Провадження № 2/127/1516/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Шаміної Ю.А.,

при секретарі судового засідання Петуховій Н.А.,

за участю: позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки адвоката Плотиці В.В.,

представника відповідача Кучер О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції у залі суду в м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрпошта» про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Плотицю В.В. звернулася до суду з позовом до Вінницької дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Свій позов мотивувала тим, що ОСОБА_1 з 22.01.2015 року працювала на посаді листоноші у відділені поштового зв`язку №21022 АТ «Укрпошта» за адресою: м. Вінниця, вул. Київська, буд. 126. 10 лютого 2023 року ОСОБА_1 ознайомили з листом про те, що посаду листоноші переводять на 0,5 ставки при повному робочому дні. 13 лютого її повідомили, що її звільнено у зв`язку з відмовою від продовження роботи зі зміною істотних умов праці. Заявою від 01 березня 2023 року, поданою в порядку ст. 15 Закону України «Про звернення громадян», ОСОБА_1 просила надати їй копію наказу про звільнення. 03 квітня 2023 року ОСОБА_1 отримала лист від Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» з трек-номером 841, який містив лист за вихідним №111.001.010.004.-422-23 від 29.03.2023 з додатками, серед яких був і Наказ №489-к про припинення трудового договору від 10.02.2023. Так, відповідно до Наказу 489-К від 10.02.2023, виданого директором Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» ОСОБА_2 звільнено з 13.02.2023 причина звільнення - п. 6 ст. 36 КЗпП України, у зв`язку з відмовою від продовження роботи у зв`язку зі зміною істотних умов праці. Підстава звільнення - Відмова ОСОБА_1 від продовження роботи зі зміною істотних умов праці.

Вказане звільнення позивач вважає незаконним, з огляду на наступне: 10 лютого 2023 року ОСОБА_3 дійсно надали повідомлення про заплановані зміни істотних умов праці від 09 лютого 2023 року. Дане повідомлення містило інформацію про те, що відповідно до частини 3 статті 32 Кодексу законів про працю України на виконання наказів Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» від 01.02.2023 року №41 «Про нормування проходів доставних дільниць №2 та №3 ВПЗ Вінниця 22 м. Вінниці» та від 08.02.2023р. №50 «Про результати нормування доставних дільниць №2 та №3 ВПЗ Вінниця 22 м. Вінниці»» повідомляють про зміну істотних умов праці з 13.02.2023 року, а саме встановлення навантаження за посадою листоноші 3 класу по доставній дільниці №3 ВПЗ Вінниця 22 м. Вінниці - 0,5 од. ОСОБА_1 залишила свій підпис під графою «Я не погоджуюсь із змінами істотних умов праці», також занотувала, що відповідно до ст. 172 КЗпП України вона має право як інвалід третьої групи на неповний робочий день, або неповний робочий тиждень. ОСОБА_1 в жодному з документів не відмовлялася від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці, не писала заяву про звільнення у зв`язку з відмовою продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці, тощо. Як і будь-яка інша особа, якій запропонували працювати повний робочий день при ставці 0,5 одиниць, вона не погодилася на такі зміни, проте не відмовлялася від продовження роботи. Вказане повідомлення, та зазначені у ньому зміни істотних умов праці не передбачали пропорційної до зменшення навантаження зміни графіку роботи в сторону зменшення, таким чином, ОСОБА_1 станом на 10.02.2023 вважала, що її посаду листоноші переводять на 0,5 ставки при повному робочому дні, про що і зазначала в заяві від 01 березня 2023 року. ОСОБА_1 неодноразово вказувала, що вона не відмовлялася від продовження роботи у зв`язку зі зміною істотних умов праці. Так у заяві від 01 березня 2023 року ОСОБА_1 просила Керівника Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» надати її копію заяви про звільнення, а адвокат Плотиця В.В. адвокатським запитом за вих. № 72 від 21.04.2023 серед іншого просив надати належним чином завірену копію заяви ОСОБА_4 про звільнення та надати завірену належним чином копію документа, який підтверджує підставу звільнення ОСОБА_1 відповідно до наказу №489-к від 10.02.2023, а саме її відмову від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці, проте у відповіді за вих. №111.001.010.004.-542-23 від 01.05.2023 було зазначено, що запитувана інформація по запиту №72 була надана ОСОБА_1 згідно заяви від 01.03.2023 у листі від 13.02.2023 №107.004.-222-23. Позивач зауважила, що відповідь на заяву від 01.03.2023 не містила запитуваної інформації, та мала інший вихідний номер та дату, а саме - №111.001.010.004.-422-23 від 29.03.2023. Таким чином, відповідач не надав жодного документу, який би підтверджував той факт, що ОСОБА_1 відмовилася від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці. Також, ОСОБА_1 не було ознайомлено із наказами Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» від 01.02.2023 №41 «Про нормування проходів доставних дільниць №2 та №3 ВПЗ Вінниця 22 м. Вінниці» та від 08.02.2023 №50 «Про результати нормування доставних дільниць №2 та №3 ВПЗ Вінниця 22 м. Вінниці»», на які посилається директор Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» як підставу зміни істотних умов, тому ОСОБА_1 невідомий зміст даних наказів. Також ОСОБА_1 не було ознайомлено з оновленим штатним розписом. ОСОБА_1 вважає своє звільнення незаконним, оскільки у відповідача зміни в організації виробництва і праці фактично не відбувалися, а також в усіх працівників на посаді листоноші у відділенні поштового зв`язку №22 залишилися попередні умови праці. Змін до схеми доставочної дільниці №3 ВЗ №21022 внесено не було, змін до штатного розпису внесено не було, таким чином зменшення навантаження з 1 од. до 0,5 од. відбулося спеціально, одноособово для звільнення ОСОБА_1 без будь-яких на те фактичних підстав.

Позивач вказує, що оскільки звільнення відбулося у лютому 2023 року, то для розрахунку середньої заробітної плати варто використовувати виплати за грудень 2022 року та січень 2023 року. Згідно довідки про доходи виданої Вінницькою дирекцією АТ «Укрпошта» за вих. №02-04-292 від 26 квітня 2023 року за грудень 2022 та січень 2023 років ОСОБА_1 нараховано сумарно 11271,07. Кількість робочих днів у грудні 2022 та січні 2023 - 44 робочих дні. Середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 виходячи із розрахунку: 11271,07 грн. (сума заробітної плати за грудень 2022 року та січень 2023 року) : 44 (кількість робочих днів у грудні 2022 року та січні 2023 року) становить 256,20 грн. Таким чином, позивач вважає за необхідне використовувати при розрахунку середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу (з дня початку вимушеного прогулу до дати ухвалення рішення) середньоденну заробітну плату у розмірі 256,20 грн. Станом на момент подання позову до суду (03.05.2023) час вимушеного прогулу становить 57 днів, отже ціна позову, станом на момент звернення до суду становить 57 х 256,20 (середньоденна заробітна плата) = 14603, 40 грн.

З огляду на викладене, позивач просить визнати незаконним та скасувати Наказ №489-К від 10.02.2023 про припинення трудового договору (контракту); поновити ОСОБА_1 на посаді листоноші 3 класу у структурному підрозділі Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» ВПЗ Вінниця 22 з 14.02.2023; стягнути з Вінницької дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, що станом на 03.05.2023 становить суму 14603,40 грн без урахування обов`язкових податків та зборів, з врахуванням збільшення розміру на день прийняття рішення.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.05.2023 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін.

15.06.2023 на адресу суду надійшов відзив (вх. №47156) АТ «Укрпошта» в особі ВД АТ «Укрпошта», згідно якого відповідач позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні з наступних підстав. ОСОБА_1 працювала у Вінницькій дирекції АТ «Укрпошта» на посаді листоноша з 22.01.2015р. та в подальшому наказами Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» від 01.09.2021 №3384-к та від 12.07.2022 №3265-к переводилась на посаду листоноша 3 класу ВПЗ Вінниця 22. Так, наказом Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» від 20.01.2023 №18 «Про закриття міських поштових маршрутів філії Вінницька дирекція АТ «Укрпошта», із змінами стверджених наказом Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» від 26.01.2023№31 було проведено зміни в організації виробництва зокрема закриття поштових маршрутів філії Вінницької дирекції АТ «Укрпошта», в т.ч. по ВПЗ 22 (п.п. 1.1. даного Наказу), в т.ч. режиму робочого часу та нормуванні праці (п.5 даного Наказу). Зокрема, 26.01.2023 наказом Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» за №31 «Про внесення змін до наказу Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» від 20.01.2023 за №18 «Про закриття міських поштових маршрутів філії Вінницька дирекція АТ «Укрпошта», зокрема щодо підвезення листонош до доставних дільниць із визначенням днів роботи. Враховуючи відміну маршрутів по підвезенню листонош до доставних дільниць, на підставі наказу відділу логістики Центру технології поштових послуг та логістики від 20.01.2023 року №18 «Про закриття поштових маршрутів філії Вінницька дирекція АТ Укрпошта» було проведено нормування доставної дільниці №3 ВПЗ Вінниця 22 листоноші Бондаревич В.А. Додатково зазначили, що нормою обслуговування для листонош є доставна дільниця, що обслуговується в терміни, встановлені розкладом доставки для даного виробничого підрозділу. В основу норм обслуговування входять матеріали хронометражних замірів, вивчення й узагальнення затрат робочого часу на виконання операцій у виробничому підрозділі на проходи, вручення поштових відправлень, поштових переказів, періодичних видань і пенсій на доставній дільниці. Затрати часу на прохід із виробничого підрозділу до місця вручення та повернення до виробничого підрозділу визначаються по кожній доставній діленням протяжності раціонального маршруту доставки на нормативну швидкість руху (місто 4,5 км.). В свою чергу, навантаження листонош розраховується за наказом УДППЗ «Укрпошта» №426 від 25.10.2002 «По встановленню норм обслуговування для листонош, по доставці періодичних видань, поштових відправлень, пенсій» (зі змінами), наказу №243 від 29.03.2013 р. «Про затвердження та введення в дію норм часу для визначення чисельності штату на послугу «Доставка вітчизняних та зарубіжних періодичних друкованих видань» та з врахуванням частоти доставки (на підставі спостережного листа про нормування доставної дільниці). У зв`язку з чим, відповідачем видано наказ від 01.02.2023р. №41 «Про нормування проходів доставних дільниць №2 та №3 ВПЗ Вінниця 22 м. Вінниця» про направлення відповідальних осіб для проведення нормування проходів доставних дільниць №2 та №3 по ВПЗ Вінниця 22 м. Вінниці. На підставі результатів нормування та з урахуванням вищезазначених нормативних документів за обсягами січня 2023 року, проведено розрахунок чисельності листоноші ОСОБА_1 , після проведення нормування доставної дільниці та розрахунків, навантаження склало 0,50 од. Зменшення чисельності сталося за рахунок зменшення обсягів та проходів на даній доставній дільниці. Таким чином, за результатами нормування зокрема: згідно схеми д/д № НОМЕР_1 ВПЗ Вінниця - 22, розрахунок листонош на 2023р. за обсягами 2022 року, спостережний лист/фотографія робочого дня листоноші - дата спостереження 01.02.2023р. згідно наказу Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» від 08.02.2023р. №50 «Про результат нормування доставних дільниць №2 та №3 ВПЗ Вінниця 22 м. Вінниця» затверджено та встановлено розрахункову чисельність навантаження, згідно додатку №1 до наказу зокрема по доставній дільниці №3 - 0,5од., та внесення відповідних змін в штатний розпис з 13.02.2023р., зокрема виведення листоношу 3 класу по доставній дільниці №3 ВПЗ Вінниця 22 м. Вінниця - 0,8 од. та введення листоношу 3 класу по доставній дільниці №3 ВПЗ Вінниця 22 м. Вінниця - 0,5 од. та здійснити попередження листоноші 3 класу ВПЗ Вінниця 22, згідно додатку №2, зокрема ОСОБА_1 , про зміну істотних умов праці згідно чинного законодавства України. В свою чергу зазначали, що згідно розрахунку листоноші на 2023 р. за січень 2023р. розрахункова чисельність не змінилась та становить 0,5 од. Також розрахункова чисельність листонош на 2022 р. за обсягами 2021 року було визначено розрахункову чисельність 0,8од. т.п. та яка була до моменту зміни істотних умов праці. Згідно витягу зі затвердженого штатного розпису працівників ВПЗ Вінниця 22 станом на 31.01.2023 р. та на 13.02.2023 р. наявна посада листоноші 3 класу- 0,8 од. яку займала ОСОБА_1 , натомість станом на 14.02.2023 р. у ВПЗ Вінниця 22 існує вакантна посада листоноші 3 класу - 0,5 од. При цьому, зменшення навантаження тягне за собою зміну режиму роботи і як наслідок - відповідне зменшення заробітної плати, що в силу вимог пункту 3 статті 32 КЗпП України є зміною істотних умов праці. 09.02.2023 наказом Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» №477-к «Про зміну істотних умов праці працівників Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» на виконання наказів Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» від 01.02.2023 №41 та від 08.02.2023№50 начальника відділу кадрового адміністрування зобов`язано попередити листоношу 3 класу ВПЗ Вінниця 22 ОСОБА_1 про зміну істотних умов праці, а саме встановлення навантаження за посадою листоноші 3 класу по доставній дільниці №3 ВПЗ Вінниця 22 - 0,5 од. В силу приписів ч. 2 ст. 3 Закону у період дії воєнного стану повідомлення працівника про зміну істотних умов праці здійснюється не пізніш як до запровадження таких умов, та таких вимог відповідач дотримався, попередив позивача про зміну істотних умов праці до їх запровадження - ознайомивши з відповідним наказом. 09.02.2023 ОСОБА_1 повідомлено про заплановані зміни істотних умов праці, зокрема про зміну істотних умов праці з 13.02.2023, а саме щодо встановлення навантаження за посадою листоноші 3 класу по доставній дільниці №3 ВПЗ Вінниця 22 м. Вінниці - 0,5 од. Та із проханням надати згоду або відмову продовжувати роботу за нових умов праці та повідомлено, що у випадку відмови від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці у відповідності до п. 6 ст. 36 КЗпП України є підставою для звільнення із виплатою вихідної допомоги в розмірі середнього місячного заробітку відповідно до ст. 44 КЗпП України. Факт проведення та здійснення повного розрахунку з ОСОБА_1 підтверджується витягом з клієнт банку платіжних доручень від 13.02.2023 за №2, від 06.03.2023 за №637 та від 13.02.2023 за №1 та розрахунковим листом. Однак, 10.02.2023 ОСОБА_1 не погодилась із змінами істотних умов праці, що підтверджується власноручним підписом. Та як наслідком відмови останньої від продовження роботи у зв`язку зі зміною істотних умов праці та на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України - 13.02.2023, згідно наказу Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» про припинення трудового договору №489-к від 10.02.2023, ОСОБА_1 було звільнено. В свою чергу і 13.02.2023 Вінницька дирекція АТ «Укрпошта» направила на адресу ОСОБА_1 лист-повідомлення про звільнення, копію наказу від 10.02.2023№489-к та повідомлення про нараховані суми при звільненні, однак остання відмовилась від отримання даного листа. АТ «Укрпошта» в особі Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» вважає, що зміна істотних умов праці позивача відбулась у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці, останнім дотримано порядок повідомлення про такі зміни, а тому відсутні підстави для визнання незаконним та скасування оскаржуваного наказу, відтак у задоволенні позову слід відмовити (а.с. 44-110 т. №1).

22.06.2023 представник позивача - адвокат Плотиця В.В. надав суду відповідь на відзив (вх. №49116), згідно якого позов підтримав, просив задовольнити, оскільки жодний доданий до відзиву доказ не містить обставин, які б підтверджували зазначену у наказі №489-К про припинення трудового договору від 13.02.2023 підставу звільнення, а саме не містить відмови ОСОБА_1 від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці. Ні повідомлення від 09.02.2023, ні наказ №477 від 09.02.2023, ні наказ №50 від 08.02.2023 не розкриває зміст зміни істотних умов праці, а саме про зміну режиму роботи, зменшення заробітної плати, тощо. Вважає, що накази № 3384-к ід 01.09.2021 та № 3265-к від 12.07.2022 не містять підпису ОСОБА_1 , оскільки вона не була ознайомлена з ними, та не повинні досліджуватися судом як доказ у даній справі. Вказує, що на наданій відповідачем схемі доставної дільниці №3 ВПЗ Вінниця 22 не відображено реального маршруту доставочної дільниці. Вважає, що ОСОБА_5 не було повідомлено про те, які саме істотні умови будуть змінені та вона не відмовлялася від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці, що узгоджується із наданими відповідачем доказами (а.с. 112-120 т. №1).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.08.2023 витребувано в АТ «Укрпошта» оригінал наказу №477-к від 09.02.2023 та відомості із журналу реєстрації стосовно реєстрації наказу за №477-к від 09.02.2023 для огляду в судовому засіданні.

18.09.2023 представник відповідача Григоренко С.В., яка діє на підставі довіреності від 26.05.2023 № /Р-121, надала суду письмові пояснення (вх. № 74547), згідно яких не погоджується із твердженням позивача, що остання стверджує, що відповідач при зміні істотних умов праці по навантаженню (зменшення обсягів роботи) 0,5 од. зменшив рівнопропорційно до відпрацювання робочого часу, зокрема з розрахунку на 0,5 од. остання мала відпрацьовувати 4 год./день на тиж. При цьому звертає увагу суду, що відповідач не міг при ставці 0,5 од. залишити повний робочий день на відпрацювання так як останнє тягне за собою відповідальність роботодавця зокрема дисциплінарну, матеріальну, адміністративну, фінансову та кримінальну за не дотримання норм КЗпП, норм ЗУ «Про оплату праці». Зміна режиму роботи окремих структурних підрозділів або окремої категорії працівників - це право підприємства, що за даних обставин, було реалізовано власником, а відтак, зміна режиму роботи тягне за собою зміну штатної одиниці та встановлення рівнопропорційного посадового окладу позивача що є правомірною про що відповідача було попереджено письмово. Надали витяги з штатного розпису працівників ВПЗ Вінниця, згідно яких і вбачається вищевикладене, зокрема витяг зі штатного розпису філії Вінницька дирекція АТ Укрпошта станом на 13.02.2023р. (наявності посади на 0,8 од. - ОСОБА_1 ) витяг з 14.02.2023 (наявна дана вакансія на 0,5 од.), та в подальшому дана вакантна посада існувала (витяг з 10.07.2023р. на 0,5 од.). Також, повідомили, що в подальшому дана штатна одиниця 0,5 була скорочена та виведена із штатного розпису, витяг із штатного розпису станом на 06.09.2023р додано. Зазначила, що у випадку погодження позивача на зміну істотних умов праці остання табелювалась робочим часом по відпрацюванню на 0,5 од. - 4 год. робочий день на тиждень, що могло б підтверджуватись саме табелем робочого часу за даним працівником. Однак враховуючи, що остання була звільнена даний облік є відсутній (а.с. 138-141 т. №1).

04.10.2023 представник позивача адвокат Плотиця В.В. надав суду клопотання про заміну відповідача та позовну заяву в новій редакції, згідно якої просить визнати незаконним та скасувати Наказ №489-К від 10.02.2023 про припинення трудового договору (контракту); поновити ОСОБА_1 на посаді листоноші 3 класу у структурному підрозділі АТ «Укрпошта» ВПЗ Вінниця 22 з 14.02.2023; стягнути з Акціонерного товариства «Укрпошта» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, що станом на 03.05.2023 становить суму 14603,40 грн без урахування обов`язкових податків та зборів, з врахуванням збільшення розміру на день прийняття рішення (а.с. 149-163 т. №1).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.10.2023 замінено первісного відповідача Вінницьку дирекцію Акціонерного товариства «Укрпошта» на належного відповідача - Акціонерне товариство «Укрпошта».

13.11.2023 представник відповідача АТ «Укрпошта» - Кучер О.М., яка діє на підставі довіреності від 26.05.2023 № 260523-14/Р-121, надала суду відзив на позовну заяву (вх. №92376), згідно якого позовні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволенні з наступних підстав. З метою встановлення єдиного порядку перевезення пошти автомобільним транспортом у АТ «Укрпошта» у зв`язку з відсутністю погоджених витрат на підвезення листонош, перерозподілом зони обслуговування між відділеннями поштового зв`язку м. Вінниця, приведення штату листонош у відповідність до обсягів та протяжності доставних дільниць, наказом Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» від 20.01.2023 №18 «Про закриття міських поштових маршрутів філії Вінницька дирекція АТ «Укрпошта», із змінами згідно наказу Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» від 26.01.2023 №31, було проведено зміни в організації виробництва, зокрема, закриття поштових маршрутів філії Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» по підвезенню листонош до доставних дільниць у МВПЗ Вінниця № 22 ВПЗ 22 (п.п. 1.1. даного Наказу), та зобов`язано начальника ВОПКП провести нормування доставних дільниць, розрахунок чисельності штату листонош, зокрема, ВПЗ Вінниця 22 (п.5 даного Наказу). На виконання наказу Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» від 20.01.2023 №18 «Про закриття поштових маршрутів філії Вінницька дирекція АТ «Укрпошта» (зі змінами згідно наказу від 26.01.2023 №31), враховуючи закриття деяких міських поштових маршрутів, відділом логістики Центру технології поштових послуг та логістики було проведено нормування доставних дільниць, зокрема, доставної дільниці №3 ВПЗ Вінниця 22 листоноші Бондаревич В.А. Нормою обслуговування для листонош є доставна дільниця, що обслуговується в терміни, встановлені розкладом доставки для даного виробничого підрозділу. В основу норм обслуговування входять матеріали хронометражних замірів, вивчення й узагальнення затрат робочого часу на виконання операцій у виробничому підрозділі на проходи, вручення поштових відправлень, поштових переказів, періодичних видань і пенсій на доставній дільниці. Затрати часу на прохід із виробничого підрозділу до місця вручення та повернення до виробничого підрозділу визначаються по кожній доставній діленням протяжності раціонального маршруту доставки на нормативну швидкість руху (місто 4,5 км/год.). В свою чергу, навантаження листонош розраховується за наказом УДППЗ «Укрпошта» №426 від 25.10.2002 «По встановленню норм обслуговування для листонош, по доставці періодичних видань, поштових відправлень, пенсій» (зі змінами), наказу УДППЗ «Укрпошта №243 від 29.03.2013 «Про затвердження та введення в дію норм часу для визначення чисельності штату на послугу «Доставка вітчизняних та зарубіжних періодичних друкованих видань» та з врахуванням частоти доставки (на підставі спостережного листа про нормування доставної дільниці). З метою проведення нормування проходів доставних дільниць по ВПЗ Вінниця 22 м. Вінниця за № 2,3 та на виконання наказу від 20.01.2023 №18, відповідачем виданий наказ від 01.02.2023 №41 «Про нормування проходів доставних дільниць №2 та №3 ВПЗ Вінниця 22 м. Вінниця», згідно якого 01.02.2023 направлені відповідальні особи для проведення нормування проходів доставних дільниць №2 та №3 по ВПЗ Вінниця 22 м. Вінниці. З урахуванням вищезазначених нормативних документів, обсягів проходів, кількості доставки преси, кореспонденції, переказів, пенсій тощо проведено розрахунок чисельності листонош МВПЗ № 22 м. Вінниця на 2023 рік за обсягами 2022 року. Після проведення нормування доставної дільниці, розрахунків листонош МВПЗ № 22 м. Вінниця на 2023 рік за обсягами 2022 р. навантаження на листоношу доставної дільниці № 3 МВПЗ № 22 м. Вінниця (трудовитрати, чисельність) склало 0,50 штатних одиниць (скорочено - од.). Згідно розрахунку листонош на 2022 рік за обсягами за 2021 рік по МВПЗ № 2 м. навантаження на листоношу (чисельність) було 0,8 од.. Зменшення навантаження на листоношу з 0,8 од. до 0,5 од. сталося за рахунок зменшення обсягів доставки преси, кореспонденції, переказів, пенсій тощо та зменшення відстані проходів на даній доставній дільниці. Таким чином, за результатами проведеного нормування зокрема: згідно схеми д/д№ НОМЕР_1 ВПЗ Вінниця - 22, розрахунок листонош на 2023 за обсягами 2022 року, спостережний лист/фотографія робочого дня листоноші - дата спостереження 01.02.2023, наказом Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» від 08.02.2023 №50 «Про результат нормування доставних дільниць №2 та №3 ВПЗ Вінниця 22 м. Вінниця» затверджено та встановлено розрахункову чисельність листонош (навантаження) доставних дільниць №2, №3 ВПЗ Вінниця 22 м. Вінниця, зокрема по доставній дільниці №3 навантаження встановлено 0,5 од. Цим же наказом передбачене внесення відповідних змін, а саме: в штатний розпис з 13.02.2023, зокрема, виведення листоношу 3 класу по доставній дільниці №3 ВПЗ Вінниця 22 м. Вінниця з навантаженістю 0,8 од. та введення листоношу 3 класу по доставній дільниці №3 ВПЗ Вінниця 22 м. Вінниця з навантаженістю 0,5 од.; здійснити попередження листоноші 3 класу ВПЗ Вінниця 22 ОСОБА_1 про зміну істотних умов праці згідно чинного законодавства України. Також відповідач зазначає, що згідно витягу зі затвердженого штатного розпису працівників ВПЗ Вінниця 22 станом на 31.01.2023 наявна посада листоноші 3 класу - 0,8 од. яку займала ОСОБА_1 , натомість станом на 14.02.2023 у ВПЗ Вінниця 22 існує вакантна посада листоноші 3 класу - 0,5 од. Відтак, не відповідає дійсності твердження представника позивача про відсутність змін в організації виробництва і праці ВПЗ Вінниця 22, що зміни торкнулися лише ОСОБА_1 , відсутність змін до штатного розпису, до схем доставочної дільниці № З ВПЗ Вінниця 22. Вищенаведені докази підтверджують зміни в організації виробництва і праці як по ВПЗ Вінниця 22, так і по іншим ВПЗ згадуваних в наказі № 18 від 20.01.2023, та зазначають підстави відповідних змін. Зменшення навантаження тягне за собою зміну режиму роботи і як наслідок - відповідне зменшення заробітної плати, що в силу вимог пункту 3 статті 32 КЗпП України є зміною істотних умов праці. ОСОБА_1 працювала у Вінницькій дирекції АТ «Укрпошта» на посаді листоноша з 22.01.2015. В подальшому наказами Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» від 01.09.2021 №3384-к та від 12.07.2022 №3265-к переводилась на посаду листоноша 3 класу ВПЗ Вінниця 22 з різною навантаженістю (коефіцієнт зайнятості на посаді шт.од.), при цьому у позивачки змінювалось її навантаження (коефіцієнт зайнятості на посаді шт.од.) з 0,8 на 0,78 (наказ №3384-к від 01.09.2021), з 0,78 на 0,8 (наказ № 3265-к від 12.07.2022). Тому, працюючи з 2015 року, у позивачки неодноразово змінювалась навантаженість і вона чудово розуміла що таке навантаженість 0,8 од., як зміняться її умови праці при навантаженості 0,5 од. За весь час роботи жодного звернення від позивачки щодо роз`яснення про навантаженість до адміністрації дирекції не надходило. 09.02.2023 наказом Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» №477-к «Про зміну істотних умов праці працівників Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» на виконання наказів Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» від 01.02.2023 №41 та від 08.02.2023 №50 зобов`язано начальника відділу кадрового адміністрування попередити листоношу 3 класу ВПЗ Вінниця 22 ОСОБА_1 про зміну істотних умов праці, а саме: про встановлення навантаження за посадою листоноші 3 класу по доставній дільниці №3 ВПЗ Вінниця 22 - 0,5 од. В силу приписів ч. 2 ст. 3 Закону у період дії воєнного стану повідомлення працівника про зміну істотних умов праці здійснюється не пізніш як до запровадження таких умов, даних вимог відповідач дотримався, попередив ОСОБА_1 про зміну істотних умов праці до їх запровадження - ознайомивши з відповідним наказом та надавши повідомлення про заплановані зміни істотних умов праці від 09.02.2023, а саме щодо встановлення навантаження за посадою листоноші 3 класу по доставній дільниці №3 ВПЗ Вінниця 22 м. Вінниці -0,5 од. Даним повідомленням про заплановані зміни істотних умов праці від 09.02.2023 відповідач інформував працівника про те, що з 13.02.2023 будуть змінені істотні умови праці, просив надати згоду чи не згоду із змінами істотних умов праці, продовжувати роботу в нових умовах праці та повідомляв, що у разі відмови продовжувати роботу в змінених (нових) умовах праці працівник буде звільнено відповідно до п. 6 ст.36 КЗпП України. Позивачка могла погодитись із змінами істотних умов праці і продовжувати роботу при змінених істотних умовах праці, а могла не погодитись зі змінами істотних умов праці та відповідно відмовитися від продовження роботи в нових істотних умовах праці, адже колишні істотні умови праці не могли бути збережені. Необхідно звернути увагу, що законодавством про працю не передбачені механізм, форма повідомлення про зміну істотних умов праці та форма погодження працівника чи його відмови продовжувати роботу в нових умовах. Тому працівники повинні певним чином проявити свою згоду/незгоду щодо змін істотних умов праці, роботи в нових умовах праці. 10.02.2023 ОСОБА_1 не погодилась із змінами істотних умов праці, що підтверджується власноручним підписом на повідомленні. Такі дії позивачки обґрунтовано свідчать про відмову від продовження працювати в нових умовах у зв`язку із зміною істотних умов праці. Відтак, як наслідок, відмови позивачки від продовження роботи у зв`язку зі зміною істотних умов праці та на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України, 13.02.2023 позивачку було звільнено, згідно наказу Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» про припинення трудового договору №489-к від 10.02.2023. Посилання ОСОБА_1 на ст. 172 КЗпП України, яка регулює працю інвалідів не стосується даних правовідносин між сторонами, законності підстав звільнення. Факт проведення та здійснення повного розрахунку з ОСОБА_1 підтверджується витягом з клієнт банку зокрема платіжних дорученням від 13.02.2023 за №2, від 06.03.2023 за №637 та від 13.02.2023 за №1 та розрахунковим листом. Крім того, 13.02.2023 Вінницька дирекція АТ «Укрпошта» направила на адресу ОСОБА_1 лист-повідомлення про звільнення, копію наказу від 10.02.2023 №489-к та повідомлення про нараховані суми при звільненні, однак остання відмовилась від отримання даного листа. У зв`язку з наведеним, відповідач вважає, що зміна істотних умов праці ОСОБА_1 відбулась у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці відповідача, позивач була вчасно повідомлена про зміну істотних умов праці та не мала волевиявлення продовжувати роботу в нових істотних умовах праці, а тому відсутні підстави для визнання незаконним та скасування оскаржуваного наказу, відтак відповідач вважає, що є всі підстави відмовити у задоволенні позову (а.с. 192-249 т. №1).

23.11.2023 до суду надійшла відповідь на відзив (вх. №96366), подана представником позивача адвокатом Плотиця В.В., згідно якої останній підтримує позовні вимоги у повному обсязі. Вказує, що оскільки жодний доданий до відзиву доказ не містить обставин, які б підтверджували зазначену у наказі №489-К про припинення трудового договору від 13.02.2023 підставу звільнення, а саме не містить відмови ОСОБА_1 від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці. Ні повідомлення від 09.02.2023, ні наказ №477 від 09.02.2023, ні наказ №50 від 08.02.2023 не розкриває зміст зміни істотних умов праці, а саме про зміну режиму роботи, зменшення заробітної плати, тощо. Вважає, що накази № 3384-к ід 01.09.2021 та № 3265-к від 12.07.2022 не містять підпису ОСОБА_1 , оскільки вона не була ознайомлена з ними, та не повинні досліджуватися судом як доказ у даній справі. Вказує, що на наданій відповідачем схемі доставної дільниці №3 ВПЗ Вінниця 22 не відображено реального маршруту доставочної дільниці. Вважає, що ОСОБА_5 не було повідомлено про те, які саме істотні умови будуть змінені та вона не відмовлялася від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці, що узгоджується із наданими відповідачем доказами. Також зазначає, що твердження відповідача про відмову ОСОБА_1 від отримання конверту, у якому начебто була копія наказу від 10.02.2023 №489-к, не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_1 не отримувала такого конверту та не відмовлялася від його отримання, трек-номер поштового відправлення неможливо відслідкувати у системі оператора поштового зв`язку(а.с. 12-26 т. №2).

11.12.2023 представник відповідача АТ «Укрпошта» - Кучер О.М., яка діє на підставі довіреності від 26.05.2023 № 260523-14/Р-121, надала суду заперечення на відповідь на відзив (вх. №101916), згідно яких просила відмовити у задоволені позовних вимог, виходячи з наступного. У повідомленні про заплановані зміни істотних умов праці від 09.02.2024 відповідач вказував про те, що 13.02.2023 на виконання наказів Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» від 01.02.2023 №41»Про нормування проходів доставних дільниць №2 та №3 ВПЗ Вінниця 22 м. Вінниця» та від 08.02.2023 №50 «Про результати нормування доставних дільниць №2 та №3 ВПЗ Вінниця 22 м. Вінниця» відбудеться зміна істотних умов праці, а саме щодо встановлення навантаження за посадою листоноші 3 класу по доставній дільниці №3 ВПЗ Вінниця 22 м. Вінниці - 0,5 од., просив надати згоду або відмову продовжувати роботу за нових умов праці до відділу кадрового адміністрування та повідомляв про наслідки відмови від роботи у нових умовах, а саме можливість звільнення на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України. В той же час, ОСОБА_1 не погодилась із змінами істотних умов праці, про що свідчить її особистий підпис та дата на повідомленні, згоди на продовження роботи за нових умов праці не надала, а лише зробила напис на повідомленні про її права як інваліда згідно ст. 172 КЗпП України, положення якої регулюють працю інвалідів і не стосуються даних правовідносин між сторонами, законності чи незаконності звільнення. Твердження представника позивача про те, що ОСОБА_1 зазначала на повідомленні, що готова продовжувати працювати на умовах неповного дня згідно ст. 172 КЗпП України не відповідає дійсності та суперечить існуючим записам на повідомленні. Щодо усвідомлення ОСОБА_1 змісту змін умов праці відповідач зазначає, що остання працювала у Вінницькій дирекції АТ «Укрпошта» з 2015 року, у неї неодноразово змінювалася її навантаженість, тому їй відомо що таке навантаженість та як змінюється розмір заробітної плати із зміною навантаженості, при цьому ОСОБА_6 жодного разу не зверталась до адміністрації дирекції за роз`ясненнями про суть розміру, зміни навантаженості. Зазначив, що міркування представника позивача щодо маршруту доставочної дільниці Бондаревич В.А. не узгоджується з наданими відповідачем доказами та базується на припущеннях представника позивача. Надані відповідачем схеми доставочної дільниці №3 ВПЗ Вінниця 22 відповідають дійсності, складені відповідно до діючих нормативів. На наданій схемі відображено реальний маршрут, по якому розносились та повинні розноситись поштові відправлення, пенсії, тощо. Щодо відсутності в автоматизованій системі АТ «Укрпошти» відомостей про поштове відправлення за номером 863 відповідач вказує, що згідно вимог пункту 110 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009, заяви про внутрішні реєстровані поштові відправлення, поштові перекази приймаються в паперовій або електронній формі протягом шести місяців з дня прийняття їх для пересилання. Відтак, зважаючи на те, що поштове відправлення за номером 863 було прийнято до пересилання 13.02.2023, під час перевірки трекінгу поштового відправлення, яка проводилася 21.11.2023, майже через 10 місяців з дня пересилання, тому була надана інформація «Дані про відправлення за номером 863 на даний час відсутні, тому що не зареєстровані в системі». У той же час нерозпечатаний конверт з номером відправлення 863 та з відмітками про направлення ОСОБА_1 , повернення поштового відправлення знаходиться у представника відповідача (а.с. 37-55 т. №2).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Плотиця В.В., який діє на підставі ордера серія АВ №1072887 від 21.04.2023, позовні вимоги підтримали за обставин викладених у позові, позов просили задовольнити.

Представник відповідача Кучер О.М., яка діє на підставі довіреності від 26.05.2023 № 260523-14/Р-121, позовні вимоги не визнала, заперечував щодо їх задоволення з підстав викладених у відзиві та запереченнях.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, судом встановлено, що згідно наказу (розпорядження) про прийом на роботу №109-к ОСОБА_1 з 22.01.2015 прийнята до ВД УДППЗ «Укрпошта» МВПЗ 22 на посаду учень листоноші (а.с. 48 т. №1).

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №045348 від 14.07.2015 ОСОБА_1 є інвалідом третьої групи (а.с. 13 т. №1).

Наказом (розпорядженням) №3384-к про переведення на іншу роботу (посаду) від 01.09.2021 ОСОБА_1 переведена з 01.09.2021 на посаду листоноша 3 класу із коефіцієнтом зайнятості на посаді 0,78 шт. од., тривалістю робочого дня (тижня) при роботі з неповним робочим часом 31 год.( а.с. 49 т. №1).

12.07.2022 наказом (розпорядженням) №3265-к про переведення на іншу роботу (посаду) ОСОБА_1 переведена з 12.07.2022 на посаду 3 класу із коефіцієнтом зайнятості на посаді 0,8 шт. од., тривалістю робочого дня (тижня) при роботі з неповним робочим часом 32 год.( а.с. 50 т. №1).

Як вбачається із табеля обліку використаного робочого часу за січень 2023 року ОСОБА_1 відпрацьовано за місяць всього 22 дні/ 140,80 год. (а.с. 80 т. №2).

Наказом Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» від 20.01.2023 №18 «Про закриття міських поштових маршрутів філії Вінницька дирекція АТ «Укрпошта», із змінами згідно наказу Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» від 26.01.2023 №31, було проведено зміни в організації виробництва, зокрема, закриття поштових маршрутів філії Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» по підвезенню листонош до доставних дільниць у МВПЗ Вінниця № 22 ВПЗ 22 (п.п. 1.1. даного Наказу), та зобов`язано начальника ВОПКП провести нормування доставних дільниць, розрахунок чисельності штату листонош, зокрема, ВПЗ Вінниця 22 (п.5 даного Наказу) (а.с.51-53, 54 т. №1).

Навантаження листонош розраховується за наказом УДППЗ «Укрпошта» №426 від 25.10.2002 «По встановленню норм обслуговування для листонош, по доставці періодичних видань, поштових відправлень, пенсій» (зі змінами), наказу УДППЗ «Укрпошта №243 від 29.03.2013 «Про затвердження та введення в дію норм часу для визначення чисельності штату на послугу «Доставка вітчизняних та зарубіжних періодичних друкованих видань» та з врахуванням частоти доставки (на підставі спостережного листа про нормування доставної дільниці).

Наказом від 01.02.2023 №41 «Про нормування проходів доставних дільниць №2 та №3 ВПЗ Вінниця 22 м. Вінниця» 01.02.2023 направлено відповідальних осіб для проведення нормування проходів доставних дільниць №2 та №3 по ВПЗ Вінниця 22м. Вінниці (а.с.78 т. №1).

За результатами проведеного нормування зокрема: згідно схеми д/д№3 ВПЗ Вінниця 22 (а.с. 79-80 т. №1), розрахунок листонош на 2023 р. за обсягами 2022 року, на 2022 р. за обсягами 2021 року та на 2023 р. за обсягами січня 2023 року (а.с. 84-86 т. №1), спостережний лист/фотографії робочого дня листоноші - дата спостереження 01.02.2023 (а.с. 81-83 т. №1), наказом Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» від 08.02.2023 №50 «Про результат нормування доставних дільниць №2 та №3 ВПЗ Вінниця 22 м. Вінниця» з додатками затверджено та встановлено розрахункову чисельність листонош (навантаження) доставних дільниць №2, №3 ВПЗ Вінниця 22 м. Вінниця, зокрема по доставній дільниці №3 навантаження встановлено 0,5 од.

Цим же наказом передбачене внесення відповідних змін, а саме:

-в штатний розпис з 13.02.2023, зокрема, виведення листоношу 3 класу по доставній дільниці №3 ВПЗ Вінниця 22 м. Вінниця з навантаженістю 0,8 од. та введення листоношу 3 класу по доставній дільниці №3 ВПЗ Вінниця 22 м. Вінниця з навантаженістю 0,5 од.;

-здійснити попередження листоноші 3 класу ВПЗ Вінниця 22 ОСОБА_1 про зміну істотних умов праці згідно чинного законодавства України (а.с. 87-89 т. №1).

Наказом Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» №477-к «Про зміну істотних умов праці працівників Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» від 09.02.2023 на виконання наказів Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» від 01.02.2023 №41 та від 08.02.2023 №50 зобов`язано начальника відділу кадрового адміністрування попередити листоношу 3 класу ВПЗ Вінниця 22 ОСОБА_1 про зміну істотних умов праці, а саме встановлення навантаження за посадою листоноші 3 класу по доставній дільниці №3 ВПЗ Вінниця 22 - 0,5од. (а.с. 90 т. №1).

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» у період дії воєнного стану повідомлення працівника про зміну істотних умов праці та зміну умов оплати праці, передбачених частиною третьою статті 32 та статтею 103 Кодексу законів про працю України, здійснюється не пізніш як до запровадження таких умов.

Згідно повідомлення від 09.02.2023 про заплановані зміни істотних умов праці, відповідно до ч. 3 ст. 32 КЗпП України, на виконання наказів ВД АТ «Укрпошта» від 01.02.2023 №41 «Про нормування проходів доставних дільниць №2 та №3 ВПЗ Вінниця 22 м. Вінниці» та від 08.02.2023 № 50 «Про результати нормування доставних дільниць №2 та №3 ВПЗ Вінниця 22 м. Вінниці», повідомлено про зміну істотних умов праці з 13.02.2023, а саме встановлення навантаження за посадою листоноші 3 класу по даставній дільниці №3 ВПЗ Вінниця 22 м. Вінниці 0,5 од. При цьому відповідач просить надати згоду або відмову продовжити роботу за нових умов праці до відділу кадрового адміністрування, також роз`яснено, що відмова від проходження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці є підставою для звільнення відповідно до п. 6 с. 36 КЗпП України (а.с. 91 т. №1).

ОСОБА_1 не погодилась із змінами істотних умов праці, що підтверджується власноручним підписом проставленим на повідомленні.

Наказом (розпорядженям) Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» про припинення трудового договору (контракту) №489-к від 10.02.2023 ОСОБА_1 звільнено 13.02.2023 на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України, у зв`язку з відмовою від продовження роботи у зв`язку зі зміною істотних умов праці (а.с. 92 т. №1).

Вказаний наказ зареєстровано у журналі реєстрації наказів по особовому складу Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» про що внесено відповідний запис (а.с. 142-145 т. №1).

Листом №107.004.-222-23 від 13.02.2023 ОСОБА_1 направлено копію наказу від 10.02.2023 №489-к та повідомлення про нараховані суми при звільненні (а.с. 93-97 т. №1).

Крім того, у відповідь на звернення ОСОБА_1 їй повторно було надіслано копію наказу від 10.02.2023 №489-к та повідомлення про нараховані суми при звільненні, про що свідчить лист ВД АТ «Укрпошта» №11.001.010.00.-422-23 від 29.03.2023 (а.с. 19 т. №1).

Згідно довідки про доходи №02-04-292 від 26.04.2023, виданої ВД АТ «Укрпошта», листоноші 3 класу ВД АТ «Укрпошта» ВПЗ Вінниця 22 ОСОБА_1 за період з вересня 2022 року по лютий 2023 року нараховно заробітну плату у загальному розмірі 49492,56 грн (а.с. 26 т. №1).

У відповідності до ст. 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до ч. 3 ст. 32 КЗпП України у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

В силу ст. 103 КЗпП України про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення роботодавець повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни.

Суд при цьому зазначає, що відповідно до п. 2 "Прикінцевих положень" КЗпП України під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану", діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені Законом України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану".

На підставі ч. 3 ст. 1 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" від 15.03.2022 року №2136-IX, у період дії воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю у частині відносин, врегульованих цим Законом. Так, за ч. 2 ст. 3 Закону, у період дії воєнного стану повідомлення працівника про зміну істотних умов праці та зміну умов оплати праці, передбачених частиною третьою статті 32 та статтею 103 Кодексу законів про працю України, здійснюється не пізніш як до запровадження таких умов.

Згідно з ч. 4 ст. 32 КЗпП України якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу.

Відповідно до п. 6 ст. 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» у період дії воєнного стану повідомлення працівника про зміну істотних умов праці та зміну умов оплати праці, передбачених частиною третьою статті 32 та статтею 103 Кодексу законів про працю України, здійснюється не пізніш як до запровадження таких умов.

У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більш як за один рік.

В п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснено, що припинення трудового договору за пунктом 6 статті 36 КЗпП України при відмові працівника від продовження роботи зі зміненими істотними умовами праці може бути визнане обґрунтованим, якщо зміна істотних умов праці при провадженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою викликана змінами в організації виробництва і праці (раціоналізацією робочих місць, введенням нових форм організації праці, у тому числі перехід на бригадну форму організації праці, і, навпаки, впровадженням передових методів, технологій тощо).

Верховний Суд у постанові від 22 травня 2019 року у справі №754/8595/17-ц (провадження №61-34818св18), вказав, що зміна істотних умов праці за своїм змістом не тотожна звільненню у зв`язку зі зміною організації виробництва і праці, скороченням чисельності або штату працівників, оскільки передбачає продовження роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою, але за новими умовами праці (постанова Верховного Суду України від 23 березня 2016 року у справі № 6-2748цс15). Необхідно розмежовувати поняття «зміни в організації виробництва і праці» та «зміна істотних умов праці». Отже, зміна істотних умов праці може бути визнана законною тільки в тому випадку, якщо доведена наявність змін в організації виробництва і праці. Якщо такі зміни не вводяться, власник не має права змінити істотні умови праці. Такі зміни були обґрунтовані необхідністю приведення функцій та задач структурних підрозділів у відповідність з фактично виконуваними завданнями, оптимізації виробничих зв`язків та взаємодії структурних підрозділів у досягненні стратегічних цілей підприємства, з метою уникнення дублюючих функцій. Отже, такі дії роботодавця були обґрунтованими та документально оформленими. Роботодавець повинен дотримувати установлений законом порядок проведення зміни істотних умов праці.

Зміна істотних умов праці може бути визнана законною тільки в тому випадку, якщо буде доведена наявність змін в організації виробництва і праці. Якщо такі зміни не вводяться, власник не має права змінити істотні умови праці.

Вказаний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 05.08.2020 у справі №205/1312/17.

Пленум Верховного Суду України у пункті 10 постанови від 6 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» навів приклади можливих змін. Так, під змінами в організації виробництва і праці варто розуміти об`єктивно необхідні дії власника або уповноваженого ним органу, обумовлені, за загальним правилом, впровадженням нової техніки, нових технологій, удосконаленням структури підприємства, установи, організації, режиму робочого часу, управлінської діяльності, що спрямовані на підвищення продуктивності праці, поліпшення економічних та соціальних показників, запобігання банкрутству і масовому вивільненню працівників та збереження кадрового потенціалу в період тимчасових зупинок у роботі, створення безпечнихумов праці, поліпшення її санітарно-гігієнічних умов. Змінами в організації виробництва і праці слід вважати також удосконалення систем заробітної праці, нормування праці, ліквідацію шкідливих робіт, раціоналізацію робочих місць після їх атестації тощо. У зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою.

Проведення власником заходів щодо зміни організації виробництва і праці - це виключне повноваження власника, про що наголошував Верховний Суд у постановах від 13 березня 2019 року у справі № 761/8658/16-ц, від 22 квітня 2019 року у справі № 176/3792/14-ц.

У п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України вказано, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності роботодавець може розірвати, зокрема, у разі "змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників".

До істотних умов праці, зокрема, належать: - системи та розміри оплати праці, тобто розмір тарифної ставки або окладу (посадового окладу), доплати, премії, надбавки, заохочувальні й компенсаційні виплати, оплата роботи в нічний і надурочний час, у святкові, неробочі та вихідні дні; - пільги, надавані згідно зі статутом підприємства, установи, організації та колективним договором; - режим роботи, який містить, зокрема, час початку й закінчення робочого дня (зміни), тривалість робочого дня (зміни) і робочого тижня, кількість змін на добу, час надання обідньої перерви та її тривалість, вихідні дні тощо; - установлення або скасування неповного робочого часу; - установлення або скасування суміщення професій; - визначення розрядів і найменування посад, тощо.

Зміна істотних умов праці передбачає зміну системи та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших.

До істотних умов праці відносяться: система та розмір оплати праці, пільги, режим роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміна розрядів та найменувань посад працівників тощо. Перелік істотних умов праці, який міститься в ч. 3 ст. 32 КЗпП України, не є вичерпним.

Наведений у частині третій статті 32 КЗпП України перелік істотних умов праці, які можуть змінюватися у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, не є вичерпним, про що вказує формулювання «та інших» умов, але жодним іншим нормативним актом також не визначено повний та виключний перелік таких змін. Вказане підтверджується і постановою Верховного Суду від 08.02.2018 у справі №265/7395/14-ц, в якій зазначено, що норми трудового законодавства містять відкритий і невичерпний перелік обставин, за яких у процесі діяльності підприємства відбувається зміна істотних умов праці.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 січня 2020 року у справі №686/25653/18 (провадження №61-12494св19) зазначено, що зміна істотних умов праці не порушує угоди сторін, досягнутої при укладенні трудового договору, адже угодою сторін визначаються місце роботи і трудова функція працівника. Це найважливіші умови трудового договору. Тому змінити їх без згоди сторін не можна, і це прямо закріплено в законі.

За змістом правового висновку Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеного у постанові від 18 травня 2020 року у справі №761/11887/15-ц (провадження №61-15506сво18) звільнення працівника на підставі пункту 6 частини першої статті 36 КЗпП України у зв`язку із його відмовою від продовження роботи, пов`язаною із зміною істотних умов праці, не можна відносити ні до звільнення працівника за його ініціативою, ні до звільнення працівника за ініціативою роботодавця. Зазначена підстава припинення трудового договору обумовлена відсутністю взаємного волевиявлення його сторін, недосягненням ними згоди щодо продовження дії трудового договору.

Згідно з положенням ч. 3 ст. 64 ГК України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 ГК України власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства.

В силу ч. 1 ст. 6 ГК України забороняється незаконне втручання органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у господарські відносини.

Статтею 134 ГК України визначено право власника майна, на основі якого заснована господарська організація або здійснюється господарська діяльність в інших організаційно- правових формах господарювання, не заборонених законом, на свій розсуд визначати в тому числі структуру утвореного ним суб`єкта господарювання, склад і компетенцію його органів управління, порядок використання майна, інші питання управління діяльністю суб`єкта господарювання.

Зі змісту ст. 64 ГК України вбачається, що організаційну структуру підприємства складають його відокремлені (філії, представництва, відділення) та невідокремлені (виробничі та структурні) підрозділи.

Зміна організаційної структури, в тому числі шляхом створення, реорганізації, ліквідації структурних підрозділів, визначення чисельності працівників та штатного розпису, перерозподіл функцій між працівниками підприємства, питання підбору і перестановки працівників є невід`ємним правом кожного суб`єкта господарювання і передбачене ч. 3 ст. 64 Господарського кодексу України.

Вирішення будь-яких питань щодо необхідності, доцільності, правильності таких змін, їх суті та змісту лежить виключно - у площині прав самого підприємства та реалізується через відповідні повноваження його органів управління.

Верховний Суд України у постановах від 28.03.2019 у справі №755/3495/16-ц; від 22.01.2020 у справі №451/706/18 підтверджує, що прийняття рішення про визначення структури підприємства є виключною компетенцією власника такого підприємства чи установи або уповноваженого ними органу та є складовою права на управління діяльністю підприємством чи установою.

Під час розгляду справи в суді не встановлено про надання згоди на запропоновані зміни істотних умов праці або про не взяття відповідачем до уваги такої наданої згоди.

Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не погоджується на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за п. 6 ч. 1 статті 36 цього Кодексу (ч. 4 ст. 32 КЗпП України).

При цьому п. 6 ст. 36 КЗпП України містить самостійну (виключну) підставу для припинення трудового договору - припинення договору у разі відмови працівника від продовження роботи у зв`язку зі зміною істотних умов праці, яка ґрунтується на нормах ч. 4 ст. 32 КЗпП України, - якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу.

У зв`язку з чим, суд зазначає, що звільнення за пунктом 6 статті 36 КЗпП України не є звільненням з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (до якого віднесено і звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці за ч. 1 ст. 40 КЗпП України).

Відповідно до положень ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч. 1 ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, у зв`язку з ненаданням згоди позивача на продовження роботи у зв`язку зі зміною істотних умов праці, якими, про зміни істотних умов праці позивача повідомлено, відповідач правомірно звільнив позивача з роботи на підставі п. 6 ч. 1 ст. 36 КЗпП України з підстав відмови від продовження роботи у зв`язку зі зміною істотних умов праці, а отже наказ від 10.02.2023 №489-К є законним, оскільки прийнятий з дотриманням вимог положень КЗпП України, а звільнення позивача проведено з дотриманням вимог закону про працю.

Позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від позовних вимог про визнання незаконним наказу та поновлення на роботі, а оскільки суд не знайшов підстав для їх задоволення, то відповідно не підлягають до задоволення і похідні від них вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Згідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Суд, оцінюючи допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

За приписами частини першої, другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, враховуючи положення статті 141 ЦПК України, те, що суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову, судові витрати позивача не підлягають відшкодуванню.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Європейський Суд з прав людини повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п. 29).

Керуючись ст.ст.10, 12, 76, 141, 223, 259, 263-265,268, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрпошта» про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Акціонерне товариство «Укрпошта», , місцезнаходження: вул. Хрещатик, буд. 22, м. Київ.

Повний текст судового рішення складено 18 березня 2024 року.

Суддя Шаміна Юлія Анатоліївна