ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/1193/24
Провадження № 2/362/1389/24
У Х В А Л А

15.03.2024 року суддя Васильківський міськрайонний суд Київської області Лебідь-Гавенко Г.М., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про зміну із порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, підготовчим засіданням у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором позики,

в с т а н о в и в:

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості: за Договором позики №72134135 в розмірі 35 768,95 грн., з яких: 10 050,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 25 718,95 грн. сума заборгованості за відсотками. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» понесені судові витрати.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23.02.2024 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором позики за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.33).

Через Електронний суд до суду надійшла заяв представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , в якій він зазначає, що, предметом позову у цій справі є стягнення заборгованості за договором позики. Ймовірно, мова йде про договір позики № К030421-1 від 03.04.2021, який укладений між Відповідачем та ОСОБА_3 . В подальшому, як слідує з того, що Позивачем у справі № 362/1193/24 є ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", ОСОБА_3 відступлено для Позивача права щодо стягнення залишку боргу. В будь-якому випадку, підставою стягнення є договір позики № К030421-1 від 03.04.2021 року.Щодо вказаного договору та його виконання наразі між ОСОБА_3 існує спір в Дарницькому суді міста Києва (справа № 753/1165/24 - оскаржується виконавчий напис нотаріуса про звернення стягнення на автомобіль (автомобіль), який є предметом застави в забезпечення договору позики N° К030421-1 від 03.04.2021. Крім того, за результатом виконавчого провадження ВП N° 73626224 щодо вилучення та реалізації автомобіля ОСОБА_1 подав до Київського окружного адміністративного суду позовну заяву про визнання протиправними дій, бездіяльності та рішень приватного виконавця. Провадження у цій справі ще не відкрито, хоча позовна заява подана у кінці січня 2024. А тому наявні підстави здійснювати розгляд справи з повідомленням сторін за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням (а.с.43-45).

Суд, вивчивши матеріали справи, заяву, вважає, що клопотання представника відповідача не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до частини 4 статті 19 ЦПК України, загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному провадженні.

Згідно частини 6 статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є, зокрема, справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства), а також справи про розірвання шлюбу.

Відповідно до вимог статті 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.

Відповідно до вимог частини 6 статті 279 КПК України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Суд враховує, що перелік справ, які в обов`язковому порядку підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження наведено у частині 4 статті 274 ЦПК України: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Справа, що є предметом розгляду, до категорій спорів, для яких законом передбачено розгляду в порядку зального позовного провадження, не відноситься.

Частиною 3 статті 274 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

На підставі викладеного, оцінивши критерії, визначені у частині 3 статті 274 ЦПК України, суд встановив, що предмет даної справи не підпадає під обмеження, які визначені частиною 4 статті 274 ЦПК України, справа є малозначною справою, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, тому дана справа підлягає розгляду в порядку спрощеного провадження.

Доводи відповідача не можуть бути підставою для переходу зі спрощеного позовного провадження до загального, оскільки відповідач не позбавлений права надати суду відзив на позовну заяву, в якому вказати, зокрема, заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими він не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права, а підстав, які б перешкоджали розгляду цієї справи в порядку спрощеного позовного провадження і обумовили б необхідність переходу до загального позовного провадження, немає.

Таким чином, враховуючи, що провадження у справі відкрито та розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, а також з урахуванням малозначності справи та конкретних обставин справи, суд вважає за недоцільне проводити розгляд справи у загальному позовному провадженні, тому клопотання представника відповідача щодо переходу до розгляду справи за правилами загального позовного провадження задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 19, 260, 261, 274, 277, 279, 353 ЦПК України,суд,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про зміну із порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, підготовчим засіданням - відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко