Справа №: 398/667/21
провадження №: 2/398/50/24
Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:
головуючої судді Нероди Л.М.,
за участю секретаря Міщенко С.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії цивільну справу №398/667/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства " Українська пожежно-страхова компанія", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП,
В С Т А Н О В И В:
Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав відзив на позовну заяву, у якому зазначив що відповідачем було правомірно, керуючись п. п. 37.1.4. п. 37.1 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) відмовлено позивачу у здійсненні виплати страхового відшкодування. А саме, відповідно до вимог вказаного закону, підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином, Законом встановлено спеціальний строк, впродовж якого потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання страхового відшкодування, може реалізувати своє право на отримання страхового відшкодування шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу, та підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування. Дорожньо-транспортна пригода сталась 06 липня 2019року, із заявою про страхове відшкодування шкоди, заподіяної майну, ОСОБА_1 до відповідача протягом року з моменту вчинення ДТП так і не звернувся. Із позовними вимогами до відповідача позивач також звернувся поза межами річного строку для подання заяви про страхове відшкодування, що відповідно до ст. 37 Закону є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування. А тому просив у задоволенні позову відмовити.
Згідно ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд визнав за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.
ПОЯСНЕННЯ ТРЕТЬОЇ ОСОБИ, ЯКА НЕ ЗАЯВЛЯЄ САМОСТІЙНИХ ВИМОГ
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.02.2021 року справу №398/667/21 (провадження №2/398/984/21) розподілено судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Орловському В.В.
Ухвалою судді від 05 лютого 2021 року справу прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.
Згідно з розпорядженням керівника апарату Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05.10.2021 року №873-р щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справ та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 05.10.2021 року справа №398/667/21 (провадження №2/398/984/21) розподілена судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Нероді Л.М.
Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду від 06.01.2022року, прийнято до свого провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства " Українська пожежно-страхова компанія", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
06 липня 2019 року о 21 год. 40 хв. ОСОБА_2 в с. Приютівка по пр. Дружби, керуючи автомобілем ПАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибравши безпечного інтервалу та не врахувавши дорожньої обстановки, здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб Мерседес Віто, державний номерний знак НОМЕР_2 . В наслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказаними діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.13.1, 13.3 Правил дорожнього руху, вчинивши таким чином адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06.09.2019 року , ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоді, за що останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено штраф у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.
Згідно рахунку-фактури № СЧ-0002030 від 01.08.2019 року, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Мерседес Віто, державний номерний знак НОМЕР_2 становить 23 648,64грн.
Власником транспортного засобу Мерседес Віто, державний номерний знак НОМЕР_2 - ОСОБА_1 .
Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу ПАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 на момент вчинення дорожньо - транспортної пригоди застраховано в ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на підставі полісу АО/3667370 від 11.06.2019 року обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
ОЦІНКА СУДУ
Судом було встановлено, що 06 липня 2019 року о 21 год. 40 хв. ОСОБА_2 в с. Приютівка по пр. Дружби, керуючи автомобілем ПАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибравши безпечного інтервалу та не врахувавши дорожньої обстановки, здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб Мерседес Віто, державний номерний знак НОМЕР_2 . В наслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказаними діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.13.1, 13.3 Правил дорожнього руху, вчинивши таким чином адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06.09.2019 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоді, за що останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено штраф у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.
Згідно рахунку-фактури № СЧ-0002030 від 01.08.2019 року, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Мерседес Віто, державний номерний знак НОМЕР_2 становить 23 648,64грн.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Разом з цим, як встановлено судом та як зазначає у своєму письмову відзиві представник відповідача, позивач із заявою про виплату страхового відшкодування до страховика (страхової компанії) не звертався, встановленого нормою підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якої підставою для відмови страховиком (страховою компанією) у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є, зокрема, неподання потерпілою особою заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння ДТП.
Разом з тим, судом встановлено, що позивачем ані в позовній заяві, ані в наданих доказах не було зазначено взагалі об`єктивних причин поважності пропуску річного строку звернення до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування.
На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою, відмовити.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).
Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).
Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Разом з цим, як встановлено судом та як зазначає у своєму письмову відзиві представник відповідача, позивач із заявою про виплату страхового відшкодування до страховика (страхової компанії) не звертвся, встановленого нормою підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якої підставою для відмови страховиком (страховою компанією) у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є, зокрема, неподання потерпілою особою заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння ДТП.
Закон передбачає, що потерпілий, який володіє правом на майнове відшкодування заподіяної йому шкоди, повинен вчинити ряд активних дій, які б свідчили про його волевиявлення щодо здійснення цього права. Вказані активні дії потерпілого закон пов`язує, зокрема, із поданням заяви про страхове відшкодування впродовж визначеного законом строку (підпункт 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону), зі сприянням у визначенні характеру та розміру збитків (пункт 331.1 статті 331 Закону).
Відтак право потерпілого на отримання відшкодування завданої йому шкоди шляхом виконання страховиком узятих на себе зобов`язань не є безумовним, а пов`язується з поданням до такого страховика заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування), що у свою чергу законодавець обмежує річним строком з моменту скоєння відповідної дорожньо-транспортної пригоди.
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2019 у справі № 465/4287/15 зроблено висновок, що зазначений у підпункті 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» річний строк є преклюзивним і поновленню не підлягає.
Поняття «преклюзивні строки» здійснення регулятивного суб`єктивного права (строк подання заяви про страхове відшкодування до страховика) не є тотожним поняттю «позовна давність» (строк захисту порушеного права особи).
Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. У такому випадку договір про збільшення позовної давності укладається в письмовій формі та може бути оформлений як окремий договір, і як пункт основного договору (частина перша статті 259 ЦК України). При цьому закон не передбачає, що позовна давність, встановлена законом, може бути скорочена за домовленістю сторін, що свідчить про те, що позовна давність на звернення до суду за захистом порушеного права визначається законом і може бути тільки збільшена.
Разом з тим, ані Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ані Цивільний кодекс України, ані будь-який інший закон не передбачає в цьому випадку припинення взагалі права потерпілої особи на отримання відшкодування або на задоволення позову як, наприклад, передбачено Цивільним кодексом України при пропуску позовної давності.
Водночас Цивільним кодексом України передбачається також поновлення, зупинення, переривання позовної давності (статті 263-264, стаття 267 ЦК України).
Сплив строку, протягом якого потерпіла особа може реалізувати своє регулятивне суб`єктивне право за рахунок страховика (страхової компанії), призводить до неможливості отримання страхового відшкодування від особи, що застрахувала відповідальність винної в ДТП особи в позасудовому порядку. Однак законодавством не передбачено в цьому випадку припинення взагалі права на відшкодування шкоди ані у повному обсязі, ані в обсязі страхового відшкодування. Тоді як згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявила сторона у спорі, є підставою для відмови в позові.
Крім того, немає підстав вважати, що річний строк звернення із заявою про виплату страхового відшкодування є спеціальним строком позовної давності, передбаченим статтею 258 Цивільного кодексу України, оскільки це суперечить змісту зазначеної норми, яка не передбачає встановлення спеціальної позовної давності в інших випадках, ніж випадки, передбачені в цій нормі.
З огляду на те, що пропуск річного строку звернення із заявою до страховика (страхової компанії) не зазначений у законодавстві (стаття 12 ЦК України) як підстава для припинення матеріального права, цей строк не може бути розцінений як преклюзивний і такий, що припиняє існуюче право на отримання відшкодування шкоди в розмірі регламентних виплат взагалі.
У випадку, якщо потерпіла особа звернеться до страховика (страхової компанії) за відшкодуванням шкоди з пропуском встановленого річного строку, однак доведе, що нею здійснено розумних заходів для отримання відшкодування за рахунок страховика, та строк пропущено через незалежні від потерпілої особи причини, вона має право на відшкодування шкоди в межах страхової суми за рахунок страховика (страхової компанії) винної у спричиненні шкоди особи, у тому числі у судовому порядку.
Такі правові висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 у справі № 147/66/17.
Враховуючи викладене, оскільки річний строк звернення із заявою до страховика (страхової компанії) не припиняє існуюче право на отримання відшкодування шкоди взагалі, то пропуск позивачем цього строку не може бути підставою для припинення його права на відшкодування шкоди ні в повному обсязі, ні в обсязі страхового відшкодування.
Аналогічна правова позиція відображена у постанові Верховного Суду від 16.02.2022 у справі № 554/3246/18.
Разом з цим, як вбачається із наведеного вище, можливість відшкодування шкоди з пропуском встановленого річного строку для звернення до страховика (страхової компанії) потребує доведення особою того, що нею здійснено розумних заходів для отримання відшкодування за рахунок страховика, та строк пропущено через незалежні від потерпілої особи причини.
В ході судового розгляду встановлено, що позивач до ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" з заявою про страхове відшкодування не звертався, на що вказує й представник страхової компанії, належних та допустимих доказів на підтвердження протилежного стороною позивача суду не надано.
Разом з тим, судом встановлено, що позивачем ані в позовній заяві, ані в наданих доказах не було зазначено взагалі об`єктивних причин поважності пропуску річного строку звернення до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування.
У зв`язку з тим, що у задоволенні позовних вимог судом відмовлено, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 грн. не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 12, 76-81, 89, 141, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд -
У Х В А Л И В:
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства " Українська пожежно-страхова компанія", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку та подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 03.01.2024 року.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 ;

Представник позивача-адвокат Ковальов Андрій Ігорович, місцезнаходження: 28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Г.Усика, 38;

Відповідач Приватне акціонерне товариство " Українська пожежно-страхова компанія", місцезнаходження: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 40;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА