Справа №710/356/24
Номер провадження 2/710/237/24
УХВАЛА

іменем України

18.03.2024 м. Шпола

Суддя Шполянського районного суду Черкаської області Сивокінь С.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (малолітній), ОСОБА_3 (малолітня) до держави Російської Федерації в особі Посольства Російської Федерації в Україні про відшкодування моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

15.03.2024 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла позовна згадана позовна заява в якій міститься прохання: стягнути із держави Російська Федерація на користь ОСОБА_1 на відшокдування моральної шкоди 35 000 євро, еквівалент 14444222,50 грн; стягнути із держави Російська Федерація на користь ОСОБА_2 на відшокдування моральної шкоди 35 000 євро, еквівалент 14444222,50 грн; стягнути із держави Російська Федерація на користь ОСОБА_3 на відшокдування моральної шкоди 35 000 євро, еквівалент 14444222,50 грн. Підставою позову є завдання моральних страждань позивачам внаслідок збройної агресії Російської Федерації.

Згідно зі ч. 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч.17 ст.28 ЦПК України позови про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб (в тому числі про відшкодування шкоди, завданої внаслідок обмеження у здійсненні права власності на нерухоме майно або його знищення, пошкодження) у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру можуть пред`являтися також за місцем проживання чи перебування позивача.

Місцем проживання позивача є : АДРЕСА_1 .

Місцем проживання ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , як внутрішньо переміщених осіб, зазначено: АДРЕСА_2 . ОСОБА_2 і ОСОБА_3 є малолітніми особами, ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_1 є рідним батьком цих малолітніх дітей.

Відповідно до ч.4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Оскільки діти: ОСОБА_2 і ОСОБА_3 - є малолітніми, вони не можуть самостійно проживати від батька.

Відповідно до ч.1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ч.2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду, за захистом прав та інтересів дитини, а також непрацездатних сина, дочки як їх законні представники без спеціальних на те повноважень.

Відповідно до ч.1 ст. 242 ЦК України батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей.

У позовній заяві записано, що в інтересах малолітніх ОСОБА_2 і ОСОБА_3 діє мати ОСОБА_1 . Суд уважає, що написання слова (мати) є опискою. Більше того, позов підписано лише один позивачем - ОСОБА_1 , який є батьком дітей.

Зважаючи на те, що місце проживання дітей визначається місцем проживання їх батьків тому вирішити питання про права і обов`язки одного зі співпозивачів неможливо без вирішення питання щодо інших, отже справа має розглядатися за місцем проживання батька малолітніх дітей. Доказів того, що батько є внутрішньо переміщеною особою, матеріали справи не містять.

Відповідно до ч.1 п.3 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Відповідно до п.3 1 цього ж Закону України, до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не пізніше 1 січня 2023 року.

Відповідно до п.1, ч.1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно із ч. 3 ст. 31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Враховуючи вимоги чинного законодавства та наявні матеріали справи , ця справа підсудна Бориспільському міськрайонному суду Київської області.

Керуючись ч.17 ст. 28, ч.ч.1,3, ст. 31, ст. 32, 258-260 ст. 353, ст. 354 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (малолітній), ОСОБА_3 (малолітня) до держави Російської Федерації в особі Посольства Російської Федерації в Україні про відшкодування моральної шкоди, передати на розгляд до Бориспільського міськрайонного суду Київської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Суддя С.С. Сивокінь