Провадження № 2/638/1512/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Подус Г.С.,

за участю секретаря Кордіварової А.С.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Нестеренка С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань суду в режимі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Керівника Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова, який діє в інтересах Харківської міської ради до ОСОБА_2 про витребування земельних ділянок -

встановив:

Керівник Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова, який діє в інтересах Харківської міської ради звернувся із позовом до суду ,в якому просить витребувати у ОСОБА_2 на користь Харківської міської територіальної громади в особі Харківської міської ради земельні ділянки, утворені з земельної ділянки :16:013:0044

та земельної ділянки :16:013:0045, а саме:

1.1.земельну ділянку площею 0,3662 га, проїзд (біля табору «Лісова казка»), за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, кадастровий номер земельної ділянки: :16:013:0476, оціночною вартістю 1 622 872,39 грн.

1.2.земельну ділянку № НОМЕР_1 , площею 0,1423 га, біля табору «Лісова казка», за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, кадастровий номер земельної ділянки: :16:013:0477, оціночною вартістю 88 150,19 грн.

1.3.земельну ділянку № НОМЕР_2 , площею 0,0999 га, біля табору «Лісова казка», за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, кадастровий номер земельної ділянки: :16:013:0478, оціночною вартістю 47 756,76 грн.

1.4.земельну ділянку № НОМЕР_3 , площею 0,0999 га, біля табору «Лісова казка», за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, кадастровий номер земельної ділянки: :16:013:0479, оціночною вартістю 47 756,76 грн.

1.5.земельну ділянку № НОМЕР_4 , площею 0,1001 га, біля табору «Лісова казка», за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, кадастровий номер земельної ділянки: :16:013:0480, оціночною вартістю 47 852, 37 грн.

1.6.земельну ділянку № НОМЕР_5 , площею 0,1002 га, біля табору «Лісова казка», за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, кадастровий номер земельної ділянки: :16:013:0481, оціночною вартістю 47 900,17 грн.

1.7.земельну ділянку № НОМЕР_6 , площею 0,1006 га, біля табору «Лісова казка», за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, кадастровий номер земельної ділянки: :16:013:0482, оціночною вартістю 48 091,39 грн.

1.8.земельну ділянку № НОМЕР_7 , площею 0,1016 га, біля табору «Лісова казка», за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, кадастровий номер земельної ділянки: :16:013:0483, оціночною вартістю 48 569,44 грн.

1.9.земельну ділянку №55, площею 0,1 га, біля табору «Лісова казка», за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, кадастровий но мер земельної ділянки: :16:013:0484, оціночною вартістю 47804,56 грн.

1.10.земельну ділянку № НОМЕР_8 , площею 0,1972 га, біля табору «Лісова казка», за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, кадастровий номер земельної ділянки: :16:013:0485, оціночною вартістю 111 872, 73 грн.

1.11.земельну ділянку № НОМЕР_9 , площею 0,1972 га, біля табору «Лісова казка», за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, кадастровий номер земельної ділянки: :16:013:0486, оціночною вартістю 111 872, 73 грн.

1.12.земельну ділянку № НОМЕР_10 , площею 0,1972 га, біля табору «Лісова казка», за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, кадастровий номер земельної ділянки: :16:013:0487, оціночною вартістю 111 872, 73 грн.

1.13.земельну ділянку № НОМЕР_11 , площею 0,1972 га, біля табору «Лісова казка», за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, кадастровий номер земельної ділянки: :16:013:0488, оціночною вартістю 111 872,73 грн.

1.14.земельну ділянку № НОМЕР_12 , площею 0,1972 га, біля табору «Лісова казка», за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, кадастровий номер земельної ділянки: :16:013:0489, оціночною вартістю 111 872,73 грн.

1.15.земельну ділянку № НОМЕР_13 , площею 0,133 га, біля табору «Лісова казка», за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, кадастровий номер земельної ділянки: :16:013:0490, оціночною вартістю 83 990, 48 грн.

1.16.земельну ділянку № НОМЕР_14 , площею 0,1259 га, біля табору «Лісова казка», за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, кадастровий номер земельної ділянки: :16:013:0491, оціночною вартістю 77 096,32 грн.

1.17.земельну ділянку № НОМЕР_15 , площею 0,1285 га, біля табору «Лісова казка», за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, кадастровий номер земельної ділянки: :16:013:0492, оціночною вартістю 78 590,69 грн.

1.18.земельну ділянку № НОМЕР_16 , площею 0,1304 га, біля табору «Лісова казка», за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, кадастровий номер земельної ділянки: :16:013:0493, оціночною вартістю 79 680,94 грн.

1.19.земельну ділянку № НОМЕР_17 , площею 0,1904 га, біля табору «Лісова казка», за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, кадастровий номер земельної ділянки: :16:013:0494, оціночною вартістю 108 092, 79 грн.

1.20.земельну ділянку № НОМЕР_18 , площею 0,1904 га, біля табору «Лісова казка», за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, кадастровий номер земельної ділянки: :16:013:0495, оціночною вартістю 108 092, 79 грн.

1.21.земельну ділянку № НОМЕР_19 , площею 0,1904 га, біля табору «Лісова казка», за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, кадастровий номер земельної ділянки: :16:013:0496, оціночною вартістю 108 092, 79 грн.

1.22.земельну ділянку № НОМЕР_20 , площею 0,1904 га, біля табору «Лісова казка», за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, кадастровий номер земельної ділянки: :16:013:0497, оціночною вартістю 108 092, 79 грн.

1.23.земельну ділянку № НОМЕР_21 , площею 0,1904 га, біля табору «Лісова казка», за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, кадастровий номер земельної ділянки: :16:013:0498, оціночною вартістю 108 092, 79 грн.

1.24.земельну ділянку № НОМЕР_22 , площею 0,1861 га, біля табору «Лісова казка», за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, кадастровий номер земельної ділянки: :16:013:0499, оціночною вартістю 105 885, 64 грн.

1.25.земельну ділянку № НОМЕР_23 , площею 0,1859 га, біля табору «Лісова казка», за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, кадастровий номер земельної ділянки: :16:013:0500, оціночною вартістю 105 779,32 грн.

1.26.земельну ділянку № НОМЕР_24 , площею 0,1857 га, біля табору «Лісова казка», за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, кадастровий номер земельної ділянки: :16:013:0501, оціночною вартістю 105672,99 грн.

1.27.земельну ділянку № НОМЕР_25 , площею 0,1855 га, біля табору «Лісова казка», за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, кадастровий номер земельної ділянки: :16:013:0502, оціночною вартістю 105 566,64 грн.

1.28.земельну ділянку № НОМЕР_26 , площею 0,1853 га, біля табору «Лісова казка», за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, кадастровий номер земельної ділянки: :16:013:0503, оціночною вартістю 105 460,28 грн.

1.29.земельну ділянку № НОМЕР_27 , площею 0,1321 га, біля табору «Лісова казка», за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, кадастровий номер земельної ділянки: :16:013:0504, оціночною вартістю 83 442,44 грн.

1.30.земельну ділянку № НОМЕР_28 , площею 0,1262 га, біля табору «Лісова казка», за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, кадастровий номер земельної ділянки: :16:013:0505, оціночною вартістю 77 268,89 грн.

1.31.земельну ділянку №77, площею 0,107 га, біля табору «Лісова казка», за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, кадастровий номер земельної ділянки: :16:013:0440, оціночною вартістю 55 692,76 грн.

1.32.земельну ділянку № НОМЕР_29 , площею 0,1155 га, біля табору «Лісова казка», за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, кадастровий номер земельної ділянки: :16:013:0441, оціночною вартістю 60 116,95 грн.

1.33.земельну ділянку №79, площею 0,129 га, біля табору «Лісова казка», за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, кадастровий номер земельної ділянки: :16:013:0442, оціночною вартістю78 877,74 грн.

1.34.земельну ділянку № НОМЕР_30 , площею 0,1381 га, біля табору «Лісова казка», за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, кадастровий номер земельної ділянки: :16:013:0443, оціночною вартістю 85 698,61 грн.

1.35.земельну ділянку № НОМЕР_30 , площею 0,1381 га, біля табору «Лісова казка», за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, кадастровий номер земельної ділянки: :16:013:0444, оціночною вартістю 85 698,61 грн.

1.36.земельну ділянку № НОМЕР_31 , площею 0,1191 га, біля табору «Лісова казка», за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, кадастровий номер земельної ділянки: :16:013:0445, оціночною вартістю 73 174,19 грн.

1.37.земельну ділянку № НОМЕР_32 , площею 0,0949 га, біля табору «Лісова казка», за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, кадастровий номер земельної ділянки: :16:013:0446, оціночною вартістю 45 366, 53 грн.

1.38.земельну ділянку № НОМЕР_33 , площею 0,0664 га, біля табору «Лісова казка», за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, кадастровий номер земельної ділянки: :16:013:0447, оціночною вартістю 45 855,21 грн.

1.39.земельну ділянку № НОМЕР_34 , площею 0,1555 га, біля табору «Лісова казка», за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, кадастровий номер земельної ділянки: :16:013:0448, оціночною вартістю 96 011, 46 грн.

1.40.земельну ділянку № НОМЕР_35 , площею 0,2088 га, біля табору «Лісова казка», за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, кадастровий номер земельної ділянки: :16:013:0449, оціночною вартістю 134 209, 18 грн.

1.41.на земельну ділянку № НОМЕР_36 , площею 0,2088 га, біля табору «Лісова казка», за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, кадастровий номер земельної ділянки: :16:013:0450, оціночною вартістю134 209,18 грн.

1.42.земельну ділянку № НОМЕР_37 , площею 0,2089 га, біля табору «Лісова казка», за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, кадастровий номер земельної ділянки: :16:013:0451, оціночною вартістю134 269, 41 грн.

1.43.земельну ділянку № НОМЕР_38 , площею 0,2089 га, біля табору «Лісова казка», за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, кадастровий номер земельної ділянки: :16:013:0452, оціночною вартістю134 269,41 грн.

1.44.земельну ділянку № НОМЕР_39 , площею 0,2089 га, біля табору «Лісова казка», за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, кадастровий номер земельної ділянки: :16:013:0453, оціночною вартістю 134 269, 41 грн.

1.45.земельну ділянку № НОМЕР_40 , площею 0,2017 га, біля табору «Лісова казка», за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, кадастровий номер земельної ділянки: :16:013:0454, оціночною вартістю 129 924,80 грн.

1.46.земельну ділянку № НОМЕР_41 , площею 0,2016 га, біля табору «Лісова казка», за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, кадастровий номер земельної ділянки: :16:013:0455, оціночною вартістю 129 864,34 грн.

1.47.земельну ділянку № НОМЕР_42 , площею 0,2016 га, біля табору «Лісова казка», за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, кадастровий номер земельної ділянки: :16:013:0456, оціночною вартістю 129 864,34 грн.

1.48.земельну ділянку № НОМЕР_43 , площею 0,1999 га, біля табору «Лісова казка», за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, кадастровий номер земельної ділянки: :16:013:0457, оціночною вартістю 113 292, 87 грн.

1.49.земельну ділянку № НОМЕР_44 , площею 0,1395 га, біля табору «Лісова казка», за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, кадастровий номер земельної ділянки: :16:013:0458, оціночною вартістю 86 513,00 грн.

1.50.земельну ділянку № НОМЕР_45 , площею 0,14 га, біля табору «Лісова казка», за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, кадастровий номер земельної ділянки: :16:013:0459, оціночною вартістю 86 812,87 грн.

1.51.земельну ділянку № НОМЕР_46 , площею 0,2016 га, біля табору «Лісова казка», за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, кадастровий номер земельної ділянки: :16:013:0460, оціночною вартістю 129 864,34 грн.

1.52.земельну ділянку № НОМЕР_47 , площею 0,1988 га, біля табору «Лісова казка», за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, кадастровий номер земельної ділянки: :16:013:0461, оціночною вартістю 112 714,56 грн.

1.53.земельну ділянку № НОМЕР_48 , площею 0,2047 га, біля табору «Лісова казка», за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, кадастровий номер земельної ділянки: :16:013:0462, оціночною вартістю 131 737,05 грн.

1.54.земельну ділянку № НОМЕР_49 , площею 0,1243 га, біля табору «Лісова казка», за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, кадастровий номер земельної ділянки: :16:013:0463, оціночною вартістю 76 175, 28 грн.

1.55.земельну ділянку № НОМЕР_50 , площею 0,1151 га, біля табору «Лісова казка», за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, кадастровий номер земельної ділянки: :16:013:0464, оціночною вартістю 59 908,75 грн.

1.56.земельну ділянку № НОМЕР_51 , площею 0,1427 га, біля табору «Лісова казка», за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, кадастровий номер земельної ділянки: :16:013:0465, оціночною вартістю 88 389,00 грн.

1.57.земельну ділянку № НОМЕР_52 , площею 0,1962 га, біля табору «Лісова казка», за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, кадастровий номер земельної ділянки: :16:013:0466, оціночною вартістю 111 146,74 грн.

1.58.земельну ділянку № НОМЕР_53 , площею 0,1962 га, біля табору «Лісова казка», за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, кадастровий номер земельної ділянки: :16:013:0467, оціночною вартістю 111 146,74 грн.

1.59.земельну ділянку № НОМЕР_54 , площею 0,1394 га, біля табору «Лісова казка», за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, кадастровий номер земельної ділянки: :16:013:0468, оціночною вартістю 86453,02 грн.

1.60.земельну ділянку № НОМЕР_55 , площею 0,1329 га, біля табору «Лісова казка», за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, кадастровий номер земельної ділянки: :16:013:0469, оціночною вартістю 83 929,59 грн.

1.61.земельну ділянку № НОМЕР_56 , площею 0,1946 га, біля табору «Лісова казка», за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, кадастровий номер земельної ділянки: :16:013:0470, оціночною вартістю 110 305, 31 грн.

1.62.земельну ділянку № НОМЕР_57 , площею 0,1962 га, біля табору «Лісова казка», за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, кадастровий номер земельної ділянки: :16:013:0471, оціночною вартістю 111 146, 74 грн.

1.63.земельну ділянку № НОМЕР_58 , площею 0,1963 га, біля табору «Лісова казка», за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, кадастровий номер земельної ділянки: :16:013:0472, оціночною вартістю 111 199, 31 грн.

1.64.земельну ділянку № НОМЕР_59 , площею 0,1967 га, біля табору «Лісова казка», за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, кадастровий номер земельної ділянки: :16:013:0473, оціночною вартістю 111 409, 53 грн.

1.65.земельну ділянку, площею 0,0065 га, проїзд біля табору «Лісова казка», за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, кадастровий номер земельної ділянки: :16:013:0474, оціночною вартістю 28 805,76 грн.

1.66.земельну ділянку, площею 0,6907 га, біля табору «Лісова казка», за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, кадастровий номер земельної ділянки: :16:013:0475, оціночною вартістю 3 060944,73 грн.

Крім того, просив стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, щов ході вивчення правомірності передачі в приватну власність земельних ділянок, розташованих на території м. Харкова, прокуратурою встановлено, що відповідно до пунктів 12.1, 12.2, 12.3 та 12.4 додатку 1 до рішення 45 сесії Харківської міської ради 5 скликання «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для розміщення об`єктів містобудування» від 23 червня 2010 року № 151/10 обслуговуючому кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Зелений квартал» (далі - ОК «ЖБК «Зелений квартал») було передано у власність земельні ділянки за рахунок земель житлової та громадської забудови, площею 11,9188 га, кадастровий номер :16:013:0046, площею 9,3146 га, кадастровий номер :16:013:0042, площею 4,8534 га, кадастровий номер :16:013:0044, площею 6,3269 га, кадастровий номер :16:013:0045, для будівництва та подальшої експлуатації житлової забудови по Білгородському шосе (біля табору «Лісова казка»).

На виконання вказаного рішення міської ради ОК «ЖБК «Зелений квартал» видано державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯЛ № 148262, серії ЯЕ № 148259, серії ЯЛ № 16148260 та ЯЛ № 148261.

Прокурор обгрунтовував, що рішення Харківської міської ради про передачу у власність ОК «ЖБК «Зелений квартал» зазначених земельних ділянок прийнято з порушенням вимог статей 41 ЗК України, статей 133, 135, 137 ЖК УРСР та Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 30 жовтня 1985 року № 186.

На думку прокурора, ОК «ЖБК «Зелений квартал» за своєю метою діяльності не відповідає вимогам вказаних статей, оскільки рішення про створення ОК «ЖБК «Зелений квартал» та список членів кооперативу не затверджено виконавчим комітетом Харківської міської ради, при тому, що статут кооперативу зареєстровано саме в цій міській раді.

Всупереч положень статті 135 ЖК УРСР та абзацу 1 пункту 8 Примірного статуту члени кооперативу (на момент створення) не потребували поліпшення житлових умов. На момент прийняття зазначеного рішення Харківською міською радою члени кооперативу на обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов, не перебували. ОК «ЖБК «Зелений квартал» фактично не є житлово-будівельним кооперативом в розумінні вимог глави 5 ЖК УРСР та статті 41 ЗК України. Вказаний кооператив фактично є обслуговуючим, його мета, порядок створення, організації та діяльності не відповідають вимогам житлово-будівельного кооперативу.

Прокурор вважав, що пункти 12.1, 12.2, 12.3 та 12.4. додатку 1 до рішення 45 сесії Харківської міської ради 5 скликання «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для розміщення об`єктів містобудування» від 23 червня 2010 року № 151/10 є незаконними.

Таким чином, оскільки спірне рішення Харківської міської ради, яке слугувало підставою для подальшого оформлення чотирьох державних актів на право власності на чотири земельні ділянки, підлягає визнанню незаконним та скасуванню, то вказані державні акти також не відповідають закону та порушують права держави. Спірні земельні ділянки були в подальшому відчужені на підставі договору купівлі-продажу від 18 лютого 2013 року на користь ОСОБА_3 , яка в свою чергу передала земельні ділянки в іпотеку ОСОБА_2 на підставі договорів про задоволення вимог іпотекодержателя.

Факт незаконності набуття ОК «ЖБК «Зелений квартал» права власності на спірні земельні ділянки виключає саму можливість відчуження права власності на ці землі іншій особі на законних підставах. Прокурор вважав, що договір купівлі-продажу та договір іпотеки щодо спірних земельних ділянок спрямовані на протиправне відчуження об`єкта права власності Українського народу, вказані правочини є такими, що порушують публічний порядок, тобто є нікчемними. Враховуючи, що спірні земельні ділянки вибули з володіння держави всупереч вимогам законодавства, у ОСОБА_2 , на користь якого у подальшому було відчужено земельні ділянки, не виникло право власності на них.

Посилаючись на зазначені обставини, прокурор просив суд визнати незаконними та скасувати пункти 12.1, 12.2, 12.3 та 12.4 додатку 1 до рішення 45 сесії Харківської міської ради 5 скликання «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для розміщення об`єктів містобудування» від 23 червня 2010 року № 151/10; визнати недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯЛ № 148262, серії ЯЕ № 148259, серії ЯЛ № 16148260 та серії ЯЛ № 148261; визнати відсутність у ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку, площею 11,9188 га, кадастровий номер :16:013:0046; земельну ділянку, площею 9,3146 га, кадастровий номер :16:013:0042; земельну ділянку, площею 4,8534 га, кадастровий номер :16:013:0044; земельну ділянку, площею 6,3269 га, кадастровий номер :16:013:0045; витребувати із чужого незаконного володіння.

Постановою Верховного Суду від 08.06.2022 по справі №638/13219/15-ц касаційну скаргу Харківської міської ради задоволено частково, постанову Харківського апеляційного суду від 17.09.2020 в частині позовних вимог прокурора міста Харкова в інтересах держави до Харківської міської ради, ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення та витребування земельних ділянок, залишено без змін.

За постановою Верховного Суду від 08.06.2022 постанову Харківського апеляційного суду від 17.09.2020 у частині позовних вимог прокурора міста Харкова в інтересах держави Україна до Харківської міської ради, ОСОБА_2 , треті особи: Державна інспекція сільського господарства в Харківській області, про визнання незаконним і скасування рішення та витребування земельних ділянок залишено без змін.

Так, судовим рішенням визнано незаконним та скасовано п.п. 12.1, 12.2, 12.3, 12.4 додатку 1 до рішення 45 сесії Харківської міської ради 5 скликання «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для розміщення об`єктів містобудування» від 23.06.2010 № 151/10.

Постановлено витребувати у ОСОБА_2 земельну ділянку площею 11,9188 га, кадастровий номер :16:013:0046, земельну ділянку площею 9,3146 га, кадастровий номер :16:013:0042, земельну ділянку площею 6,3269 га кадастровий номер :16:013:0045, земельну ділянку площею 4,8534 га, кадастровий номер :16:013:0044 за адресою: м. Харків, Білгородське шосе (біля табору «Лісова казка») на користь територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради.

У зазначеній справі:

- суди встановили, що ОК «ЖБК «ЗЕЛЕНИЙ КВАРТАЛ» не був житлово-будівельним, а був обслуговуючим кооперативом, оскільки його фактична мета та порядок створення, організація та діяльність не відповідають вимогам законодавства щодо житлово-будівельного кооперативу. Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань діяльність ОК «ЖБК «Зелений квартал» була припинена 22 листопада 2013 року, що свідчить про відсутність у вказаного кооперативу та його членів наміру проводити забудову земельної ділянки площею близько 30 га;

- судами встановлено, що Харківська міська рада під час безоплатного надання спірних земельних ділянок ОК «ЖБК «ЗЕЛЕНИЙ КВАРТАЛ» мала можливість та, з урахуванням покладених на неї публічних функцій, була зобов`язана з`ясувати правовий статус, мету та підстави створення ОК «ЖБК «ЗЕЛЕНИЙ КВАРТАЛ», переконатися у додержанні кооперативом порядку його створення відповідно до вимог чинного законодавства, а також встановити підстави передачі землі безоплатно у власність згідно зі статтею 41 ЗК України житлово-будівельному кооперативу. Проте зазначеного обов`язку Харківська міська рада не виконала;

- встановивши, що ОК «ЖБК «ЗЕЛЕНИЙ КВАРТАЛ» не був житлово-будівельним, а був обслуговуючим кооперативом, оскільки його фактична мета та порядок створення, організація та діяльність не відповідають вимогам законодавства до житлово-будівельного кооперативу, суд апеляційної інстанції зробив правильний висновок про визнання незаконними та скасування пунктів 12.1, 12.2, 12.3, 12.4 додатку 1 до рішення 45 сесії Харківської міської ради 5 скликання «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для розміщення об`єктів містобудування» від 23.06.2010 № 151/10;

- суд апеляційної інстанції не врахував, що у тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. У зв`язку із цим апеляційний суд зробив помилковий висновок про задоволення позовних вимог щодо визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку, оскільки ці вимоги не є ефективним способом захисту права власника. Суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні зазначених позовних вимог, проте помилився щодо мотивів такої відмови. Тому у задоволенні позовних вимог про визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку слід відмовити з зазначеної підстави;

- апеляційним судом встановлено, що повернення у комунальну власність спірних земельних ділянок, незаконно відчужених органом місцевого самоврядування переслідує легітимну мету контролю за використанням майна відповідно до загальних інтересів та за цільовим призначенням. Право витребувати земельну ділянку, з огляду на доведену незаконність і безпідставність її відчуження на користь ОК «ЖБК «ЗЕЛЕНИЙ КВАРТАЛ» передбачуване у чинному законодавстві України. Відповідні приписи стосовно регламентування підстав для витребування майна з чужого незаконного володіння є доступними та чіткими. Звернення прокурора з вимогою про витребування земельних ділянок із володіння відповідача спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності під час вирішення суспільно важливого та соціально значущого питання - розпорядження землями значної площі в межах великих міст з метою проведення забудови, а також захист суспільних інтересів загалом, права власності на землю Українського народу;

- з урахуванням встановлених обставин апеляційним судом вказано, що втручання держави у право мирного володіння майном мало нормативну основу у національному законодавстві і характеризувалося доступністю для заінтересованих осіб, чіткістю, та наслідки його застосування були передбачуваними; витребування спірної земельної ділянки переслідувало легітимну мету згідно із загальними інтересами розпорядження землями значної площі в межах великих міст з метою проведення забудови. Справедливий баланс між суспільним і приватним інтересами не порушений, оскільки відповідає легітимній меті контролю за використанням цієї ділянки згідно із загальними інтересами; кінцевий набувач розпорядився його процесуальними правами та не заявив зустрічний позов про надання належного відшкодування шкоди у зв`язку з вимогою про витребування земельної ділянки;

- у зв`язку з наведеним апеляційний суд зробив правильний висновок про витребування спірних земельних ділянок з володіння останнього власника.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У зв`язку із викладеним, факт протиправності вибуття земельних ділянок із комунальної власності, а також необхідність повернення земельних ділянок на користь Харківської міської територіальної громади, доказуванню не потребує.

Проте, у подальшому, доки справа розглядалась неодноразово в судах всіх інстанцій, відповідно до інформації реєстру речових прав на нерухоме майно, публічної кадастрової карти встановлено, що земельні ділянки, що підлягають витребуванню відповідно до постанови Харківського апеляційного суду від 17.09.2020, залишеної без змін постановою Верховного Суду від 08.06.2022 (справа № 638/13219/15-ц, провадження № 61-15381св20) :16:013:0042, :16:013:0045, :16:013:0044 поділено ОСОБА_2 .

Згідно з інформацією ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 08.02.2023, наданої на адресу окружної прокуратури, державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :16:013:0045 скасована шляхом поділу на земельні ділянки з наступними кадастровими номерами: :16:013:0440, :16:013:0441, :16:013:0442, :16:013:0443, :16:013:0444, :16:013:0445, :16:013:0446, :16:013:0447, :16:013:0448, :16:013:0449, :16:013:0450, :16:013:0451, :16:013:0452, :16:013:0453, :16:013:0454, :16:013:0455, :16:013:0456, :16:013:0457, :16:013:0458, :16:013:0459, :16:013:0460, :16:013:0461, :16:013:0462, :16:013:0463, :16:013:0464, :16:013:0465, :16:013:0466, :16:013:0467, :16:013:0468, :16:013:0469, :16:013:0470, :16:013:0471, :16:013:0472, :16:013:0473, :16:013:0474, :16:013:0475.

Державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :16:013:0044 скасована шляхом поділу на земельні ділянки з наступними кадастровими номерами: :16:013:0476, :16:013:0477, :16:013:0478, :16:013:0479, :16:013:0480, :16:013:0481, :16:013:0482, :16:013:0483, :16:013:0484, :16:013:0485, :16:013:0486, :16:013:0487, :16:013:0488, :16:013:0489, :16:013:0490, :16:013:0491, :16:013:0492, :16:013:0493, :16:013:0494, :16:013:0495, :16:013:0496, :16:013:0497, :16:013:0498, :16:013:0499, :16:013:0500, :16:013:0501, :16:013:0502, :16:013:0503, :16:013:0504, :16:013:0505.

Державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :16:013:0042 скасована шляхом поділу на земельні ділянки з наступними кадастровими номерами: :16:013:0382,

:16:013:0383, :16:013:0384, :16:013:0385, :16:013:0386, :16:013:0387, :16:013:0388, :16:013:0389, :16:013:0390, :16:013:0391, :16:013:0392, :16:013:0393, :16:013:0394, :16:013:0395, :16:013:0396, :16:013:0397, :16:013:0398, :16:013:0399, :16:013:0400, :16:013:0401, :16:013:0402, :16:013:0403, :16:013:0404, :16:013:0405, :16:013:0406, :16:013:0407, :16:013:0408, :16:013:0408, :16:013:0409, :16:013:0410, :16:013:0411, :16:013:0412, :16:013:0413, :16:013:0414, :16:013:0415, :16:013:0416, :16:013:0417, :16:013:0418, :16:013:0419, :16:013:0420, :16:013:0421, :16:013:0422, :16:013:0423, :16:013:0424, :16:013:0425, :16:013:0426, :16:013:0427, :16:013:0428, :16:013:0429.

Також земельні ділянка з кадастровим номером :16:013:0407 скасована шляхом поділу на земельні ділянки з кадастровими номерами :16:013:0542 та :16:013:0543.

На підставі ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», враховуючи те, що інтереси держави залишаються незахищеними та не відновленими, земельні ділянки - площею 9,3146 га, кадастровий номер :16:013:0042; площею 6,3269 га кадастровий номер :16:013:0045; площею 4,8534 га, кадастровий номер :16:013:0044 за адресою: м. Харків, Білгородське шосе (біля табору «Лісова казка»), які за рішенням суду (а саме постанови Харківського апеляційного суду від 17.09.2020, що залишена без змін постановою Верховного Суду від 08.06.2022) мають бути витребувані у ОСОБА_2 на користь Харківської міської територіальної громади в особі Харківської міської ради та зважаючи на те, що на теперішній час зазначені земельні ділянки поділені, Шевченківською окружною прокуратурою міста Харкова на адресу Харківської міської ради направлено запит від 21.02.2023 №55-104-833вих23 з питаннями чи вживались Харківською міською радою заходи (зокрема, пред`явлення позовних заяв, іншим чином виконання рішення суду) щодо повернення зазначених земельних ділянок у власність Харківської міської територіальної громади.

Також міська рада поінформована зазначеним листом, що у разі невжиття міською радою зазначених заходів реагування щодо повернення земельних ділянок, органами прокуратури будуть самостійно вживатись такі заходи шляхом пред`явлення відповідних позовів в інтересах держави в особі Харківської міської ради.

Згідно листа Харківської міської ради від 27.03.2023 № 1659/0/225-23, який надійшов на адресу окружної прокуратури 25.05.2023, «…відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :16:013:0042, :16:013:0045 та :16:013:0044 наявна наступна інформація;

-земельна ділянка площею 9,3146 га з кадастровим номером :16:013:0042 - об`єкт знаходиться в процесі поділу з 09.09.2013;

-земельна ділянка площею 4,8534 га з кадастровим номером :16:013:0044 - об`єкт закрито (дата державної реєстрації: 14.02.2014; індексний номер рішення: 11098900);

-земельна ділянка площею 6,3269 га з кадастровим номером :16:013:0045 - об`єкт закрито (дата державної реєстрації: 14.02.2014; індексний номер рішення: 11098900).

Таким чином, на момент прийняття вищевказаного рішення суду об`єкти нерухомого майна, а саме, земельні ділянки з кадастровими номерами :16:013:0042 (площа 9,3146 га), :16:013:0045 (площа 6,3269 га) та :16:013:0044 (площа 4,8534 га), було поділено.

З огляду на зазначене, станом на сьогодні, виконати постанову Харківського апеляційного суду від 17.09.2020 у справі № 638/13219/15, залишену без змін постановою Верховного Суду від 08.06.2022 у справі № 638/13219/15-ц, щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :16:013:0042, :16:013:0045 та :16:013:0044 не можливо.»

Ухвалою суду від 29.08.2023 року у справі відкрито загальне позовне провадження із призначенням підготовчого судового засідання.

23.10.2023 року від представника позивача - адвоката Нестеренка С.О. надійшов відзив на позовну заяву, в якій просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог зокрема через пропуск позовної давності та не зазначає поважності причин такого пропуску. Так, звертаючись із позовом до суду 14.02.2014 року у справі 638/13219/15 прокурор вже знав про існування порушеного права. Крім того, інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є відкритою, а тому мав можливість фактично дізнатись про порушення прав держави. Позовна давність на віндикаційні позови держави в особі органів державної влади становить три роки, а тому відповідний позов повинен був бути поданим не пізніше 2017 року, а не у 2023 році.

Встановивши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 4 ЦПК України кожна особа має право у встановленому законом порядку звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Право на звернення до суду (право на захист у процесуальному розумінні) гарантується Конституцією та законами України, у тому числі статтями 15, 16 ЦК України та статтями 4, 5, 19 ЦПК України і може бути реалізоване, зокрема, коли особа вважає, що її право або право особи в інтересах якої вона звертається до суду порушено.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відтак, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Згідно з абз.12 ч.2 ст.16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Положеннями ч.1 та ч.2 ст.5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом.

Статтею 330 ЦК України встановлено, що в разі, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 ЦК України майно не може бути витребуване у нього.

Відповідно до статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Відповідно до частини першої статті 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно, серед іншого вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

У відповідності до статті 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Таким чином, у відповідності до вимог статей 330, 387, 388, 396 ЦК України право власності на нерухоме майно, яке було відчужено поза волею власника не набувається добросовісним набувачем, оскільки це майно може бути у нього витребуване. Право власності дійсного власника в такому випадку презюмується і не припиняється із втратою ним цього майна.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 11 лютого 2015 року у справі № 6-1цс15 та від 16 квітня 2014 року у справі № 6-146цс13.

Отже, право власності на майно, яке було передано за угодами щодо його відчуження поза волею власника, не набувається, у тому числі й добросовісним набувачем, оскільки це майно може бути у нього витребуване. Право власності дійсного власника в такому випадку презюмується і не припиняється із втратою ним цього майна.

Лише за наявності волевиявлення органу місцевого самоврядування, оформленого рішенням, можливе розпорядження спірним нерухомим майном.

Таким чином, у випадку якщо майно вибуло з володіння законного власника поза його волею, останній може розраховувати на повернення такого майна, незважаючи на добросовісність та відплатність його набуття сторонніми особами, і має право звернутися до суду з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння (віндикаційним позовом).

Згідно із пунктами 146, 152, 153, Постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі №359/3373/16-ц (провадження №14-2цс21) набуття особою володіння нерухомим майном полягає у внесенні запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за цією особою. Якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від (стягнення) з цієї особи нерухомого майна. Рішення суду про витребування з володіння відповідача нерухомого майна саме по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно; такий запис вноситься у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень є підставою для внесення відомостей про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав (записів до Державного реєстру прав). З відображенням таких відомостей (записів) у Державному реєстрі прав рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень вичерпує свою дію. Отже, вимога про скасування такого рішення після внесення на його підставі відповідних відомостей (записів) до Державного реєстру прав не відповідає належному способу захисту. Пред`явлення власником нерухомого майна вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права.

У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що власник з дотриманням вимог статті 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюга договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Такі висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18, пункти 85, 86), від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17 (провадження № 12-97гс19, пункт 38), від 22 січня 2020 року у справі № 910/1809/18 (провадження № 12-148гс19, пункт 34), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (провадження № 14-125цс20, пункт 74), 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21, пункт 148) та інших.

Належним відповідачем за позовом про витребування нерухомого майна є особа, за якою зареєстроване право власності на таке майно.

Отже, вимога про витребування нерухомого майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними.

Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16, провадження № 14-208цс18, пункти 146-147.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (провадження № 14-125цс20) зазначено, що за загальним правилом, якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від (стягнення з) цієї особи нерухомого майна. Задоволення віндикаційного позову, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; такий запис вноситься виключно у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними.

З огляду на те, що спірне майно вибуло з власності Харківської міської ради поза її волею, пред`явлення прокурором позову до кінцевого набувача права на земельні ділянки про її витребування на підставі статей 387, 388, 396 ЦК України відповідає вимогам закону.

Водночас суд зазначає, що відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

На віндикаційні позови держави в особі органів державної влади поширюється загальна позовна давність (пункт 60 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 362/44/17).

Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

У частині четвертій статті 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

За змістом статей 256, 261 ЦК України позовна давність є строком пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу).

У передбачених законом випадках у разі порушення або загрози порушення інтересів держави з позовом до суду звертається прокурор від імені органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, то за загальним правилом позовну давність слід обчислювати з дня, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах (близький за змістом висновок сформульований, зокрема в постанові Верховного Суду України від 12 квітня 2017 року у справі № 6-1852цс16, а також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справах № 369/6892/15-ц і № 469/1203/15-ц).

У постанові від 20 червня 2018 року у справі № 697/2751/14-ц, зважаючи на її обставини, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що для вирішення питання про дотримання строку звернення до суду за захистом прав суд має встановити, коли прокурор довідався чи міг довідатися про порушення інтересів держави. Вказаний висновок Велика Палата Верховного Суду конкретизувала у пункті 48 постанови від 17 жовтня 2018 року у справі № 362/44/17 так: позовна давність починає обчислюватися з дня, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися прокурор, у таких випадках: 1) прокурор, який звертається до суду у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, довідався чи мав об`єктивну можливість довідатися (під час кримінального провадження, прокурорської перевірки тощо) про порушення або загрозу порушення таких інтересів чи про особу, яка їх порушила або може порушити, раніше, ніж орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах; 2) прокурор звертається до суду у разі порушення або загрози порушення інтересів держави за відсутності відповідного органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження щодо захисту таких інтересів.

При цьому порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», що містяться в статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

У даному випадку прокурор міг дізнатись про порушення права Харківської міської територіальної громади на спірне майно при розгляді справи 638/13219/15 та з моменту внесення відомостей про державну реєстрацію права власності на земельні ділянки, що виступають предметом спору, а саме з 14.02.2014 року.

Доказів зворотного матеріали справи не містять та позивачем не надано.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 10, 12, 13, 76-81, 141, 89, 258, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позовні вимоги Керівника Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова, який діє в інтересах Харківської міської ради до ОСОБА_2 про витребування земельних ділянок залишити без задоволення.

Витрати зі сплати судового збору залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Відповідно ч.3 ст.354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення складений 18.03.2024 року.

Головуючий суддя: