Справа № 640/1437/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2024 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Власової Ю.Ю.

секретар судового засідання - Іоненко С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву ТОВ «СВЕА ФІНАНС» заінтересовані особи: АТ «ІДЕЯ БАНК», ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «РАНТЬЄ», ТОВ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС», ОСОБА_1 , Київський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про заміну сторони у виконавчому провадженні,

встановив:

ТОВ «СВЕА ФІНАНС» звернувся до Київського районного суду м. Харкова із заявою, в якій просить замінити сторону вибулого стягувача акціонерне товариство «ІДЕЯ БАНК», , 79008, м. Львів, вул. Валова, 11, виконавчого провадження у справі № 640/1437/16-ц Київського районного суду м. Харкова на товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», як правонаступника.

Заяву ТОВ «СВЕА ФІНАНС» обґрунтовує тим, що Київський районний суд м. Харкова розглянув цивільну справу № 640/1437/16-ц за позовом до ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , (далі - Боржник) про стягнення заборгованості за кредитним договором, позов задовольнив. На виконання вищевказаного рішення судом видано виконавчий документ, який перебуває на виконанні у Київському відділі державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, номер виконавчого провадження № 59130024. Наразі, виконавче провадження № 59130024 знаходиться у стані примусового виконання.

Відповідно до договору факторингу № 30/10-1 від 30.10.2015 ПАТ «ІДЕЯ БАНК» відступило право вимоги за кредитним договором № Р21.204.70512 від 06.08.2014 новому кредитору - ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «РАНТЬЄ».

Відповідно до договору факторингу № 28/02-1 від 28.02.2017, укладеного між ПАТ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «РАНТЬЄ» та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СЕРЕТ», останній отримав право вимоги за кредитним договором № Р21.204.70512 від 06.08.2014.

Відповідно до п. 1.1. статуту ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СЕРЕТ» () 27.06.2017 змінило назву на ТОВ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» (), що підтверджується витягом із статуту.

Згідно договору факторингу № 08/22 від 31.08.2022 ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» () відступлено від ТОВ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» () право вимоги за кредитним договором № Р21.204.70512 від 06.08.2014, боржник ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» 25.03.2024 змінило назву на ТОВ «СВЕА ФІНАНС», що підтверджується документами, доданими до заяви, та розміщеними на сайті https://svea.ua/.

Заявник у судове засідання не з`явився, просив розглядати заяву у його відсутності.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, причин неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не надали.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка сторін не перешкоджає вирішенню даного питання.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи і докази, надані на підтвердження обставин, якими обґрунтовується заява, дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до судової практики Європейського суду судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у праві «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy), № 36813/97). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі «Сіка проти Словаччини» (Sika v. Slovak, № 2132/02 від 13.06.2006 Ліпісвіцька проти України, заява № 11944/05, рішення від 12.05.2011).

Відповідно до ст. 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено можливість заміни кредитора у зобов`язанні внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), що являє собою договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові.

У відповідності зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, оскільки права вимоги відносяться до майна та є об`єктом права власності кредитора згідно зі ст. 190 ЦК України, вони можуть вільно відчужуватися кредитором, а виходячи з комплексного аналізу ст. 512, 513, 514, 516 та 517 ЦК України можна зробити однозначний та цілком логічний висновок про те, що заміна кредитора в зобов`язанні, в тому числі і шляхом відступлення права вимоги, є особливим способом зміни зобов`язання на боці кредитора.

Оскільки процесуальне правонаступництво допускається на будь-якій стадії цивільного процесу, а примусове виконання рішення суду є його завершальною стадією, то в п. 5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження", передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

В ст. 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про замін) сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовом) засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Згідно ч. 5 ст. 442 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувана у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження .

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчого провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь- якій стадії процесу.

Аналогічна позиція міститься і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі від 21.03.2018 у справі № 6-1355/10, провадження № 61-12076св18 (ЄДРСРУ № 73001190).

Відповідно до правової позиції, висловленій Верховним судом України в постанові від 20.11.2013, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Також, вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, які призвели до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України в постанові від 20.11.2013 зазначила:

"Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 378 ЦПК України та статті 8 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Суд вважає, що передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги є правонаступництвом, і правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні, у зв`язку із чим, заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 260, 442 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Заяву ТОВ «СВЕА ФІНАНС», - задовольнити.

Замінити сторону вибулого стягувача акціонерне товариство «ІДЕЯ БАНК», , 79008, м. Львів, вул. Валова, 11, виконавчого провадження у справі № 640/1437/16-ц Київського районного суду м. Харкова на товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (, 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 6), як правонаступника.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційнотелекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.Ю. Власова