Дата документу 04.03.2024
Провадження № 2/334/761/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 року м. Запоріжжя

Ленінського районного суду м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Гнатюка О.М.,

при секретарі Алєйніковій О.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Кравченко Ольга Василівна, до ОСОБА_2 про визнання особи такою, яка постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є матір`ю позивача. Факт відкриття спадщини підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Запорізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 27.95.2022, актовий запис №1159.

Після її смерті відкрилася спадщина, що складається, у тому числі з:

-частки у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 , виданого Ленінською районної адміністрацією Запорізької міської ради 02.06.1999року. Право власності на квартиру, частка у праві на яку належала ОСОБА_3 , зареєстроване орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації 26.06.1999 року, номер запису 35620 в книзі 201;

-житлового будинку АДРЕСА_2 , що належав ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину заповітом, виданого ОСОБА_4 , приватним за нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, 31.03.2014 року за р. №269, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 19759911 від 31.03.2014 року, номер запису про право власності 5167365.

Заповіт ОСОБА_3 не залишила. Спадкоємцями за законом ОСОБА_3 відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України є:

- син позивач по справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- дочка відповідач по справі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

ОСОБА_3 на день своєї смерті була зареєстрована і проживала за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на день смерті ОСОБА_3 були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3 . Водночас, позивач на час відкриття спадщини фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 разом зі своєю матір?ю, тому до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини в установлений законом строк не звертався.

Відповідачка заяву про прийняття спадщини також не подавала. На сьогодні у провадженні Ленінського районного суду міста Запоріжжя перебуває цивільна справа №334/9529/23 за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

17 жовтня 2023 року позивач звернувся до Другої запорізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_2 . Однак через те, що ОСОБА_1 не надав доказів постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, державний нотаріус відмовив йому в учиненні нотаріальної дії, про що виніс відповідну постанову № 1347/02-31 від 17.10.2023 року.

З метою подальшого оформлення права на спадщину, ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом своїх невизнаних прав та просить визнати його таким, що постійно проживав з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання позивач та його представник не з`явились, представник позивача надала заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, представником відповідача надано до суду заяву про визнання позовних вимог і не заперечує щодо ухвалення судом рішення про задоволення позову.

Дослідивши письмові докази по справі, заяву відповідача про визнання позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Запорізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №1159

Померла є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданого Ленінським р/б РАЦС, актовий запис 953.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 відкрилася спадщина на наступне майно: частки у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , що належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 , та на житловий будинок АДРЕСА_2 , що належав ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину заповітом, виданого приватним за нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сохою О.Б. 31.03.2014 року за р. №269, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 19759911 від 31.03.2014 року, номер запису про право власності 5167365.

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується копією паспорту громадянина України серії НОМЕР_4 , виданого Ленінським РВ УМВС України в Запорізькій області.

З копії акту про фактичне проживання, складеного 18 листопада 2023 року головою квартального комітету № 77, вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та її син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживали однією сімєю з 2012 року до дня смерті ОСОБА_3 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_8 , за адресою АДРЕСА_2 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28 грудня 2023 року витребувано у Другої Запорізької державної нотаріальної контори копію спадкової справи, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 .

На виконання вказаної ухвали, 20 лютого 2024 року державним нотаріусом Другої Запорізької державної нотаріальної контори надано копію спадкової справи № 126/2023 після померлої ОСОБА_3 , відповідно до якої встановлено, що 22 червня 2023 року до нотаріальної контори звернувся ОСОБА_1 з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його матері ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Зазначає спадкоємицею за законом, окрім нього, доньку померлої ОСОБА_2 , яка в той же день звернулась з відповідною заявою про прийняття спадщини у вищевказану нотаріальну контору.

Згідно з відповіддю Департаменту реєстраційних послуг ЗМР від 31 серпня 2023 року № 04-07/3/10805, ОСОБА_3 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 за період 20 липня 2016 року по 27 травня 2022 року (померла ІНФОРМАЦІЯ_8 ). Інформація щодо інших зареєстрованих осіб відсутня.

Постановою державного нотаріуса Другої Запорізької державної нотаріальної дії від 17 жовтня 2023 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_2 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що спадкоємцем не надано доказів постійного проживання зі спадкодавцем.

Частинами 1, 4 статті 206 ЦПК України встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем

Відповідно до ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадшини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до частини першої, третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадшину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом.

Згідно з положеннями статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (у редакції, чинній на час відкриття спадщини) місцем проживання є житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), у яких особа отримує соціальні послуги.

Тлумачення наведених норм свідчить, що частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.

Отже, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації відповідно до положень Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду у справі № 484/747/17 від 10.01.2019 року, у справі № 204/1052/20 від 26.04.2023 року.

Враховуючи вищевикладене, оскільки, як встановлено зібраними у справі доказами, позивач постійно проживав разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини, відповідач визнав позовні вимоги, суд, задовольняючи позовні вимоги, вважає необхідним визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 таким, що постійно проживав з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час її смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст. 29, 1216-1218, 1268 ЦК України, ст. 10-13, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Кравченко Ольга Василівна, до ОСОБА_2 про визнання особи такою, яка постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 таким, що постійно проживав з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час її смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду.

Суддя О.М. Гнатюк