КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2024 року

справа № 752/1276/23

провадження № 22-ц/824/3346/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Кулікової С.В.

при секретарі: Савіцькій Д.А.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідачі: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 01 серпня 2023 року, постановлене під головуванням судді Кордюкової Ж.І. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

В січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 01.09.2021 між ним та відповідачем був укладений договір позики на суму 15000 доларів США на строк до 01.11.2021, про що відповідач склала розписку від 01.09.2021.

Відповідач гроші не повернула та допустила прострочення, тому за період з 01.11.2021 по 01.11.2022 повинна сплатити 3% річних від суми боргу, що становить 450 доларів США.

Просив стягнути з відповідача на свою користь борг в розмірі 15450 доларів США.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 01 серпня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 15141 долари США грн. 78 центів.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Держави судові витрати в розмірі 5602 грн 46 коп.

В поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, постановити нове про відмову у задоволенні позову.

Вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не був повідомлений про судове засідання, призначене на 01 серпня 2023 року, у зв`язку із чим відповідач був позбавлений права на захист та надати докази безпідставності позовних вимог.

В судовому засіданні позивач та його представник апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити.

Відповідач та її представник в судове засідання не з`явились, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялись належним чином.

Судова повістка, направлена на зазначену в апеляційній скарзі адресу ОСОБА_2 , повернулась до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Заяв щодо зміни місяця проживання скаржника до суду не надходило.

Крім того, належних доказів на підтвердження завершення повноважень представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 до суду також не надано.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив із невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 01.09.2021 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики на суму 15000 доларів США на строк до 01.11.2021, про що відповідачем складена розписка від 01.09.2021.

Відомості про виконання відповідачем своїх зобов`язання відповідно до умов укладеного договору відсутні.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто.

В силу вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встанволено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Суд першої інстанції вірно виходив із відсутності доказів на підтвердження виконання відповідачем зобов`язань за договором позики та обґрунтовано взяв до уваги п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України при здійсненні рахунку 3 % річних, з яким колегія суддів погоджується.

Водночас, судом першої інстанції не враховано, що положення статті 524 ЦК України, відповідно до якого зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні.

Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Згідно із частинами першою, другою статті 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Станом на 01.08.2023 року за даними НБУ офіційний курс гривні до долара США становив 35,56 грн.

Враховуючи вищенаведені положення закону, резолютивна частині рішення суду підлягає зміні шляхом визначення виконання зобов`язання у розмірі 553 583,50 грн що за курсом Національного банку України станом на 01.08.2023 року становить 15141 долари США грн. 78 центів

Доводи апеляційної скарги про те, що розгляд справи здійснено за відсутності відповідача колегія суддів відхиляє.

В матеріалах справи наявне клопотання представника відповідача про ознайомлення із матеріалами справи та відкладення судового засідання, призначеного на 16 травня 2023 року.

Відтак, сторона відповідача була обізнана про наявність даної справи на розгляді у суді.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Частиною 1 ст. 44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Крім того, рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Згідно ст. 376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; недоведеність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 01 серпня 2023 року змінити, виклавши резолютивну частину в наступній редакції.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 553 583,50 грн що за курсом Національного банку України станом на 01.08.2023 року становить 15141 долари США грн. 78 центів.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Держави судові витрати в розмірі 5602 грн. 46 коп.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 15 березня 2024 року.

Суддя-доповідач

Судді