Справа № 204/1381/23
Провадження № 2/204/133/24
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
15 лютого 2024 Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючої судді Чудопалової С.В.
за участю секретаря судового засідання Корягіної Р.Р.
Ухвалою суду від 24.03.2023 відкрито провадження у вказаній цивільній справі в порядку загального позовного провадження (а.с.40).
Представник позивача у судове засідання не з`явився про день та час розгляду справи повідомлявся належними чином, надав суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити їх з підстав викладених у позовних вимогах (а.с.86-87).
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був неодноразово повідомлений у встановленому законом порядку, а саме направленням на адресу проживання судових повісток, а також шляхом опублікування повідомлення на офіційному веб-порталі «Судова влада України» (а.с.70,79,85,90). Будь яких заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не надав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що27.01.2022 о 19 год. 00 хв. у м. Дніпро, на вул. Панікахи, у районі в`їзду до будинку №26 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів«ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та транспортного засобу марки «MITSUBISHI»,д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.
Відповідно до постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.05.2022 по справі №932/2306/22 ОСОБА_1 було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення..
З матеріалів справи вбачається, що станом на момент скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія транспортного засобу «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 застрахована не була (а.с.5).
У відповідності до ч.4ст.82 ЦПК Україниобставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_3 булазастрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, Поліс №ЕР-205711287 (а.с.9).
З метою отримання відшкодування (регламентної виплати), ОСОБА_3 , як власник транспортного засобу «MITSUBISHILancer»,д.н.з. НОМЕР_2 , звернулася до МТСБУ з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від 27.01.2022, а також із заявою на виплату страхового відшкодування від 10.02.2022 (а.с.6-8).
Відповідно до п. 34.4 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з метою визначення розміру спричиненого матеріального збитку, потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти.
Згідно довідки № 1, виданої МТСБУ від 06.06.2022 вбачається, що громадянин ОСОБА_5 має право на відшкодування шкоду з фонду захисту потерпілих (а.с.28).
МТСБУ виконало покладений на нього обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не забезпечив цивільно-правову відповідальність.
Із матеріалів справи вбачається, що в добровільному порядку витрати відповідачем не компенсовані.
Згідно ізст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку встановленому законодавством.
Відповідно до пункту 38.2.1ст.38 вказаного Закону, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1ст.13 цього Закону.
Підпунктом «а» пункту 41.1 ст.41 Закону визначено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначенихцим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема,ст. 1191 ЦК України), а такожст.38 Закону №1961-IV.
Регрес - це право, що виникає в особи внаслідок платежу. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу.
Таким чином, регрес - це нове право, що виникає в особи внаслідок здійснення платежу. Право регресу - це право зворотної вимоги страховика до регресату через те, що страховик виконав обов`язок за страховим зобов`язанням.
До даних правовідносин підлягають застосуванню норми матеріального права про право на звернення до відповідача з регресним позовом.
У відповідності до вимогст.27 Закону України "Про страхування"таст.993 ЦК Українидо позивача, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тобто право вимоги до відповідача.
Згідно ізст.38 цього ж Закону, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність у розмірі виплаченого відшкодування.
Відповідно до ч.1ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Приймаючи до увагист.1191 ЦК України, п.38.2.1ст.38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача ОСОБА_1 .
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача витрат пов`язаних з регламентною виплатою в порядку регресу, тому позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними у зв`язку з чим, підлягають задоволенню у повному обсязі.
У відповідності до положеньст. 141 ЦПК Україниу зв`язку із повним задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2684,00 грн.
Керуючись ст.29,38,41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,ст.27 Закону України «Про страхування», ст.993,1166,1191 ЦК України, ст.ст.5-13,34,76-82,89,141,258,259,263-265,268,274-279,280-284ЦПК України, суддя
Позовнівимоги Моторного (транспортне) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення відшкодування - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:
Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ).
Повний текст рішення складено 23.02.024.
Суддя С.В. Чудопалова