спеціальними, а цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

У пункті 33.1.4 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35).

Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі відповідає обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди).

Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (у договірному зобов`язанні ним є страховик).

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Разом із тим, згідно з пунктом 36.2 статті 36 Закону страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо за рахунок потерпілої особи (її представника), то сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком.

Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

В постанові від 21 березня 2018 року у справі №569/13697/15-ц, залишаючи без змін рішення апеляційного суду, Верховний Суд звернув увагу, що позивач підписав заяву про виплату страхового відшкодування і погодився із розміром та способом здійснення страхового відшкодування, який був визначений на той час страховиком відповідно до положень пункту 36.2 статті 36 Закону №1961-IV. Однак суд першої інстанції, стягуючи зі страховика на користь позивача різницю між страховою виплатою та розміром шкоди, з огляду на наявність заяви про страхове відшкодування із погодженим сторонами розміром страхового відшкодування, дійшов необґрунтованого висновку про покладення на страховика обов`язку такої виплати.

Крім того, у постанові від 10 червня 2020 року у справі №333/2096/17 Верховний Суд, скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій в частині стягнення зі страховика майнової шкоди, виходив із того, що страховик та потерпілий дійшли згоди про розмір страхового відшкодування, що підтверджено відповідною заявою позивача.

У справі, яка переглядається, суд першої інстанції, враховуючи вказані норми матеріального права та висновки Верховного Суду, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, обґрунтовано виходив із того, що позовні вимоги, заявлені позивачем до ПрАТ «СК «УСГ» до задоволення не підлягають, оскільки потерпіла особа ОСОБА_1 (власник пошкодженого транспортного засобу) та її страховик ПрАТ «СК «Уніка» 23.06.2023 року узгодили розмір страхового відшкодування та відповідно досягли згоди про його розмір і умови виплати. Страховиком у відповідності до укладеної угоди у повному обсязі виконано свої зобов`язання перед потерпілою особою. А ПрАТ «СК «УСГ» відшкодувала такі витрати ПрАТ «СК «Уніка».

Тобто власник пошкодженого автомобіля ОСОБА_1 , звернувшись про виплату страхового відшкодування та в подальшому власноручно підписавши Акт узгодження розміру страхового відшкодування від 23.06.2023 року на суму 19456,85 грн., й надавши реквізити рахунку для перечислення вказаних грошових коштів, фактично погодилася із розміром та способом здійснення страхового відшкодування, який був визначений на той час страховиком, і не наполягала на проведенні оцінки чи експертизи пошкодженого автомобіля.

Страховик у встановлені Законом строки провів огляд пошкодженого транспортного засобу позивача, склав розрахунок завданої шкоди та здійснив виплату страхового відшкодування.

А відповідно до Платіжної інструкції №75235 від 19.09.2023 року ПрАТ «СК «УСГ» перерахувало кошти ПрАТ «СК «Уніка» в сумі 19456,85 грн. як страхове відшкодування за Претензією №34131 (а.с. 135).

При погодженні й виплаті власнику пошкодженого в ДТП транспортного засобу заподіяної шкоди, вдруге здійснення виплат (доплат) понад узгоджену суму Законом не передбачено.

Доводи апеляційної скарги про те, що апелянт є потерпілою особою, а тому має право на отримання страхового відшкодування, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення. Так, потерпілим в розумінні вищевказаного Закону є особа, якій завдано матеріальні збитки винуватцем ДТП в особі власника пошкодженого ТЗ або належного користувача. Проте, отримання відшкодування власником і вчинення ним дій, які свідчать про повне виконання страховиком деліктного зобов`язання, свідчать про добровільне врегулювання обов`язку та розміру відшкодування за спрощеною процедурою без експертного дослідження, що унеможливлює в майбутньому вимагати додаткового відшкодування.

Схожі висновки містяться і в постанові Верховного Суду від 13 грудня 2023 року у справі №727/11739/21 (провадження №61-8343св23).

Твердження агента про те, що попередньо розрахована оціночна вартість шкоди не відповідає фактично понесеним витратам, а тому вимога позивачки щодо виплати різниці між страховим відшкодуванням та реальним витратами на ремонтні роботи є доцільною та правомірною, суд також не бере до уваги.

В підписаному 23.06.2023 року ОСОБА_1 Акті узгодження розміру страхового відшкодування (угода про відшкодування матеріальної шкоди №8) зазначено, що такий складено, керуючись ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», вказана сума страхового відшкодування є остаточною, і заявник підтверджує той факт, що по вказаному страховому випадку у жодному разі, навіть якщо під час проведення ремонтних робіт будуть виявлені додаткові ушкодження, котрі не враховані у виплаті страхового відшкодування, будь-яких майнових чи немайнових вимог до страховика та/або особи, винної у вчиненні ДТП, мати не буде (а.с. 23).

Верховний Суд в постановах від 16 червня 2021 року у справі №554/4741/19, від 18 квітня 2022 року у справі №520/1185/16-ц, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі №209/3085/20 звертав увагу, що для приватного права властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм.

Крім того, для приватного права притаманна диспозитивність, яка проявляється, зокрема і в тому, що особа, з урахуванням принципу свободи правочину, сама вирішує вчиняти чи не вчиняти певний правочин.

Доктрина заборони суперечливої поведінки, базується зокрема на тому, що ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці. В основі доктрини заборони суперечливої поведінки знаходиться принцип добросовісності.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 квітня 2019 року у справі №390/34/17 зазначав, що добросовісність - це певний стандарт поведінки, який характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

При цьому, відомостей про те, що позивач підписала вказане узгодження під впливом помилки, обману, насильства, тяжкої обставини або не усвідомлюючи значення своїх дій, матеріали розглядуваної справи не містять.

Також в противагу тверджень апелянта матеріали справи не містять даних про те, що позивач звертався із заявою про виплату страхового відшкодування до відповідача одразу після ДТП.

Як вбачається з рахунку на оплату №2 щодо ремонту авто позивача, такий складено на суму 63600 грн. 28.06.2023 року (а.с. 25), тобто після підписання Акту узгодження розміру страхового відшкодування (угода про відшкодування матеріальної шкоди №8) 23.06.2023 року. І даних щодо оплати такого рахунку суду не надано.

До ПрАТ «СК «УСГ» ОСОБА_1 згідно копії листа цієї компанії від 08.09.2023 року №ПССЦВ-2523/1 звернулася із заявою про виплату страхового відшкодування 04.07.2023 року (а.с. 12), тобто після підписання Акту узгодження розміру страхового відшкодування (угода про відшкодування матеріальної шкоди №8) 23.06.2023 року, отримання вказаного відшкодування від ПрАТ «СК «Уніка» та проведення ремонту автомобіля.

Відтак, вказані доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції (995_004) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Вказане рішення є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі норм матеріального та процесуального права, тому підстави для його скасування відсутні.

Отже апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Геника Андрія Васильовича слід залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського міського суду від 14 червня 2024 року - без змін.

Частиною шостою ст. 19 ЦПК України визначено, що справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності є малозначними справами.

Оскільки ціна позову у даній справі не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа незначної складності, то вона відноситься до малозначних справ.

За приписами п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Геника Андрія Васильовича залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 14 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2. ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуюча: О.О. Томин

Судді: В.А. Девляшевський

В.Д. Фединяк

Повний текст постанови складено 09 вересня 2024 року.