Провадження № 2/641/224/2024 Справа № 641/7662/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Зелінської І.В.,

за участю секретаря Жамгаряна А.Р.,

представника позивача Сечка С.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 , третя особа Товариство з додатковою відповідальністю «СК «Альфа-Гарант» про стягнення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування.

В обґрунтування позовних вимог, зазначило, що 17.06.2020 року в м. Харкові на перехресті вул. Дерев`янка та вул. Космонавтів сталася ДТП за участю автомобіля «Suzuki», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Renault», д.н.з. НОМЕР_2 .

На момент спричинення шкоди діяв договір добровільного страхування наземного транспорту №А505275 від 17.03.2017 року та витяг №FO496956 від 11.12.2019 року, укладеного ПрАТ «СК «ТАС» щодо автомобіля «Renault», д.н.з. НОМЕР_2 .

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.07.2020 року водія ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Страхувальник за договором добровільного страхування наземного транспорту №А505275 від 17.03.2017 року та витягом №FO496956 від 11.12.2019 року звернувся до позивача з заявою про ДТП, яка була розглянута, та позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль «Renault», д.н.з. НОМЕР_2 в розмірі 94731,04 грн. та 13350 грн., а всього 108081,04 грн..

На час ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 , як власника автомобіля «Suzuki», д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована в ТДВ «СК «Альфа -Гарант» за договором обов`язкового страхування наземного транспорту за полісом №131364189.

Позивач звернувся до ТДВ «СК «Альфа -Гарант» з претензією на суму сплаченого страхового відшкодування, однак ТДВ «СК «Альфа -Гарант» здійснило виплату лише в розмірі 73424,29 грн. в межах ліміту відповідальності та з урахуванням зносу.

Посилаючись на зазначене, позивач просив суд стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою у розмірі 34656,75 грн. та судовий збір.

У вказаній справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Матеріали справи містять відзив відповідача, згідно якого останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказав, що на час ДТП його цивільно-правова відповідальність була застрахована, а розмір завданих позивачу збитків не перевищує ліміту відповідальності за дійсним полісом обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів. Зазначив, що позивачем не доведено, що сума страхового відшкодування від ТДВ «СК «Альфа Гарант» в розмірі 73429,29 грн. отримана саме внаслідок застосування зносу.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Відповідач проти задоволення позову заперечував.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, прийшов наступного висновку.

Як встановлено судом 17.03.2017 року між позивачем та ТОВ «УЛФ ФІНАНС» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту, за яким застраховано майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією автомобіля «Renault», д.н.з. НОМЕР_2 .

17.06.2020 року в м. Харкові на перехресті вул. Дерев`янка та вул. Космонавтів сталася ДТП за участю автомобіля «Suzuki», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Renault», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.07.2020 року водія ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Власник пошкодженого транспортного засобу «Renault», д.н.з. НОМЕР_2 , звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

На підставі Страхового акту №16200/01/920 від 24.07.2020 року позивач на виконання умов договору виплатив суму страхового відшкодування у розмірі 94731,04 грн., що підтверджується платіжним дорученням №113789 від 28.07. 2020 року, а також на підставі Страхового акту №20223/01/920 від 10.09.2020 року- суму страхового відшкодування у розмірі 13350 грн., що підтверджується платіжним дорученням №124112 від 14.09.2020 року, а всього на суму 108081,04 грн..

На час пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 , як власника автомобіля «Suzuki», д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована в ТДВ «СК «Альфа -Гарант» за договором обов`язкового страхування наземного транспорту за полісом серії ЕР/131364189, страхова сума за шкоду життю та здоров`ю складає 260000 грн., страхова сума за шкоду майну -130000 грн., розмір франшизи - 0 грн..

Позивач звернувся до ТДВ «СК «Альфа -Гарант» з претензією на суму сплаченого страхового відшкодування, однак ТДВ «СК «Альфа -Гарант» здійснило виплату лише в розмірі 73424,29 грн..

Таким чином, різниця між фактичним розміром матеріальної шкоди та страховою виплатою, яка була виплачена позивачу становить 34656,75 грн., яка до цього часу не відшкодована.

У статті 979 ЦК України вказано, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 29 цього Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до 7_12/pravo1/T030435.html?pravo=1#844297" title="Цивільний кодекс України; нормативно-правовий акт № 435-IV від 16.01.2003">статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Такий правовий висновок сформулювала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована ТДВ «СК «Альфа -Гарант», а розмір завданих позивачу збитків не перевищує ліміту відповідальності за дійсним полісом обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, документів, на підставі яких ТДВ «СК «Альфа -Гарант» здійснило розрахунок суми страхового відшкодування та виплатило ПрАТ «Страхова група «ТАС» лише 73424,29 грн. матеріали справи не містять.

Таким чином, доводи позивача про те, що ТДВ «СК «Альфа-Гарант» було зменшено суму страхового відшкодування на суму розрахованого зносу ТЗ не знайшли підтвердження під час розгляду справи.

За таких обставин, враховуючи наявність у ТДВ «СК «Альфа -Гарант» обов`язку відшкодувати позивачу збитки, які були завдані відповідачем у зв`язку із ДТП, а позивач такої вимоги не заявив, то суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 4, 10-13, 76-81, 247, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 , третя особа Товариство з додатковою відповідальністю «СК «Альфа-Гарант» про стягнення страхового відшкодування відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», , місце знаходження: м. Київ, пр. Перемоги, 65.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю «СК «Альфа-Гарант», код ЄДРПОУ невідомий, місце знаходження: м. Київ, вул. Г. Тороповського, 14.

Повний текст рішення виготовлено 18.03.2024 року.

Суддя: І. В. Зелінська