Справа № 706/882/22
Номер провадження 2/504/777/24
26.08.2024с-ще Доброслав
Комінтернівський районний суд Одеської області в складі:
головуючого - судді Вінської Н.В.,
з участю секретаря судового засідання Коцар А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Доброслав за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, -
Позивач звернувся до суду, просив стягнути з ОСОБА_2 суму основної заборгованості в розмірі 4000 доларів США та 2000 євро, 3%річних 209,75 доларів США та 104,87 євро з підстав та мотивів викладених у позові.
Позов мотивовано тим, що 25 вересня 2020 року позивач надав відповідачці грошові кошти у розмірі 4000,00 доларів США, 2 000,00 євро, що підтверджується розпискою, згідно із якою остання зобов`язався повернути отримані кошти позивачу до кінця 2020 року. Проте відповідач у визначені розпискою строки борг не повернула, тому позивач просить стягнути з відповідачки на його користь суму заборгованості та 3% річних.
Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 30.06.2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Учасники справи заперечень щодо можливості судового розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін не висловили, тому з урахуванням положень частини п`ятої ст.279 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів.
У наданий судом строк відповідач своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку подано не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.
Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору у даній справі, суд враховує наступне.
Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.ст. 265, 281, 282 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що 25.09.2020 року між позивачем ОСОБА_1 як позикодавцем та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір позики грошей у формі боргової розписки на суму 4000 доларів США та 2000 Євро, що підтверджується наданим до суду оригіналом боргової розписки.
Таким чином, беручи на себе зобов`язання щодо повернення позики, позичальник визнав факт отримання грошей за цими договорами.
Як вбачається зі змісту ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
У встановленому законом порядку договір позики недійсним не визнаний.
Відповідач, в порушення договорів позики, позичені кошти не повернув.
Згідно статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Крім цього, згідно з ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
При цьому суд враховує, що предметом договору були кошти в іноземній валюті, а саме в доларах США та в Євро. Правовий режим іноземної валюти на території України, хоча і пов`язується з певними обмеженнями в її використанні як платіжного засобу, тим не менше, не виключає здійснення платежів в іноземній валюті.
Враховуючи вищенаведене, характер грошового зобов`язання, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача в користь позивача зазначені у боргових розписках грошові кошти в іноземній валюті, а саме: 4000 доларів США та 2000 Євро.
При цьому, ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відтак у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору разом із сумою основного боргу суму інфляційних втрат як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати та три проценти річних від простроченої суми.
Враховуючи зазначені правові норми, щодо стягнення з відповідача трьох відсотків річних за прострочення виконання грошового зобов`язання суд дійшов до наступного висновку.
Згідно наданих позивачем розрахунків заборгованості за договорами позики грошей у формі боргової розписки від 25.09.2020 року позивач просить стягнути з відповідача крім суми основного боргу три проценти річних від простроченої суми: 104, 87 Євро та 209,75 Доларів.
Разом з тим, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, відповідно до статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 введено воєнний стан. Враховуючи подальші зміни до цього наказу, воєнний стан триває й досі.
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який доповнено згідно із Законом № 2120-IX від 15.03.2022 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже, з врахуванням зазначених правових норм по борговій розписці від 25.09.2020 року позичальник зобов`язався повернути позичені кошти у строк до кінця 2020 року тобто до 31.12.2020 року.
В обумовлений строк відповідач кошти не повернув, а тому у позивача виникло право на три проценти річних від простроченої суми з 01.01.2021 року по 23.02.2022 року. Згідно розрахунку проведеного судом заборгованість за цей період становить 137,75 Доларів США та 68,88 Євро (період прострочення грошового зобов`язання 419 дня, розрахунок здійснюється за формулою: сума санкції = С x 3 x Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення).
Враховуючи наведене вище на користь позивача з відповідача підлягають стягненнютри проценти річних від простроченої суми на загальну суму: 137,75 Доларів США та 68,88 Євро.
Окрім того оскільки, наявність оригінала боргової розписки у позивача, кредитора, свідчить про те, що боргове зобов`язання не виконане, ухвалюючи судове рішення суд залишає оригінал боргової розписки в матеріалах справи, з метою уникнення її повторного пред`явлення.
При цьому, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як розподілити між сторонами судові витрати.
Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Як вбачається з виписки акта огляду МСЕК №348667 від 26.12.2013 року позивач є інвалідом ІІ групи безстроково, отже вона звільнена від сплати судового збору.
А тому з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 2248.27 грн., встановлений Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ з урахуванням ставок судового збору станом на 17.10.2022 року.
Керуючись ст.ст. ст.ст. 12, 76, 81, 89, 141, 259, 264, 265, 281, 265, 281, 282 ЦПК України, ст. ст. 526, 61, 611, 325, 1046, 1049 ЦК України , суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , заборгованість за договором позики 25.09.2020 року в розмірі 4000 (чотири тисячі) Доларів США та 2000 (дві тисячі) Євро, три проценти річних за користування коштами у розмірі 137,75(сто тридцять сім) Доларів США та 68,88 (шістдесят вісім) Євро.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави 2248.27 (дві тисячі двісті сорок вісім) гривень судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин
Позивачем на рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду в порядку і строки передбачені ст.ст. 354, 355 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя : Вінська Н. В.