КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 760/27605/20 Головуючий у 1 інстанції: Коробенко С.В.

Провадження №22-ц/824/1420/2024 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.

05 березня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Олійника В.І., Сушко Л.П.,

при секретарі Дуб С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 28 березня 2023 року в справі за позовом Національного авіаційного університету до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу,-

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2020 року Національний авіаційний університет звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу.

Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Національного авіаційного університету шкоду завдану незаконним звільненням працівників у розмірі 872 грн 63 коп. та сплачений судовий збір.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в період з 28.09.2016 по 22.10.2020 ОСОБА_1 виконував обов`язки ректора Національного авіаційного університету (надалі НАУ).

За час перебування на посаді Відповідачем було видано накази про звільнення працівників НАУ , а саме: наказ № 21/к від 16.01.2017 про звільнення ОСОБА_2 ; наказ № 217/к від 12.03.2018 про звільнення ОСОБА_3 ; наказ № 3 87/к від 24.03.2017 про звільнення ОСОБА_4 ; наказ №1012/к від 28.09.2017 про звільнення ОСОБА_5 ; наказ № 216/к від 12.03.2018 про звільнення ОСОБА_6 .

Всі зазначені накази були визнані судами незаконними, працівники поновлені на роботі, а з НАУ на користь незаконно звільнених працівників були стягнуті кошти у вигляді середнього заробітку за час вимушених прогулів в загальній сумі 872 480 грн 63 коп. Виплачена сума є фактичним розміром заподіяної НАУ шкоди, обов`язок покрити (відшкодувати) яку, покладається судом на службову особу, винну в незаконному звільненні (ст. 237 КЗпП).

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 28 березня 2023 року позов задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Національного авіаційного університету шкоду завдану незаконним звільненням працівників у розмірі 872480 грн 63 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Національного авіаційного університету компенсацію за сплачений судовий збір в розмірі 14138,21 гривень.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 08 червня 2023 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 28 березня 2023 року та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції прийшов до помилкових висновків та невірно застосував норми права до спірних правовідносин, адже саме наказом Міністерства освіти і науки України від 13 квітня 2018 року №138-к Позивача було призначено строком на п`ять років до 12 квіття 2023 року на посаду ректора Національного авіаційного університету як обраного за конкурсом відповідно до статті 42 Закону України «Про вищу освіту» та з МОН України укладено Контракт № 1-41 від 13 3 квітня 2018 року.

07.10.2020 року наказом МОН України №34і-к «Про припинення контракту від 13.04.2018 року №1-41 та звільнення ОСОБА_1 » позивача було незаконно звільнено з посади ректора Національного авіаційного університету.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27.01.2021 у справі №761/34584/20 позивача було поновлено на посаді ректора Національного авіаційного університету - з 21.10.2020 року, рішення суду допущено до негайного виконання.

Постановою Київського апеляційного суду від 28.07.2021 рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27.01.2021 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді ректора та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишено без змін, рішення суду набрало законної сили та підлягає виконанню.

Постановою Верховного Суду від 03.02.2022 року рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 27.01.2021 та постанову Київського апеляційного суду від 28.07.2021 залишено без змін (справа про поновлення №761/34584/20).

Отже, існує таке, що набрало законної сили, не підлягає оскарженню та підлягає безумовному виконанню відповідачами рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 27.01.2021, яким поновлено позивача на посаді ректора НАУ.

При цьому, Солом`янський районний суд м. Києва в ході розгляду справи видання наказів про звільнення працівників виконував обов`язки ректора Національного авіаційного університету.

Таким чином, оскільки наказ МОН України від 07.10.2020 №341-к «Про припинення контракту від 13 квітня 2018 року №1-41 та звільнення ОСОБА_1 » визнано незаконним та скасовано, належним позивачем у даній справі, згідно норм ст.ст.136 та 233 КЗпП України, може бути лише вищий в порядку підлеглості орган по відношенню до відповідача, а саме, Міністерство освіти і науки України.

Крім цього, суд першої інстанції не врахував, що в процесі розгляду даної справи та на дату ухвалення оскаржуваного судового рішення ОСОБА_1 поновлений в статусі ректора Національного авіаційного університету від дня незаконного звільнення 21.10.2020, на підтвердження чого надано копію постанови Верховного Суду від 03.02.2022 року (справа про поновлення ОСОБА_1 №761/34584/20).

06 грудня 2023 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив адвоката Сеньок О.А. - представника НАУ, в якому просила рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Вказує, що на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27.01.2021 року в справі № 761/34584/20, Міністерство освіти і науки України прийняло наказ від 28 липня 2021 року № 301-к про поновлення ОСОБА_1 посаді ректора НАУ з 21 жовтня 2020 року. В Національному авіаційному університеті поновлення ОСОБА_1 на посаді ректора оформлене наказом від 29.07.2021 року № 671/к.

29 липня 2021 року наказом Міністерства освіти і науки України № 302-к ОСОБА_1 звільнено з посади ректора НАУ за невиконання пунктів 3, 16, 19 контракту від 13.04.2018 року № 1-41. В Національному авіаційному університеті звільнення ОСОБА_1 з посади ректора оформлене наказом від 29.07.2021 року № 672/к.

Згідно з рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 грудня 2021 року в справі № 640/10311/20 визнано недійсними вибори ректора Національного авіаційного університету, що відбулися у 2018 юці, результати яких оформлені Протоколом № 10 виборчої комісії з виборів ректора Національного авіаційного університету від 14.03.2018 року, наказ Міністерства освіти і науки України № 138-к від 13.04.2018 року про призначення ректором НАУ ОСОБА_1 скасовано.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва в справі № 640/10311/20 в зазначеній частині залишено без змін постановою Шостого апеляційного суду міста Києва від 15 березня 2023 року.

При цьому, слід зазначити, що ОСОБА_1 з 21.10.2020 року до виконання обов`язків ректора Національного авіаційного університету фактично не приступав, функції керівника не виконував, тому посилання апелянта на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27.01.2021 p. в справі № 761/34584/20 як на доказ того, що він на момент подання позову та впродовж слухання справи займав посаду ректора Національного авіаційного університету є безпідставним.

У судовому засіданні адвокат Шишов М.Ю. - представник ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

ОСОБА_7 - представник Національного авіаційного університету заперечувала проти апеляційної скарги, просила залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином про дату, час та місце розгляду справи по суті, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що в період з 08 жовтня по 09 листопада 2020 року в Національному Авіаційному Університеті був проведений внутрішній аудит діяльності в період з 01 січня 2017 року по 30 вересня 2020 року. Підстава проведення аудиту - наказ Міністерства освіти і науки України від 02.10.2020 року №1218 «Про проведення планового внутрішнього аудиту Національного авіаційного університету».

17 листопада 2020 року за результатами проведення планового внутрішнього аудиту Національного авіаційного університету в період діяльності з 01 січня 2017 року по 30 вересня 2020 року був складений Аудиторський звіт.

В пункті 2.5 Аудиторського звіту від 17.11.2020 було досліджено питання спричинення збитків Національному авіаційному університету незаконним звільненням працівників.

В переліку осіб, яким, як було встановлено, виплачена матеріальна компенсація - середній заробіток за час вимушеного прогулу - за рішеннями судів за період з 01.01.2017 по 30.09.2020, серед інших зазначені:

- ОСОБА_2 (проректор з науково-педагогічної роботи та корпоративного розвитку університету) - виплата середнього заробітку в сумі 69605,25 гривень;

- ОСОБА_3 (головний інженер) - виплата середнього заробітку в сумі 262941,97 гривень;

- ОСОБА_4 (директор Навчально-наукового інституту економіки та менеджменту) - виплата середнього заробітку в загальній сумі 306271,10 гривень;

- ОСОБА_5 (завідувач кафедри інженерії програмного забезпечення Навчально-наукового інституту комп`ютерних та інформаційних технологій) - виплата середнього заробітку в сумі 103469,16 гривень;

