Дата документу 13.03.2024 Справа № 331/20/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/20/24 Головуючий у 1-й інстанції: Жукова О.Є.
Провадження № 22-ц/807/596/24 Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Трофимової Д.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

Онищенка Е.А.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «МІСТО ДЛЯ ЛЮДЕЙ ЗАПОРІЖЖЯ» на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 січня 2024 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «МІСТО ДЛЯ ЛЮДЕЙ ЗАПОРІЖЖЯ» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надання послуг ЖКГ,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «МІСТО ДЛЯ ЛЮДЕЙ ЗАПОРІЖЖЯ» (далі ТОВ «МІСТО ДЛЯ ЛЮДЕЙ ЗАПОРІЖЖЯ») в електронній формі звернулося до суду з вищевказаною заявою, в якій просили суд видати судовий наказ про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «МІСТО ДЛЯ ЛЮДЕЙ ЗАПОРІЖЖЯ» 7 388,54 грн, в тому числі: за період з 01.01.2021р. по 30.11.2023р. заборгованості по оплаті послуг з управління багатоквартирним будинком в розмірі 7 183,08 грн, інфляційних збитків за період з 01.01.2021р. по 24.02.2022р. в розмірі 162,73 грн., 3% річних за період з 01.01.2021р. по 24.02.2022р. в розмірі 42,73 грн, а також судовий збір в сумі 268,40 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 січня 2024 року відмовлено ТОВ «МІСТО ДЛЯ ЛЮДЕЙ ЗАПОРІЖЖЯ» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надання послуг ЖКГ.

Ухвала суду мотивована тим, що всупереч положень ч. 7 ст. 43 ЦПК України заявник не виконав вимоги щодо надання доказів надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів. Таким чином, заява про видачу судового наказу подана з порушенням п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України. Отже, підстави для видачі судового наказу відсутні.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, представник ТОВ «МІСТО ДЛЯ ЛЮДЕЙ ЗАПОРІЖЖЯ» Ісмайлова Л.О. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що в оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції посилається на редакцію ч. 7 ст. 43 ЦПК України, яка не є чинною на час розгляду справи. Крім того, заява про видачу судового наказу не є заявою по суті справи, і тому посилання на ч. 7 ст. 43 ЦПК України, в якій йде мова про надання позовних заяв та інших заяв по суті справи в позовному, а не в наказному провадженні, є хибним.

Учасники справи своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

За правилами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про відмову у видачі судового наказу (п. 1 ч. 1 ст. 353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до вимог абзацу 2 частини 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі є дата складення повного судового рішення 13.03.2024 року.

Суд апеляційної інстанції, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 січня 2024 року - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В силу вимог ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Як вбачається з матеріалів справи, представник ТОВ «МІСТО ДЛЯ ЛЮДЕЙ ЗАПОРІЖЖЯ» 25 грудня 2023 року звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу через систему «Електронний суд», до якої додала: довіреність від 23.10.2023р., наказ № 67-к від 24.12.2021р. про призначення генерального директора, виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, договір № 06/09/17-808 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 06 вересня 2017 року, розрахунок заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, нарахованих на суму заборгованості по особовому рахунку № НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 , доказ оплати судового збору (а.с. 1-11).

Частиною першою статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з положеннями частини п`ятої-сьомої статті 43 ЦПК України (в редакції чинній на час подання заяви) документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

У разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.

Судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу (ч. 1 ст. 160 ЦПК України).

Заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником (ч. 1 ст. 163 ЦПК України).

У заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги (ч. 2 ст. 163 ЦПК України).

За положеннями частини третьої ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до частини четвертої ст. 163 ЦПК України якщо заяву подано в електронній формі до боржника, який має електронний кабінет, заявник надалі повинен подавати будь-які процесуальні та інші документи, пов`язані з розглядом його заяви, виключно в електронній формі.

Суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо, зокрема, заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу (п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України).

Відповідно до частини першої та другої статті 169 ЦПК України (в редакції чинній на час подання заяви) після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, боржникові до його електронного кабінету, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладеного. Одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами.

Згідно ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 174 ЦПК України).

Таким чином, колегія суддів наголошує, що заява про видачу судового наказу не є заявою по суті справи, тому заявник не зобов`язаний надавати доказ надсилання вказаної заяви та документів, що до неї додаються, боржнику.

З огляду на сутність наказного провадження, надіслання копії заяви про видачу судового наказу разом з копіями доданих до неї документів покладено саме на суд після видачі судового наказу, а не на заявника одночасно з поданням такої заяви.

Такі висновки відповідають положеннями частини сьомої статті 43 ЦПК України в редакції від 16.12.2023 року, яка діяла як станом на час подання ТОВ «МІСТО ДЛЯ ЛЮДЕЙ ЗАПОРІЖЖЯ» заяви про видачу судового наказу 25.12.2023 року, так і станом на час постановлення оскаржуваної ухвали.

Між тим, суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали застосував положення ч. 7 ст. 43 ЦПК України в редакції, яка втратила чинність на час подання ТОВ «МІСТО ДЛЯ ЛЮДЕЙ ЗАПОРІЖЖЯ» заяви про видачу судового наказу та розгляду справи.

Отже, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Тому колегія суддів з урахуванням викладеного вище вважає, що при вирішенні питання про відмову у видачі судового наказу суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали, а тому на підставі ст. 379 ЦПК України вона підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Оскільки справа передається для продовження розгляду до суду першої інстанції, то відсутні підстави для розподілу судових витрат, понесених заявником у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції відповідно до положень статей 141, 382 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МІСТО ДЛЯ ЛЮДЕЙ ЗАПОРІЖЖЯ» задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 січня 2024 року у цій справі скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 13 березня 2024 року.

Головуючий Д.А. Трофимова

Судді: В.Ю. Бєлка

Е.А. Онищенко