КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження №22-ц/824/3237/2024 Головуючий суддя: Олійник В.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 березня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Головуючого судді: Олійника В.І.,

суддів: Гаращенка Д.Р., Сушко Л.П.,

при секретарі: Курченко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 07 серпня 2023 року про відмову в прийнятті додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та визнання майна приватною власністю, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про поділ майна подружжя та визнання майна приватною власністю.

У травні 2020 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, припинення права власності, стягнення збитків, відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 11 липня 2023 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду з тих підстав, що позивачу було відомо про десять останніх судових засідань, однак до суду він не з`явився і заяви про розгляд справи у його відсутність не подавав.

11 липня 2023 року Деснянським районним судом м. Києва було ухвалено рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та визнання майна приватною власністю - задоволено частково.

26 липня 2023 року позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням/заявою про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу витрат щодо вартості судово оціночної-будівельної експертизи у розмірі 16 016 грн; витрат на професійну правничу допомогу - 37 009,75 грн; поштових витрат у розмірі - 39 грн; 415 грн за обслуговування банківськими установами, понесені заявником.

В обґрунтування заявник зазначив, що судом при ухваленні судового рішення не було вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 07 серпня 2023 року відмовлено в прийнятті додаткового рішення у справі з тих підстав, що зустрічний позов ОСОБА_1 ухвалою суду було залишено без розгляду у зв`язку з неодноразовими неявками в судові засідання позивача, судову будівельно-оціночну експертизу судом було призначено в рамках зустрічного позову, а експертний висновок при ухваленні рішення за первісним позовом судом не досліджувався і не враховувався.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 з посиланням на порушення судом норм процесуального права ставиться питання про скасування ухвали та ухвалення рішення, яким задовольнити його вимоги щодо стягнення витрат по вартості експертизи, судових витрат та витрат на професійну правничу допомогу.

Скаргу обґрунтовано тим, що через його відсутність, він не мав можливості подати заяву в засіданні 11 липня 2023 року до закінчення судових дебатів у справі, щодо вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог, про що було відомо судді під час постановлення ухвали 07.08.2023 року.

В судове засідання 07 серпня 2023 року сторони не викликались, визнавши відсутність необхідності виклику, на підставі ч.4 ст.270 ЦПК України.

Повідомлення про призначення судового засідання 07 серпня 2023 року в системі Електронний Суд датоване 08 серпня 2023 року.

В обґрунтування рішення ухвали від 07.08.2023 року, посилаючись на норми ч.3

ст.141 ЦПК України, судом не враховано поведінку позивача - ОСОБА_2 під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, а саме: подання до суду незаконних та необгрунтованих звітів про оцінку майна №313, №314, №315, від 06.07.2017 року. Подані ОСОБА_2 зазначені звіти не відповідали фактичній ринковій вартості майна та надавали їй можливість безпідставно завищувати позовні вимоги, що мало суттєве значення для справи.

В позовній заяві ОСОБА_2 від 25.09.2017 року про поділ майна подружжя та визнання майна приватною власністю (а.с.1-9, т.1) у справі №754/12510/17 позивачка в обґрунтування своєї позиції, посилалася на звіти про оцінку майна №313, №314, №315, від 06.07.2017 року, які з дати подання їх до суду були не дійсними через відсутність підписів замовника на перших (титульних) сторінках звітів, про що зазначено оцінювачем та директором ТОВ «АГЕНСТВО ЕКСПЕРТНОЇ ОЦІНКИ УКРАЇНИ» на других сторінках звітів, як обов`язкової умови дійсності звітів, що ставило під сумнів і підсудність розгляду (ст.30 ЦПК України), поданої ОСОБА_2 позовної заяви.

На підставі зазначеного, ОСОБА_1 , як відповідачем за позовною заявою, 10 квітня 2018 року (зареєстровано 11.04.2018 року) подано клопотання про призначення оціночно-будівельної експертизи.

Вважає, що позивачка затягувала ухвалення судом рішення про призначення експертизи, в тому числі просила відмовити у призначенні судом оцінки наданих позивачем суду звітів від 06.07.2017 року.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 08 червня 2018 року у справі призначено судову будівельно-оціночну експертизу.

Витрати по проведенню експертизі ухвалою суду були покладені на нього. Вартість призначеної судом оціночно-будівельної експертизи згідно рахунку КНДІСЕ МЮУ №14867 від 11.07.2018 року склала 16 016 грн, яка була сплачена ним в повному обсязі 27.07.2018 року, з додатково сплаченою комісією банку в сумі 160,16 грн, після чого КНДІСЕ МЮУ була виконана призначена судом оціночно-будівельна експертиза.

Висновком експертизи визначено, що найвищою вартістю, яка дорівнює 1 330 586 грн., визначено квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 50,3 кв.м., яка знаходиться у Дарницькому районі м. Києві, загальною площею 50,3 кв.м., яка знаходиться у Дарницькому районному суді м. Києва.

Відповідно, під час розгляду позовної заяви, розподілу судових витрат між сторонами, та ухвалення судового рішення від 11.07.2023 року та від 07.08.2023 року, судом не врахована вартість оплаченої ним призначеної судом судової оціночно-будівельної експертизи, у сумі 16 016 грн, яка підтвердила невідповідність наданих до суду ОСОБА_2 25.09.2017 року розрахунків вартості майна.

В обґрунтування ухвали від 07 серпня 2023 року судом зазначено про обставини залишення зустрічної позовної заяви - без розгляду, зв`язок призначеної судом судової будівельно-оціночної експертизи з його зустрічною позовною заявою, та не досліджувався судом експертний висновок при ухваленні рішення.

Таким чином, вважав, що у відповідності до норм ЦПК України судом безпідставно залишені поза увагою судові витрати, понесені ним під час розгляду позовної заяви ОСОБА_2 від 25.09.2017 року, про поділ майна подружжя та визнання майна приватною власністю, без урахування судових витрат за його зустрічним позовом.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Зазначає, що щодо витрат, які апелянт ОСОБА_1 намагається стягнути і наводить в своїй апеляційній скарзі, то дійсно суд першої інстанції вірно трактує ці витрати, як ті, які були пов`язані з розглядом зустрічного позову ОСОБА_1 , який фактично був залишений без розгляду ухвалою Деснянського районного суд м. Києва від 11 липня 2023 року.

Апелянт посилається на те, що ним були подані попередні розрахунки витрат, але як вбачається із матеріалів справи, ці розрахунки були подані, як витрати по зустрічній позовній заяві, а тому суд правильно визначив відсутність можливості їх стягнення.

Позивач по первинному позову вважає, що своїми діями, а саме: подачею заяви на ухвалення додаткового рішення, ОСОБА_1 визнає той факт, що закриття провадження по його зустрічному позову є обґрунтованим, а також, саме рішення суду щодо способу розподілу майна його влаштовує. І саме тому він не подає апеляційної скарги на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11 липня 2023 року у справі №754/12510/17.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи в ухваленні додаткового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що зустрічний позов ОСОБА_1 було залишено без розгляду у зв'язку з неодноразовими його неявками в судові засідання, судову будівельно-оціночну експертизу судом було призначено в рамках зустрічного позову, і експертний висновок при ухваленні рішення за первісним позовом судом не досліджувався та не враховувався, тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви в частині стягнення з ОСОБА_2 витрат за проведення судової експертизи. Суд також зазначав, що вимоги заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу, поштових витрат, витрат за обслуговування банківськими установами також не підлягали задоволенню, оскільки розгляд позову закінчився без ухвалення судом рішення по суті спору у зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Такі висновки відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Судом встановлено, що ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 11 липня 2023 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, припинення права власності, визнання права власності, стягнення збитків, відшкодування моральної шкоди по цивільній справі за позовними вимогами ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя залишено без розгляду.

11 липня 2023 року Деснянським районним судом м. Києва у справі ухвалено рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та визнання майна приватною власністю задоволено частково.

26 липня 2023 року позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_1 звернувся до суду із клопотанням/заявою про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу витрат щодо вартості судово оціночної-будівельної експертизи у розмірі 16 016 грн, витрат на професійну правничу допомогу - 37 009,75 грн; поштових витрат у розмірі - 39 грн; 415 грн за обслуговування банківськими установами, понесені заявником.

Згідно з ч.1, 2, 4 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

За ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною другою цієї статті інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч.3. ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо.

Щодо заявлених вимог про стягнення судових витрат, суд зазначав, що ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 11 липня 2023 року у зв`язку з неодноразовими неявками позивача в судові засідання, а саме: десять разів поспіль, зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, припинення права власності, визнання права власності, стягнення збитків, відшкодування моральної шкоди, - залишено без розгляду.

Так, залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду судом справи без прийняття рішення суду по суті спору у зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому, наслідком чого є можливість повторного звернення до суду з тотожним позовом.

Виходячи з наведеного, оскільки суд постановив залишити позов без розгляду, а отже, рішення по суті спору судом не ухвалено, то питання судових витрат має вирішуватися в контексті зазначених обставин.

Згідно з ч.5 ст.142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необгрунтованих дій позивача.

Отже, враховуючи те, що зустрічний позов ОСОБА_1 ухвалою суду було залишено без розгляду у зв'язку з неодноразовими неявками в судові засідання позивача, судову будівельно-оціночну експертизу судом було призначено в рамках зустрічного позову, експертний висновок при ухваленні рішення за первісним позовом судом не досліджувався і не враховувався, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні заяви в частині стягнення з ОСОБА_2 витрат за проведення судової експертизи.

Крім того, суд вірно зазначав, що вимоги заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу, поштових витрат, витрат за обслуговування банківськими установами також не підлягають задоволенню, оскільки розгляд позову закінчився без прийняття рішення судом по суті спору у зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку щодо залишення без задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та залишення без змін ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 07 серпня 2023 року про відмову в прийнятті додаткового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 07 серпня 2023 року про відмову в прийнятті додаткового рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 14 березня 2024 року.

Головуючий:

Судді: