Справа № 466/8433/23 Головуючий у 1 інстанції: Баєва О.І.
Провадження № 22-ц/811/3196/23 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цьони С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 31 серпня 2023 року,-

ВСТАНОВИВ:

у серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

У серпні 2023 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільним майном подружжя, визнання права власності на 1/2 частину майна подружжя.

Разом із зустрічним позовом ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про забезпечення зустрічного позову.

В обгрунтування заяви покликається на те, розірвання рішенням Галицького районного суду м. Львова від 23 серпня 2017 року шлюбу, укладеного між нею та ОСОБА_1 , мало фіктивний характер, оскільки після його розірвання вони фактично жодного дня не припиняли проживати як подружжя, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, взаємні права та обов`язки, були пов`язані спільним побутом, разом виховували дітей, відпочивали, проводили ремонтні роботи в належному їм нерухомому майні. Стверджує, що за час спільного проживання після розірвання шлюбу, за кошти з їх сімейного бюджету було придбано нерухоме та рухоме майно, а саме: транспортний засіб марки «Volkswagen Passat», 2007 року випуску, об`єм двигуна 1896 см3, потужність двигуна 77 кВт, державний номерний знак НОМЕР_1 , вартістю 6000 доларів США; гаражний бокс № НОМЕР_2 в гаражному кооперативі Залізничників Рясне-1, вартістю 3500 доларів США, що на час купівлі еквівалентно близько 95000 грн.; квартиру АДРЕСА_1 вартістю 23005, 20 доларів США, що на час купівлі еквівалентно 575820,16 грн.; квартиру АДРЕСА_2 вартістю 30 000 доларів США, що на час купівлі еквівалентно 752 000 грн. Крім того, в 2021 році вони продали квартиру АДРЕСА_3 , яка була ними придбана у 2007 році, а кошти від її продажу зберігаються у АТ КБ «ПриватБанк» та АТ «Кредіт Агріколь Банк» на рахунках, відкритих на ім`я ОСОБА_1 . Зазначає, що з січня 2023 року шлюбні відносини між ними припинені, а за наявності конфлікту та судових спорів між сторонами перебування спірного майна в розпорядженні ОСОБА_1 за відсутності арешту на вищезазначене майно в подальшому може істотно ускладнити виконання рішення суду та сприяти ефективному захисту її порушених прав. З наведених підстав просить в порядку забезпечення зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільним майном подружжя, визнання права власності на 1/2 частину майна подружжянакласти арешт на майно:

-транспортний засіб марки «Volkswagen Passat», 2007 року випуску, об`єм двигуна 1896 см3, потужність двигуна 77 кВт, державний номерний знак НОМЕР_1 , вартістю 6000 доларів США, власником якого є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-квартиру АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 ;

-гаражний бокс № НОМЕР_2 в гаражному кооперативі Залізничників Рясне-1, власником якого є ОСОБА_1 ;

-грошові вклади за період з 23.07.2017 по 31.01.2023 року в АТ КБ «ПриватБанк» та АТ «Кредіт Агріколь Банк» на ім`я ОСОБА_1 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 31 серпня 2023 року заяву ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Ільків Галина Михайлівна, про забезпечення зустрічного позову задоволено.

В порядку забезпечення зустрічного позову накладено арешт на майно, а саме: транспортний засіб марки Volkswagen Passat, 2007 року випуску, об`єм двигуна 1896 см3, потужність двигуна 77 квт, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 , квартиру АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_1 , квартиру АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 , гаражний бокс № НОМЕР_2 в гаражному кооперативі Залізничників Рясне-1, власником якого є ОСОБА_1 , а також на грошові вклади за період з 23.07.2017 року по 31.01.2023 року в АТ КБ «ПриватБанк» та АТ «Кредит Агріколь банк», які відкриті на ім`я ОСОБА_1 .

Ухвалу піддано негайному виконанню.

Ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,в апеляційній скарзі покликається на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Апелянт стверджує, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, однак заявником не надано жодного доказу, на підставі якого можна вважати обгрунтованим застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти. Зазначає, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має враховувати не тільки інтереси позивача, але й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Вважає, що суд першої інстанції формально підійшов до вирішення питання про забезпечення позову, не з`ясувавши власника майна, на який накладено арешт. Вказує, що арешт накладено в тому числі і на майно, власником якого він не є, а саме: грошові вклади в АТ КБ «ПриватБанк» та АТ «Кредит Агріколь банк», гаражний бокс № НОМЕР_2 в гаражному кооперативі Залізничників Рясне-1 та квартиру АДРЕСА_1 . Звертає увагу, що оскаржувана ухвала суду постановлена без проведення судового засідання. З наведених підстав просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій по вжиттю судом, на прохання осіб, які беруть участь у справі, передбачених законом заходів, які гарантують в майбутньому реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника). Інститут забезпечення позову в цивільному процесі дозволяє гарантувати дійсне і ефективне виконання судового рішення, а тим самим і здійснення реального захисту порушених, оспорюваних і невизнаних прав, свобод та інтересів осіб. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача.

Згідно ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії (постанова Великої Палати від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19).

Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу. Суди повинні враховувати інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 звернулася до Шевченківського районного суду із заявою, в якій просить в порядку забезпечення зустрічного позову накласти арешт на майно, а саме: транспортний засіб марки Volkswagen Passat, 2007 року випуску, об`єм двигуна 1896 см3, потужність двигуна 77 квт, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 , квартиру АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_1 , квартиру АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_1 , гаражний бокс № НОМЕР_3 С в гаражному кооперативі Залізничників Рясне-1, власником якого є ОСОБА_1 , а також на грошові вклади за період з 23.07.2017 року по 31.01.2023 року в АТ «Приватбанк» та «Кредит Агріколь банк», які відкриті на ім`я ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви покликається на те, що в провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя та визнання права власності на майно, а нею подано зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільним майном подружжя, визнання права власності на 1/2 частину майна подружжя. Вважає, що є обґрунтовані підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову у виді накладення арешту на спірне майно, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду про задоволення позову, захист порушених прав та інтересів.

Матеріалами справи підтверджується, що в провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя, а ОСОБА_3 подано зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільним майном подружжя, визнання права власності на 1/2 частину майна подружжя.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції врахував суть та характер вимог, обґрунтування, що викладені в заяві про забезпечення зустрічного позову, та дійшов висновку, що заява про забезпечення зустрічного позову підлягає задоволенню, а тому слід накласти арешт на майно, а саме: транспортний засіб марки Volkswagen Passat, 2007 року випуску, об`єм двигуна 1896 см3, потужність двигуна 77 квт, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 , квартиру АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_1 , квартиру АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_1 , гаражний бокс № НОМЕР_3 С в гаражному кооперативі Залізничників Рясне-1, власником якого є ОСОБА_1 , а також на грошові вклади за період з 23.07.2017 року по 31.01.2023 року в АТ «Приватбанк» та «Кредит Агріколь банк», які відкриті на ім`я ОСОБА_1 , оскільки невжиття таких заходів може в подальшому істотно може ускладнити виконання рішення суду.

Оскільки між сторонами існує спір щодо поділу спільного майна подружжя, а ОСОБА_1 , будучи власником майна, що підлягає поділу, має реальну можливість відчужити це майно, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення зустрічного позову ОСОБА_3 , оскільки невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася до суду.

Разом з тим колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про забезпечення позову у виді накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та гаражний бокс № НОМЕР_2 в гаражному кооперативі Залізничників Рясне-1, власниками яких, як зазначає ОСОБА_3 , є ОСОБА_1 , оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження належності на праві власності ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1 , гаражного боксу № НОМЕР_2 в гаражному кооперативі Залізничників Рясне-1.

Заявником, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження належності зазначеного вище майна на праві власності ОСОБА_1 на день постановлення судом оскаржуваної ухвали про забезпечення позову.

Долучені до матеріалів справи попередній договір купівлі продажу квартири проектний номер АДРЕСА_4 , укладений 11.09.2029 року та розписка ОСОБА_4 про отримання ним від ОСОБА_1 коштів за продаж йому гаражного боксу, не є беззаперечним доказом належності цього майна на праві власності ОСОБА_1 на день постановлення оскаржуваної ухвали, а доказів на підтвердження реєстрації за ОСОБА_1 права власності на це майно на день постановлення ухвали про забезпечення позову, ОСОБА_3 суду не надала.

За відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження належності ОСОБА_1 на праві власності квартири АДРЕСА_1 , гаражного боксу № НОМЕР_2 в гаражному кооперативі Залізничників Рясне-1, суд не вправі забезпечувати позов у виді накладення арешту на це майно, оскільки позов може бути забезпечений шляхом накладення арешту на майно, належне відповідачу.

Оскільки в матеріалах справи містяться належні та допустимі докази належності на праві власності ОСОБА_1 транспортного засобу марки Volkswagen Passat, 2007 року випуску, об`єм двигуна 1896 см3, потужність двигуна 77 квт, державний номерний знак НОМЕР_1 , та квартири АДРЕСА_2 , відсутність грошових вкладів на рахунках, відкритих, як втерджує ОСОБА_3 , на ім`я ОСОБА_1 в АТ «Приватбанк» та «Кредит Агріколь банк», ОСОБА_1 не підтвердив, то заява про забезпечення зустрічного позову підлягає до задоволення в частині забезпечення позову шляхом накладення арешту на це майно, в іншій частині заява ОСОБА_3 про забезпечення позову, не підлягає до задоволення.

А відтак, ухвала Шевченківського районного суду м. Львова від 31 серпня 2023 року в частині задоволення заяви ОСОБА_3 про забезпечення зустрічного позову у виді накладення арешту на майно, а саме, на квартиру АДРЕСА_1 та на гаражний бокс № НОМЕР_2 в гаражному кооперативі Залізничників Рясне-1 слід скасувати та в задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення зустрічного позову у виді накладенні арешту на це майно відмовити.

В решті ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 31 серпня 2023 рокузалишити без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є:1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 31 серпня 2023 рокув частині задоволення заяви ОСОБА_3 про забезпечення зустрічного позову у виді накладення арешту на майно, а саме, на квартиру АДРЕСА_1 та на гаражний бокс № НОМЕР_2 в гаражному кооперативі Залізничників Рясне-1 скасувати та в задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення зустрічного позову у виді накладенні арешту на це майно відмовити.

В решті ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 31 серпня 2023 рокузалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Постанова складена 23.04.2024 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк