Справа № 203/499/24
Провадження № 2-з/519/3/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2024 м. Южне

Суддя Южного міського суду Одеської області Лемець С.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

23.04.2024 до суду від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, згідно якої заявник просить зупинити стягнення у виконавчому провадженні № 64020478 за виконавчим написом, вчиненим 20.11.2020, приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Київської області Горай О.С., зареєстрованим в реєстрі за № 97679, за вимогою ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 11242,90 грн, до вирішення справи по суті.

В обґрунтування поданої заяви зазначає, що нею подано позов, предметом якого є оскарження вищевказаного виконавчого напису, вчиненого 20.11.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Київської області Горай О.С.

За правилами ч.1 ст.153 ЦПК України суд проводить розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

У відповідності до частин 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Стаття 150 ЦПК України визначає види забезпечення позову, зокрема позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до п.п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 07.10.2019 року у справі № 752/20385/18 зазначив: «Верховний Суд погоджується з висновками суду першої та апеляційної інстанції щодо зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, оскільки такий спосіб забезпечення позову прямо передбачений чинним законодавством та є співмірним із заявленими позовними вимогами. У разі невжиття заходів забезпечення позову у зазначений спосіб, матиме місце виконання виконавчого напису нотаріуса, який може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню у судовому порядку.»

Приймаючи рішення по даній заяві, суддя також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену з цього приводу у постанові від 31 травня 2023 року у справі №910/8291/22, де зазначено, що захід забезпечення позову, який полягає у зупиненні стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса не є тотожним з позовною вимогою про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки в цьому випадку до вирішення спору по суті про відповідність / невідповідність оспорюваного виконавчого напису вимогам закону лише зупиняється процедура виконання такого виконавчого напису з метою надання можливості позивачу захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження без нових звернень до суду. Такий захід забезпечення позову не призведе до обмеження прав відповідача та не завдасть йому шкоди чи збитків. Застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса та встановлення заборони на здійснення виконавчих дій є адекватним та ефективним заходом забезпечення позову.

Дослідивши матеріали заяви, враховуючи предмет поданого позову, беручи до уваги існування спору між сторонами, суддя дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 149-153 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, задовольнити.

Зупинити стягнення у виконавчому провадженні № 64020478 за виконавчим написом, вчиненим 20.11.2020, приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Київської області Горай О.С., зареєстрованим в реєстрі за № 97679, за вимогою ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 11242,90 грн, до вирішення справи по суті.

Обов`язок пред`явлення цієї ухвали до виконання в частині забезпечення позову покласти на позивача ОСОБА_1 , або її представника (адвоката) за довіреністю (ордером).

Учасник справи може подати до суду вмотивоване клопотання про скасування засобу забезпечення позову.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Суддя Сергій ЛЕМЕЦЬ