Справа № 594/234/24
12 березня 2024 року
Борщівський районний суд Тернопільської області
у складі: головуючого Зушман Г.І.
з участю секретаря Шимків Н.І.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м.Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, суд-
Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 , у якому просить стягувати з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 3028,00 грн щомісячно, починаючи з 14 лютого 2024 року і до досягнення молодшою дитиною, сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку. Посилається на те, що вона перебуває з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, який укладено 01 грудня 2020 року у Городенківському районному ВДРАЦС. Від даного шлюбу з відповідачем мають двоє неповнолітніх дітей, а саме: дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивачка зазначила, що діти проживають разом із нею в АДРЕСА_1 . Відповідач участі у вихованні та утриманні дітей не бере. На даний час вона не може працевлаштуватися, оскільки постійно здійснює догляд за малолітніми дітьми і отримує одноразову допомогу при народженні 1 ї дитини в розмірі 860,00 грн щомісячно, інших доходів в неї немає. Відповідач ОСОБА_2 є фізично здоровий, не офіційно працює, а тому може сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.
Ухвалою суду від 15 лютого 2024 року розгляд справи постановлено провести в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.
В судове засідання позивачка не з`явилася, подала через канцелярію суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві, а також слухати справу у її відсутності.
Відповідач у судове засідання не з`явився, викликався шляхом направлення судової повістки разом з копією ухвали про відкриття провадження у справі та позовною заявою з копіями документів рекомендованим листом з повідомленням про вручення, які ним було отримано 23 лютого 2024 року. Відзиву на позовну заяву не подавав.
Суд ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача, проти чого позивачка не заперечувала.
Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти.
Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, який укладено 01 грудня 2020 року у Городенківському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно- Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), про що зроблено відповідний актовий запис №77, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого 01 грудня 2020 року.
Від шлюбу сторони мають двоє малолітніх дітей: дочку, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Івано-Франківськ) 22 травня 2021 року , та сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Івано-Франківськ) 24 листопада 2022 року.
Діти ОСОБА_3 та ОСОБА_3 проживають з позивачкою по АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою, виданою Борщівською міською радою 17 січня 2024 року № 64/52.
Згідно акту обстеження житлових умов, виданого Борщівською міською радою Чортківського району Тернопільської області 10 січня 2024 року № 11, діти ОСОБА_3 та ОСОБА_3 проживають з позивачкою по АДРЕСА_1 без реєстрації. Відповідач ОСОБА_2 участі у вихованні та утриманні дітей не бере.
Позивачка отримує одноразову допомогу при народженні 1-ї дитини в розмірі 860, 00 грн. щомісячно, що підтверджується довідкою, виданою відділом соціального забезпечення № 1 м. Борщева УСЗН Чортківської РДА від 30 січня 2024 року № 05-14/170.
Правовідносини щодо утримання дружини у разі проживання з нею дитини регулюються главою 9 СК України, яка, зокрема, передбачає, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного (ст. 75 СК України).
Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Положенням ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, якщо чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Таким чином сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 27.05.2020 у справі № 712/4702/19.
Так, в обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що у зв`язку з доглядом за спільною дитиною сторін потребує матеріальної допомоги відповідача, посилаючись, зокрема, на відсутність іншого, окрім державних соціальних виплат на дитину, доходу, наявність витрат на утримання дитини та неможливість у зв`язку з цим належним чином забезпечити свої потреби.
З урахуванням викладеного вище висновку Верховного Суду суд вважає доведеними ті, обставини, що позивачка має право на утримання від відповідача до досягнення трирічного віку спільною дитиною сторін.
Щодо можливості відповідача надавати позивачці матеріальну допомогу суд зазначає таке. Так, на підтвердження обставин, які відповідно до вимог чинного законодавства підлягають доказуванню при вирішенні цього спору, позивачка жодних доказів не надала.
Зокрема, позивачка не надала докази на підтвердження стану здоров`я відповідача та його матеріального становища, наявності у його власності рухомого та/або нерухомого майна тощо.
Так само позивач не заявляла клопотання про витребування доказів на підтвердження вказаних вище обставин у зв`язку з неможливістю самостійно отримати таку інформацію.
При цьому суд звертає увагу, що обов`язок доказування у цивільному процесуальному законодавстві полягає не лише у наданні доказів відповідачем на спростування вимог позивача, але і в обов`язку підтвердження позивачем заявлених позовних вимог належними та достатніми доказами.
Разом з тим суд приймає до уваги, що відповідач не подав заперечень проти позову, а тому вважає справедливими та фінансово можливими для відповідача для забезпечення належного рівня життя позивачки аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на одну працездатну особу щомісячно відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік», що становитиме 1514,00 грн. гривень щомісячно.
За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.
Крім того, згідно статті 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на те, що позивачка при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору, то на підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір.
На підставі ст. ст. 79, 84, 85 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги задовольнити частково.
Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , аліменти на її утримання в сумі 1514,00 грн. щомісячно, починаючи з 14 лютого 2024 року до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави судовий збір у сумі 1211,20 грн.
Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідачем може бути подано заяву до Борщівського районного суду Тернопільської області про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано позивачкою протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Повне рішення складено 15 березня 2024 року.

Головуючий