ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 2-1384/10
провадження № 6/753/425/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2024 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Цимбал І.К.

при секретарі Козін В.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (далі по тексту - заявник, ТОВ «ФК «Довіра та гарантія») звернулось до Дарницького районного суду м. Києва з заявою про заміну стягувача під час виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 12 квітня 2010 року у справі про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБіБанк».

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що 14.03.2018 між ПАТ «ВіЕйБіБанк» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» укладено Договір факторингу №6284, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 277/16 від 29.11.2007, укладеним між ПАТ «ВіЕйБіБанк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».

Сторони у судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи в їх відсутність.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, суд приходить до висновку про відмову у її задоволенні з огляду на наступне.

12.04.2010 Дарницьким районним судом м. Києва було ухвалено рішення по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБіБанк» до ОСОБА_1 ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, позовні вимоги за яким задоволено. Рішення суду у даній справі набрало законної сили.

14.03.2018 між ПАТ «ВіЕйБіБанк» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» укладено Договір факторингу №6284, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 277/16 від 29.11.2007, укладеним між ПАТ «ВіЕйБіБанк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».

Згідно з ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги; правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою, а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст. 12 ЗУ Про виконавче провадження, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Судом встановлено, що у 2013 році у стягувача та будь-яких його правонаступників закінчилось право пред`явлення виконавчих документів до виконання.

Заявником не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що на виконанні відповідного органу ДВС перебуває відкрите виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчих листів по справі № 2-1384/10, відомості про видачу яких містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 ЗУ Про виконавче провадження, у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

В матеріалах справи відсутні відомості про відкрите виконавче провадження, та про те, хто є сторонами у даному провадженні.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» про заміну стягувача задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного вище та керуючись ст. ч. 5 ст. 15, ч.1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 11, 512, 514 Цивільного кодексу України, ст. ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компія «Довіра та гарантія» про заміну стягувача - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: Цимбал І.К.