- ОСОБА_6 (проректор з корпоративного управління НАУ) - виплата середнього заробітку в сумі 118376,70 гривень

Як вбачається, зі змісту позову та додатків до нього, за результатами проведення перевірки в п. 2.5 Аудиторського звіту від 17.11.2020 було встановлено, що для виплати коштів працівникам поновленим на роботі на підставі судових рішень, колишнім ректором Університету ОСОБА_1 прийняте управлінське рішення щодо здійснення цих виплат упродовж 2015-2018 років за рахунок коштів спеціального фонду кошторису в сумі 2 043 483,52 грн.

Матеріалами справи підтверджуються наступні випадки незаконного звільнення працівників НАУ та виплати їм в подальшому компенсації, пов`язаної з їх незаконним звільненням (середній заробіток за час вимушеного прогулу, моральна шкода тощо).

Згідно з витягом із наказу в.о. ректора Національного Авіаційного Університету ОСОБА_1 № 21/к від 16.01.2017 ОСОБА_2 було звільнено з посади проректора з науково-педагогічної роботи та корпоративного розвитку університету з 16.01.2017. (а.с. 15)

Рішенням Солом`янського районного суду по справі № 760/2460/17 від 26.10.2017 наказ Національного Авіаційного Університету № 21-К від 16 січня 2017 року про звільнення ОСОБА_2 з посади проректора з науково-педагогічної роботи та корпоративного розвитку Національного Авіаційного Університету у зв`язку із скороченням чисельності працівників, п.1 ст. 40 КЗпП України визнаний незаконним, поновлено ОСОБА_2 на посаді проректора з науково-педагогічної роботи та корпоративного розвитку Національного Авіаційного Університету з 16.01.2017; стягнуто з Національного Авіаційного Університету на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 69605 грн 25 коп. за вирахуванням обов`язкових платежів за період з 16.01.2017 по 26.10.2017.

Згідно з витягом із наказу в.о. ректора Національного Авіаційного Університету ОСОБА_1 № 07/к від 15.01.2018 р. ОСОБА_2 було поновлено на роботі та нараховано середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 16.01.2017 по 26.10.2017 в розмірі 69605 грн 25 коп. та утримано з цієї суми обов`язкові платежі. (а.с.33)

Згідно з витягом із наказу в.о. ректора Національного Авіаційного Університету ОСОБА_1 № 217/к від 12.03.2018 ОСОБА_3 12.03.2018 було звільнено з посади головного інженера університету. (а.с. 16)

Рішенням Солом`янського районного суду по справі № 760/9428/18 від 09.08.2018 наказ Національного Авіаційного Університету № 217-К від 16 січня 2017 року про звільнення ОСОБА_3 визнано незаконним, поновлено на посаді головного інженера університету з 13 березня 2018 року, стягнуто з Національного Авіаційного Університету на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 16.03.2018 по 11.04.2018 в сумі 34 272,01 грн., моральну шкоду в сумі 5 000 грн., а всього стягнуто 39 272,01 грн.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 29.11.2018 по справі № 760/9428/18 було затверджено мирову угоду, згідно якої 11.10.2018 року Національний Авіаційний Університет, з метою добровільного виконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва по справі №760/9428/18 поновлює позивача ОСОБА_3 на роботі, на посаді головного інженера НАУ з 13.03.2018 року; НАУ сплачує ОСОБА_3 компенсацію за дні невикористаної щорічної відпустки за період з 13.03.2018 по день звільнення 12.10.2018 в сумі 22 164,00 грн, середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 13.03.2018 по 10.10.2018 в сумі 257 941,97 грн, та моральну шкоду в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.; загальна сума, яка підлягає сплаті становить: 285 105 грн. 97 коп. з вирахуванням всіх податків і зборів.

Згідно з витягом із наказу в.о. ректора Національного Авіаційного Університету ОСОБА_1 № 905/к від 11.10.2018 ОСОБА_3 поновлено на посаді головного інженера університету та нараховано середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 16.03.2018 по 10.04.2018 та виплачено за вирахуванням обов`язкових податків та зборів. (а.с.34)

Згідно з витягом із наказу в.о. ректора Національного Авіаційного Університету ОСОБА_1 № 387/к від 24.03.2017 ОСОБА_4 24.03.2017 було звільнено з посади директора Навчально-наукового інституту економіки та менеджменту. (а.с. 17)

Постановою Київського апеляційного суду від 11.04.2018 по справі № 760/6806/17 рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 19 грудня 2017 року скасовано, визнано незаконним та скасовано наказ виконуючого обов`язки ректора і Національного авіаційного університету ОСОБА_1 387/К від 23 березня 2017 року про звільнення ОСОБА_4 за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором за п. 3 ст. 40 КЗпП України; поновлено ОСОБА_4 на посаді директора Навчально-наукового інституту економіки та менеджменту Національного авіаційного університету з 24 березня 2017 року; стягнуто з Національного авіаційного університету на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу, в сумі 277 154 грн 08 коп.

Згідно з витягом із наказу ректора Національного Авіаційного Університету ОСОБА_1 № 375/к від 15.05.2018 ОСОБА_4 поновлено на посаді директора Навчально-наукового інституту економіки та менеджменту Національного авіаційного університету з 24 березня 2017 року, нараховано та виплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу за період 27.03.2017 по 11.04.2018 в сумі 277 154 грн 08 коп.

Згідно з витягом із наказу в.о. ректора Національного Авіаційного Університету ОСОБА_1 №1012/к від 28.09.2017 ОСОБА_5 28.09.2017 було звільнено з посади завідувача кафедри інженерії програмного забезпечення Навчально-наукового інституту комп`ютерних та інформаційних технологій університету. (а.с. 18).

Рішенням Шевченківського районного суду від 27.06.2018 по справі № 761/19501/17 визнано незаконними накази Національного авіаційного університету: № 2/к-с від 09 березня 2017р. «Про оголошення догани» та № 1012/п від 28 вересня 2017р. «Про звільнення», поновлено ОСОБА_5 на посаді завідувача кафедри інженерії програмного забезпечення Навчально-наукового інституту Комп`ютерних інформаційних технологій Національного авіаційного університету з 28 вересня 2017р., стягнуто з Національного авіаційного університету на користь ОСОБА_5 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29 вересня 2017р. по 27 червня 2018р. в розмірі 83292 (вісімдесят три тисячі двісті дев`яносто дві) грн 66 коп. без врахування відповідних податків й інших обов`язкових платежів.

Згідно з витягом із наказу ректора Національного Авіаційного Університету ОСОБА_1 № 668/к від 27.08.2018 ОСОБА_5 поновлено на посаді завідувача кафедри інженерії програмного забезпечення Навчально-наукового інституту Комп`ютерних інформаційних технологій Національного авіаційного університету, нараховано компенсацію за час вимушеного прогулу з 29 вересня 2017 року по 27 червня 2018 року в розмірі 83292 грн 66 коп. без врахування відповідних податків й інших обов`язкових платежів.

Згідно з витягом з наказу в.о. ректора Національного Авіаційного Університету ОСОБА_1 № 216/к від 12.03.2018 ОСОБА_6 12.03.2018 було звільнено з посади проректора з корпоративного управління. (а.с. 19)

Ухвалою Солом`янського районного суду від 27.07.2018 по справі №760/9741/18 затверджено мирову угоду, згідно з якою НАУ видає наказ про поновлення ОСОБА_6 на посаді проректора з корпоративного управління з 13.03.2018, з 01.05.2018 НАУ переводить ОСОБА_6 на посаду проректора з соціальної роботи, НАУ сплачує ОСОБА_6 компенсацію за 7 календарних днів невикористаної щорічної відпустки за період з 13.03.2018 по 20.06.2018, в т.ч. середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 13 березня 2018 року по 19 червня 2018 року включно.

Згідно з витягом із наказу ректора Національного Авіаційного Університету ОСОБА_1 № 499/к від 19.06.2018 ОСОБА_6 поновлено на посаді проректора з корпоративного управління з 13.03.2018, нараховано та виплачено середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 13 березня 2018 р. по 19 червня 2018р.

Відповідно до бухгалтерської довідки Національного авіаційного університету №111/02 від 23.11.2020 Національним Авіаційним Університетом за період з 2016 по 2020 роки дійсно були нараховані та виплачені в повному обсязі середньомісячні заробітні плати за час вимушеного прогулу згідно з рішеннями судів:

- ОСОБА_3 - у розмірі 262 941 грн 97 коп.;

- ОСОБА_6 - у розмірі 118 376 грн 70 коп.;

- ОСОБА_5 - у розмірі 103 469 грн 16 коп.;

- ОСОБА_2 - у розмірі 69 605 грн 25 коп.;

- ОСОБА_4 - у розмірі 318 087 грн 55 коп..

Всього за рахунок спеціального фонду Державного бюджету України нараховано та сплачено 872 480,63 грн.

В матеріалах справи міститься наказ Національного авіаційного університету від 29.072021 № 672/к, яким звільнено ОСОБА_1 з посади ректора Національного авіаційного університету 29.07.2021 за невиконання пунктів 13, 16, 19 контракту від 13 квітня 2018 р. № 1-41, п. 8 ст. 36 КЗпП України. Підстава: наказ Міністерства освіти України від 29.07.2021 р. 302-к «Про припинення контракту від 13 квітня 2018 р. № 1-41 та звільнення ОСОБА_1 ».

Наявними у справі рішеннями судів підтверджується, що звільнення ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відбулось з порушенням трудового законодавств. Вказаних працівників поновлено на раніше займаних посадах з виплатою середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Також, зі змісту наказів про звільнення ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вбачається, що вони були видані ОСОБА_1 , який на момент видання цих наказів виконував обов`язки ректора Національного авіаційного університету.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що на момент подання позову до суду так і під час розгляду справи по суті, відповідач не займав керівних посад в Національному авіаційному університеті, тому в даній справі Національний авіаційний університет є належним позивачем.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли службова особа є винною в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу.

У статті 237 КЗпП України визначено, що суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов`язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижче оплачуваної роботи. Такий обов`язок покладається, якщо звільнення чи переведення відбулося з порушенням закону або якщо власник чи уповноважений ним орган затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих судам у пункті 33 постанови від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», при незаконному звільненні або переведенні на іншу роботу, невиконанні рішення про поновлення працівника на роботі, що мало місце після введення в дію пункту 8 частини першої статті 134 та нової редакції статті 237 КЗпП України (з 11 квітня 1992 року), настає повна матеріальна відповідальність винних у цьому службових осіб і обов`язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижче оплачуваної роботи може бути покладено при допущенні ними в цих випадках будь-якого порушення закону, а не лише явного, як передбачалось раніше.

Згідно з пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 02 грудня 1992 року № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», застосовуючи матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди на підставі пункту 8 частини першої статті 134 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що за цим законом покладається обов`язок з відшкодування шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою незаконно звільненому чи незаконно переведеному працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижче оплачуваної роботи, на винних службових осіб, за наказом або розпорядженням яких звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якими затримано виконання рішення суду про поновлення на роботі; відповідальність в цих випадках настає незалежно від форми вини.

Доводи апелянта стосовно того, що оскільки рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27.01.2021 року в справі № 761/34584/20, яке набрало чинності його було поновлено на посаді ректора Національного авіаційного університету, то в жду вимог ч. 4 ст. 136 КЗпП України, належним позивачем в даній справі є Міністерство освіти та науки України не відповідає фактичним обставинам справи, враховуючи наступне.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 27 січня 2021 року у справі № 761/34584/20 позов до Міністерства освіти і науки України, Національного авіаційного університету про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу було задоволено. Постановою Київського апеляційного суду від 28 липня 2021 року в справі 761/34584/20 рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 січня 021 року в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 залишено без змін.

На виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27.01.2021 року в справі № 761/34584/20, Міністерство освіти і науки України прийняло наказ від 28 липня 2021 року № 301-к про поновлення ОСОБА_1 а посаді ректора НАУ з 21 жовтня 2020 року. В Національному авіаційному університеті поновлення ОСОБА_1 на посаді ректора було оформлене наказом від 29.07.2021 року № 672/к.

29 липня 2021 року наказом Міністерства освіти і науки України 302-к ОСОБА_1 було звільнено з посади ректора НАУ за невиконання пунктів 13, 16, 19 контракту від 13.04.2018 року № І-41. В Національному авіаційному університеті звільнення ОСОБА_1 з посади ректора було оформлене наказом від 29.07.2021 року № 672/к.

Згідно з рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 грудня 2021 року в справі № 640/10311/20 визнано недійсними вибори ректора Національного авіаційного університету, що відбулися у 2018 юці, результати яких оформлені Протоколом № 10 виборчої комісії з виборів ректора Національного авіаційного університету від 14.03.2018 року, наказ Міністерства освіти і науки України № 138-к від 13.04.2018 року про призначення ректором НАУ ОСОБА_1 - скасовано.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва в справі № 640/10311/20 в зазначеній частині залишено без змін постановою Шостого апеляційного суду міста Києва від 15 березня 2023 року.

При цьому, слід зазначити, що ОСОБА_1 з 21.10.2020 року до виконання обов`язків ректора Національного авіаційного університету фактично не приступав, функції керівника не виконував, тому посилання апелянта на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17.01.2021 p. в справі № 761/34584/20 як на доказ того, що він на момент подання позову та впродовж слухання справи займав посаду ректора Національного авіаційного університету є безпідставним.

Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили.

Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішення у такій справі правовідносини.

Суб`єктивними межами є те, що у двох справах беруть участь одні й ті самі особи чи їх правонаступники, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини. Об`єктивні межі стосуються обставин, встановлених рішенням суду.

Преюдиційні обставини не потребують доказування, якщо одночасно виконуються такі умови: обставина встановлена судовим рішення; судове рішення набрало законої сили; у справі беруть участь ті самі особи, які брали участь у попередній справі, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Не потребують доказування обставини, встановлені рішення суду, тобто ті обставини, щодо яких мав місце спір і які були предметом судового розгляду. Не має преюдиційного значення оцінка судом конкретних обставин справи, які сторонами не оспорювалися, мотиви судового рішення, правова кваліфікація спірних відносин. Преюдиційне значення можуть мати ті факти, щодо наявності або відсутності яких виник спір, і які, зокрема зазначені у резолютивній частині рішення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2018 року у справі № 917/1345/14 (провадження № 12-144гс18) зазначила, що преюдиційне значення у справі надається обставинам, установленим судовим рішенням, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиційне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особи, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключено ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиційні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи.

Факт незаконного звільнення працівників встановлений судами й свідчить про вину особи, яка уповноважена на звільнення працівників.

Таким чином, ОСОБА_1 , як службова особа, яка видала накази про звільнення працівників, які у подальшому визнано незаконними та скасовано в судовому порядку, несе повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству у зв`язку з оплатою незаконно звільненим працівникам середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

При цьому обов`язок з відшкодування шкоди, заподіяної підприємству у зв`язку з оплатою незаконно звільненому працівникові часу вимушеного прогулу покладається на винних службових осіб, за наказом або розпорядженням яких звільнення здійснено з порушенням закону. Відповідальність у цих випадках настає незалежно від форми вини.

Вказане спростовує посилання апеляційної скарги про недоведеність вини ОСОБА_1 .

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу і спростовані зібраними у справі доказами та не впливають на правильність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що судом першої інстанції постановлено рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права, тому його слід залишити в силі. Доводи апеляційної скарги не спростовують його законності і обґрунтованості. Підстав для його скасування з мотивів, наведених у скарзі, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 28 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст виготовлено 15 березня 2024 року.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді Л.П. Сушко

В.І. Олійник