ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/793/24 Справа № 185/5409/23 Суддя у 1-й інстанції - Болдирєва У. М. Суддя у 2-й інстанції - Лопатіна М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді- Лопатіної М.Ю.

суддів: Єлізаренко І.А., Красвітної Т.П.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2023 року, ухвалене у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Описова частина.

Короткий зміст вимог позовної заяви.

В вересні 2023 року Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі: ПАТ АБ «Укргазбанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначав, що 02 серпня 2018 року між ним та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 0020/08/2018/0175, за умовами якого останній отримав кредит у сумі 709 956 грн строком до 01 серпня 2025 року зі сплатою відсотків за користування кредитним коштами у розмірі 14,99 річних на придбання автомобіля Chevrolet Captiva, 2018 року випуску, що буде використовуватися в особистих та сімейних цілях. Сторонами була погоджена сплата позичальником процентної ставки в розмірі 19,99 відсотків річних за порушення строків повернення кредиту. Крім того, 02 серпня 2018 року, з метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за зазначеним кредитним договором, між банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 0020/08/2018/0175/Р, за умовами якого остання зобов`язалася перед кредитором солідарно з позичальником відповідати за порушення виконання зобов`язань за кредитним договором. Банк належним чином виконав своє зобов`язання щодо надання позичальнику кредиту, проте ОСОБА_1 не здійснював погашення кредиту та сплату процентів згідно графіку, що призвело до виникнення заборгованості. 16 січня 2023 року відповідачу був направлений лист-вимога № 129/1640/2023 про сплату заборгованості за кредитним договором, яка утворилась станом на 09 січня 2023 року включно в сумі 435 742 грн 85 коп, в тому числі про дострокове погашення всієї суми кредиту. Проте, цей лист-вимога банку був залишений без відповіді, заборгованість позичальником не погашена.

З огляду на викладене, з урахуванням зменшення позовних вимог, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором № 0020/08/2018/0175 від 02 серпня 2018 року у загальній сумі 419 217 грн, що складається з простроченої заборгованості за кредитом, що утворилась станом на 20 серпня 2023 року включно, в сумі 380 389 грн 35 коп, простроченої заборгованості за процентами, що утворилась станом на 20 серпня 2023 року включно, в сумі 37 164 грн 31 коп, трьох процентів річних за період з 11 жовтня 2019 року по 28 грудня 2021 року включно за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 196 грн 36 коп, трьох процентів річних за період з 12 серпня 2019 року по 28 грудня 2021 року включно за несвоєчасну сплату процентів в сумі 313 грн 37 коп, інфляційних втрат за період з 11 жовтня 2019 року по 28 грудня 2021 року включно, за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 490 грн 39 коп; інфляційних втрат за період з 12 серпня 2019 року по 28 грудня 2021 року включно за несвоєчасну сплату процентів в сумі 663 грн 22 коп.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2023 року позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволені частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 0020/08/2018/0175 від 02 серпня 2018 року у загальному розмірі 412 553, 66 грн., що складається з тіла кредиту в сумі 375 389 (триста сімдесят п`ять тисяч триста вісімдесят дев`ять) грн 35 коп, процентів за користування кредитом в сумі 37 164 (тридцять сім тисяч сто шістдесят чотири) грн 31 коп.В іншій частині позову відмовлено.

Розподілено судові витрати та стягнуто з відповідачів на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» судові витрати на сплату судового збору у розмірі по 3204 грн 70 коп. з кожного.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ПАТ АБ «Укргазбанк», через свого представника Старенко Т.М., подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду скасувати в частині відмови у стягненні з відповідачів простроченої заборгованості за кредитом в сумі 5000 грн, трьох відсотків річних та інфляційних втрат, нарахованих за період з 28 березня 2020 року по 28 грудня 2021 року за несвоєчасне повернення кредиту та процентів за користування ним в сумі 1663 грн 34 коп. та ухвалити нове рішення, яким задовольнити ці позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що, ухвалюючи рішення та стягуючи заборгованість за кредитом з відповідачів, місцевий суд не врахував те, що при поданні позову та проведенні розрахунку заборгованості, банком був врахований сплачений позичальником 27 березня 2023 року платіж за кредитним договором в розмірі 5000 грн, а тому суд безпідставно повторно відняв цю суму при стягненні боргу. Також місцевим судом було необґрунтовано відмовлено у стягненні з відповідачів трьох відсотків річних та інфляційних втрат, оскільки суд не звернув уваги на те, що ці суми, нараховані за період до закінчення строку кредитування, а саме до 10 лютого 2023 року, а тому також підлягали стягненню.

Доводи і заперечення інших учасників справи.

Відповідачі своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористались.

Мотивувальна частина.

Позиція апеляційного суду.

Зі змісту ч.ч. 1, 3 ст. 368 ЦПК України вбачається, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою «Апеляційне провадження». Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених ст. 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки ціна позову у даній справі є меншою ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, вказана справа розглядається апеляційним судом в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції частково не відповідає зазначеним вимогам закону.

Встановлені обставини справи і визначені відповідно до них правовідносини.

02 серпня 2018 року між ПАТ АБ «Укргазбанк», як кредитодавцем, та ОСОБА_1 , як позичальником, укладено кредитний договір № 0020/08/2018/0175, за умовами якого останній на строк з 02 серпня 2018 року по 01 серпня 2025 року отримав кредит у розмірі 709 956 грн на придбання автомобіля Chevrolet Captiva 2018 року випуску, який буде використовуватися в особистих та сімейних цілях.

Згідно п.п. 1.3.1, 1.3.2 кредитного договору за користування кредитним коштами у межах терміну кредитування процентна ставка встановлюється в розмірі 14,99 % річних та є фіксованою. За користування кредитним коштами, що не повернуті в терміни, передбачені цим договором(прострочена заборгованість), процента ставка встановлюється у розмірі19,99% річних та є фіксованою.

Пунктом 3.1 кредитного договору визначено, що позичальник здійснює погашення кредиту та сплату процентів шляхом здійснення щомісячних платежів відповідно графіку, встановленого у додатку 2 до кредитного договору(а.с.10-19)

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно до вимог частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).

Поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» та «термін виконання зобов`язання» згідно з приписами ЦК України мають різний зміст.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення, а згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (стаття 252 ЦК України).

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України).

Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» визначені у статті 530 ЦК України. Згідно з приписами частини першої цієї статті, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на викладене, строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком дії договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання.

Умовами кредитного договору сторони визначили окремі самостійні зобов`язання позичальника, деталізувавши його обов`язок повернути весь борг частинами та встановили самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку - дострокове повернення всієї суми кредиту.

Так, пункті 4.2.3 кредитного договору сторони погодили право банку вимагати дострокового повного виконання позичальником своїх зобов`язань по цьому договору, включаючи повернення всієї суми кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами у випадку невиконання позичальником будь-яких своїх зобов`язань по цьому договору, в тому числі несвоєчасного виконання грошових зобов`язань з простроченням їх виконання більше ніж на один календарний місяць. Вимога про дострокове виконання позичальником своїх зобов`язань по цьому договору направляється позичальнику у письмовому вигляді та підлягає виконанню в повному обсязі протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу від банку. Якщо протягом цього періоду позичальник усуне порушення умов, визначених у цьому підпункті, вимога банку втрачає чинність (а.с.10-15).

Така умова договору відповідає положенням частини 4 статті 16 Закону України «Про споживче кредитування», згідно якої у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Як правильно встановлено судом першої інстанції та не заперечувалось відповідачем, останнім було допущено прострочення щомісячних платежів за кредитним договором більше ніж один місяць, що призвело до виникнення заборгованості за кредитом та процентами.

Позивач направив на адресу ОСОБА_1 лист-вимогу № 129/1640/2023 від 16 січня 2023 року, який був отриманий позичальником 10 лютого 2023 року, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. (а.с.35-37)

Зазначеним листом банк повідомив відповідача про наявність заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 435 742 грн 85 коп, яка виникла станом на 09 січня 2023 року та складається з заборгованості за кредитом строкової у сумі 402 389 грн 35 коп, заборгованості за кредитом простроченої в сумі 4549 грн 46 коп, заборгованості за процентами поточної в сумі 6719 грн 18 коп, заборгованості за процентами простроченої в сумі 20 488 грн 58 коп, трьох відсотків річних, станом на 23 лютого 2022 року включно, в сумі 440 грн 82 коп, збільшення заборгованості з урахуванням індексу інфляції, станом на 23 лютого 2022 року включно, в сумі 1155 грн 46 коп.

Крім того, за змістом цього листа банк вимагав від позичальника повернення всієї суми заборгованості у вищезазначеному розмірі.

З огляду на те, що протягом тридцяти календарних днів з дня отримання письмової вимоги банку (з 10 лютого 2023 року по 13 березня 2023 року включно), позичальник не сплатив прострочену заборгованість за кредитом та процентами, суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок, що у банка виникло право вимоги про дострокове повернення споживчого кредиту, процентів за користування кредитом, що позивач реалізував звернувшись до суду з позовом.

Визначаючи розмір заборгованості за тілом кредиту та відсотками, який підлягав стягненню з відповідачів на користь банку, суд врахував те, що відповідач ОСОБА_1 з 27 березня 2023 року по серпень 2023 року з метою погашення заборгованості здійснив декілька платежів на загальну суму 22 000 грн, що підтверджується копіями квитанцій від 27 березня 2023 року на суму 5000 грн, від 18 квітня 2023 року на суму 5000 грн, від 30 травня 2023 року на суму 5000 грн, від 12 червня 2023 року на суму 7000 грн. Суд відрахував погашену відповідачем суму (22 000 грн) від загального боргу за тілом кредиту (а.с.78-81).

Разом з тим, зменшуючи суму, що підлягала стягненню з відповідачів, місцевий суд помилково відняв від загальної суми боргу здійснений позичальником 27 березня 2023 року платіж на суму 5000 грн, який був врахований банком при визначенні суму боргу за кредитним договором при поданні позову, що вбачається з розрахунку заборгованості банку від 02 серпня 2023 року та виписки з особистого рахунку позичальника за період з 02 серпня 2018 року по 27 березня 2023 року, що були долучені банком до його первісної позовної заяви (а.с.78, 79, 80, 81, 6-8,26-27)

Отже, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги в тій частині, що сума боргу за кредитним договором, що підлягала стягненню з відповідачів повинна бути збільшена на 5000 грн, а тому рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині суми стягнутої заборгованості за тілом кредиту.

Крім того, відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Ураховуючи наведене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Зазначене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 14-10цс18 та від 04 липня 2018 року у справі № 14-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 14-318цс18.

Велика Палата Верховного Суду звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до ст. 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц.

У постанові Верховного Суду від 10 травня 2022 року, справа № 522/9547/13-ц, зазначено, що проценти, встановлені статтею 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною другою статті 625 ЦК України, є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Звернувшись до позичальника з вимогою про дострокове повернення кредиту, яка була отримана останнім 10 лютого 2023 року, позивач змінив порядок, умови і строк виконання зобов`язання щодо повернення всієї суми кредиту з нарахованими відсотками.

Отже, з огляду на те, що на нарахування трьох відсотків річних та інфляційних втрат, передбачених ст. 625 ЦК України, банк має право після закінчення строку кредитування, а позивач нарахував ці суми за період до 28 грудня 2021 року, до суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Згідно ч.1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, оскаржуване рішення суду підлягає зміні в частині стягнутої суми заборгованості за кредитним договором та, відповідно, в частині розподілу судових витрат. В решті, судове рішенні в оскарженій частині підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 369, 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» задовольнити частково.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2023 року змінити в частині стягнутої суми заборгованості за кредитним договором та розподілу судових витрат.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк», ідентифікаційний код: 23697280, юридична адреса: 03087, місто Київ, вулиця Єреванська, будинок № 1, заборгованість за кредитним договором 0020/08/2018/0175 від 02 серпня 2018 року в загальній сумі 417 553 (чотириста сімнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят три) грн 66 коп., що складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 380 389 грн ( триста вісімдесят тисяч триста вісімдесят дев`ять)грн 35 коп. та заборгованості з відсотків в сумі 37 164 (тридцять сім тисяч сто шістдесят чотири) грн 31 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк», ідентифікаційний код: 23697280, юридична адреса: 03087, місто Київ, вулиця Єреванська, будинок № 1 судовий збір за подання позовної заяви по 3132,76 грн з кожного.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2023 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми та інфляційних втрат залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 18 березня 2024 року.

Судді: