ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 676/6189/23

Провадження № 22-ц/4820/595/24

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Публічного Акціонерного Товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» в особі Хмельницької обласної дирекції на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 січня 2024 року (суддя Шевцова Л. М., повне судове рішення складено 19.01.2024) у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Хмельницької обласної дирекції про стягнення зайво нарахованих і сплачених відсотків за кредитним договором, інфляційних втрат і 3% річних.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, суд

у с т а н о в и в :

У вересні 2023 року ОСОБА_1 , звертаючись до суду із вказаним позовом, зазначав, що 12.08.2011 між ним та АБ «Укргазбанк» (далі - Банк) був укладений кредитний договір № 72011фо/80-22, за умовами якого він отримав кредит у сумі 410000 грн для задоволення споживчих потреб на строк до 11.08.2016. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 12.08.2011 між Банком і ОСОБА_2 був укладений договір поруки, за умовами якого поручитель зобов`язалася відповідати перед кредитором за виконання позичальником зобов`язань, що випливають з кредитного договору.

У зв`язку зі складним фінансовим становищем у 2014 році він прострочив сплату декількох чергових платежів, що було використано Банком як право на дострокове повернення кредиту. Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 02.09.2016 стягнуто солідарно з нього і ОСОБА_2 на користь АБ «Укргазбанк» 280412,03 грн заборгованості за кредитним договором.

Після ухвалення судового рішення до відкриття виконавчого провадження добровільно вносили кошти в погашення заборгованості. За період з 02.09.2016 по 19.01.2018 сплатили 159200 грн заборгованості. Банк продовжував нараховувати відсотки після ухвалення судового рішення про дострокове стягнення кредиту, про що дізнався у вересні 2018 року, отримавши відповідь від приватного виконавця Терлеєва І. М. Також сплачували вказану стягувачем заборгованість у виконавчому провадженні під загрозою продажу майна з прилюдних торгів. Всього в погашення заборгованості за кредитним договором вони з поручителем сплатили на користь Банку 368114,31 грн, хоча рішенням суду стягнуто заборгованість у сумі 280412,03 грн.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17.12.2018 у справі № 676/7630/18 визнано незаконними дії Банку щодо нарахування відсотків за кредитним договором за період з 02.02.2015. Постановою Хмельницького апеляційного суду від 06.03.2019 рішення суду в цій частині залишено без змін.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28.06.2022 у справі № 676/8093/19 установлено, що Банк зайво нарахував і вони сплатили відсотки у сумі 64556,43 грн. З урахуванням його вимог про стягнення зайво сплачених відсотків у сумі 44202,28 грн, а також його права на отримання інфляційних втрат за період з 01.01.2015 по 01.12.2020 у розмірі 3668,79 грн і 3% річних за період з 12.12.2018 по 16.12.2020 у розмірі 2663,04 грн та провівши зустрічне зарахування сум за первісним і зустрічним позовами про стягнення грошових сум, суд стягнув з Банку на його користь різницю у сумі 4985,98 грн. В позові ОСОБА_2 про стягнення зайво сплачених відсотків у сумі 20354,15 грн, інфляційних втрат і 3% річних відмовлено, оскільки кошти, сплачені поручителем були зараховані на погашення кредиту.

Зазначене рішення суду Банк виконав 07.02.2023.

Позивач вважає, що має право на отримання інфляційних втрат від суми зайво сплачених відсотків 44202,28 грн за період з 01.12.2020 по 01.02.2023 у розмірі 18388,15 грн і 3% річних за період з 17.12.2020 по 07.02.2023 у розмірі 2837,42 грн. Банк повинен повернути йому переплачені відсотки у сумі 20354,15 грн, а також сплатити від цієї суми інфляційні втрати за період з 01.12.2020 по день пред`явлення позову у розмірі 9261,14 грн, 3% річних за період з 17.12.2020 по 20.08.2023 у розмірі 1631,12 грн

Тому ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача зайво нараховані та сплачені відсотки за кредитним договором № 72011фо/80-22 від 12.08.2011 у сумі 20354,15 грн, загальну суму інфляційних втрат у розмірі 27649,29 грн і 3% річних у розмірі 4468,54 грн.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 січня 2024 року позов задоволено частково. Стягнуто з АБ «Укргазбанк» в особі Хмельницької обласної дирекції на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати за період з 01.12.2020 по 01.08.2023 у розмірі 18388,15 грн, 3% річних за період з 17.12.2020 по 20.08.2023 у розмірі 2837,42 грн та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 4000 грн, а всього 25225,57 грн. В решті позову відмовлено. Вирішено питання про судовий збір.

ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його змінити та ухвалити постанову про задоволення позову в повному обсязі. Відмовляючи в позові про стягнення зайво нарахованих відсотків у сумі 20354,15 грн, суд виходив з того, що такі кошти сплачені ОСОБА_2 у рахунок погашення кредиту, а не відсотків і їй відмовлено в позові про стягнення цих коштів у справі № 676/8093/19. Проте це не спростовує факт сплати ним зайво нарахованих відсотків у сумі 20354,15 грн. Оскільки в справі № 676/8093/19 він з такою вимогою не звертався, то не позбавлений права заявити таку позовну вимогу, а відповідно і вимоги про стягнення інфляційних втрат від цієї суми боргу за період з 01.12.2020 по 01.08.2023 у розмірі 9261,14 грн та 3% річних за період з 17.12.2020 по 20.08.2023 у розмірі 1631,12 грн.

АБ «Укргазбанк» в особі Хмельницької обласної дирекції, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції у частині задоволення позовних вимог, в апеляційній скарзі просить його скасувати в цій частині та ухвалити нове судове рішення про відмову в позові. Посилається на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Суд не врахував те, що рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28.06.2022 з Банку на користь ОСОБА_1 стягнуто 4985,98 грн зайво нарахованих і сплачених відсотків. Інфляційні втрати і 3% річних не повинні нараховуватись від суми зайво нарахованих відсотків 44202,28 грн. Не погоджується із стягненням витрат на правничу допомогу у сумі 4000 грн, оскільки позов є необґрунтованим, а позовні вимог були предметом розгляду у справі № 676/8093/19. Договір про надання правової допомоги № 12/19 укладений 30.01.2023, понад 7 місяців до моменту подання позову і містить загальну суму гонорару. Акт виконаних робіт відсутній. Позивач не надав доказів сплати таких витрат адвокату. Крім того, позов задоволено частково, а витрати на правничу допомогу в порушення вимог статті 141 ЦПК України стягнуто в повному обсязі.

У відзиві АБ «Укргазбанк» в особі Хмельницької обласної дирекції просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення. Вважає, що рішення суду в частині відмови в позові ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та АБ «Укргазбанк» підлягають задоволенню частково з таких підстав.

Згідно з частинами 1, 2 і 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Відповідно до пунктів 3 і 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Установлено, що рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 02.09.2016 у справі № 676/1650/15-ц стягнуто солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь ПАТ AБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 72011фо/80-22 від 12.08.2011 у розмірі 280412,03 грн.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28.06.2022 у справі № 676/8093/19, залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 05.12.2022, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до АБ «Укргазбанк» про стягнення зайво нарахованих і сплачених відсотків за кредитним договором у сумі 20354,15 грн, інфляційних втрат у розмірі 1261,96 грн, 3% річних у розмірі 975,33 грн відмовлено. Позовні вимоги ОСОБА_1 до АБ «Укргазбанк» про стягнення зайво нарахованих і сплачених відсотків за кредитним договором задоволено частково. Позов АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних та інфляційних за договором кредиту задоволено частково. Стягнуто з АБ «Укргазбанк» на користь ОСОБА_1 4985,98 грн зайво нарахованих і сплачених відсотків.

З урахуванням вимог ОСОБА_1 про стягнення зайво сплачених відсотків у сумі 44202,28 грн, а також його права на отримання інфляційних втрат за період з 01.01.2015 по 01.12.2020 у розмірі 3668,79 грн і 3% річних за період з 12.12.2018 по 16.12.2020 у розмірі 2663,04 грн від суми боргу 44202,28 грн та вимог Банку про стягнення інфляційних втрат і 3% річних за порушення виконання грошового зобов`язання, суд у справі № 676/8093/19 провів зустрічне зарахування сум за первісним і зустрічним позовами про стягнення грошових сум і стягнув з АБ «Укргазбанк» на користь ОСОБА_1 різницю у сумі 4985,98 грн (зайво нараховані та сплачені відсотки).

Зазначеним судовим рішенням установлено, що на виконання рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором ОСОБА_1 у період з 12.09.2016 по 12.12.2018 сплатив в погашення заборгованості 324614,31 грн. ОСОБА_2 як солідарний боржник (поручитель) у період з 29.11.2018 по 12.12.2018 сплатила в погашення заборгованості 43500 грн. Банк неправомірно нараховував відсотки після ухвалення судом рішення від 02.09.2016 у справі № 676/1650/15-ц. Виконавче провадження № 56972560 з примусового виконання виконавчого листа № 676/1650/15-ц, виданого 15.11.2016 Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області, перебувало на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Терлеєва І. М. з 09.08.2018, було відкрито на суму боргу в розмірі 185768,46 грн. У межах виконавчого провадження стягнуто із ОСОБА_1 витрати виконавчого провадження у сумі 4569,00 грн. 12.12.2018 винесена постанова про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з виконанням рішення суду в повному обсязі. Банк отримав останній платіж 13.12.2018 у сумі 185768,46 грн, які були перераховані приватним виконавцем.

Стягнуту у справі № 676/8093/19 суму зайво сплачених відсотків 4985,98 грн Банк сплатив позивачу 07.02.2023.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17.12.2018 у цивільній справі № 676/7630/18 визнано кредитний договір № 72011фо/80-22 від 12.08.2011 припиненим з 02.02.2015. Визнано незаконними дії АБ «Укргазбанк» щодо нарахування відсотків за користування кредитом з дати його припинення 02.02.2015.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 06.03.2019 рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17.12.2018 в частині визнання кредитного договору припиненим скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання кредитного договору припиненим з 02.02.2015. Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17.12.2018 в частині визнання незаконними дій АБ «Укргазбанк» щодо нарахування відсотків за користування кредитом змінено і виключено зазначення судом «з дати його припинення».

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи та встановлені зазначеними судовими рішеннями в інших справах.

Частиною 4 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відмовляючи у стягненні зайво нарахованих і сплачених відсотків у сумі 20354,15 грн, інфляційних втрат і 3% річних від цієї суми, суд першої інстанції виходив з того, що ці кошти сплачені поручителем та спрямовані на погашення заборгованості за кредитом.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.

Відмова в позові ОСОБА_2 про стягнення зайво нарахованих і сплачених відсотків у сумі 20354,15 грн з підстав, що внесені нею кошти в погашення заборгованості за договором зараховані в погашення кредиту, не можуть бути підставою для відмови в позові ОСОБА_1 про стягнення зайво нарахованих і сплачених відсотків у сумі 20354,15 грн.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28.06.2022 у справі № 676/8093/19 установлено, що Банк, скориставшись правом на дострокове повернення кредиту, продовжував нараховувати відсотки за укладеним із ОСОБА_1 кредитним договором № 72011фо/80-22 від 12.08.2011. Сума зайво нарахованих і сплачених за договором відсотків складає 64556,43 грн. За позичальником у межах заявлених ним вимог визнано право на повернення зайво нарахованих і сплачених відсотків у сумі 44202,28 грн.

Отже ОСОБА_1 вправі вимагати повернення решти зайво сплачених за договором відсотків у сумі 20354,15 грн.

Разом з тим, відповідач у відзиві заявив у суді першої інстанції про застосування наслідків спливу позовної давності щодо цих вимог (а.с 84-86).

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (частина 1 статті 256 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позивач зазначає у позовній заяві, що про нараховування Банком відсотків після ухвалення рішення суду про дострокове стягнення кредиту дізнався у вересні 2018 року. Останні платежі в погашення кредиту були внесені у грудні 2018 року.

З вимогою до суду про стягнення зайво нарахованих і сплачених відсотків у сумі 44202,28 грн ОСОБА_1 звернувся у грудні 2019 року.

Про порушення свого права позивач дізнався у грудні 2018 року.

Відповідно до частин 2 і 3 статті 264 ЦК України пред`явлення позову про стягнення частини зайво нарахованих і сплачених відсотків у грудні 2019 (справа № 676/8093/19) перервало позовну давність. Після переривання перебіг позовної давності щодо іншої частини вимог розпочався заново.

Проте з позовом у справі, що переглядається, ОСОБА_1 звернувся лише 05.09.2023 з пропуском строку позовної давності.

На підставі частини 4 статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Поважних причин пропуску строку позивач не навів і не просив його поновити.

З його твердженням, що про порушення свого права дізнався під час розгляду справи № 676/8093/19, апеляційний суд не погоджується з наведених вище підстав.

Отже, в позові про стягнення зайво нарахованих і сплачених відсотків у сумі 20354,15 грн має бути відмовити з підстав пропуску строку позовної давності.

Щодо вимог про стягнення інфляційних втрат і 3% річних із суми боргу 20354,15 грн, то вони не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною 1 статті 267 ЦК України особа, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності.

За змістом статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

Тлумачення частини 1 статті 509, частини 1 статті 267, статті 625 ЦК України свідчить, що:

- натуральним є зобов`язання, вимога в якому не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку, але добровільне виконання якої не є безпідставно набути майном;

- конструкція статті 625 ЦК України щодо нарахування 3% річних та інфляційних втрат розрахована на її застосування до такого грошового зобов`язання, вимога в якому може бути захищена в судовому (примусовому) порядку;

- кредитор в натуральному зобов`язанні не має права на нарахування 3% річних та інфляційних втрат, оскільки вимога в такому зобов`язанні не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку.

Відповідний правовий висновок викладений Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 757/44680/15-ц і підтриманий Верховним Судом в інших справах, зокрема № 686/13080/20 (постанова від 05.07.2022).

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин апеляційний суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, інфляційні втрати і 3% річних згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України не нараховуються на грошове зобов`язання, строк позовної давності щодо якого сплинув і відмовлено в задоволенні позовних вимог щодо основного зобов`язання з цієї підстави, тобто на таке зобов`язання, вимоги щодо якого не можна захистити в судовому (примусовому) порядку.

Оскільки суд першої інстанції відмовив в позові ОСОБА_1 про стягнення зайво нарахованих і сплачених відсотків у сумі 20354,15 грн та інфляційних втрат і 3% річних від цієї суми з інших правових підстав, які є помилковими, необхідно змінити правове обґрунтування в частині вирішення цих позовних вимог.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин (частина 4 статті 376 ЦПК України).

З урахуванням наведеного колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги позивача про наявність правових підстав для задоволення вимог про стягнення зайво нарахованих і сплачених відсотків у сумі 20354,15 грн та інфляційних втрат і 3% річних від цієї суми.

Доводи апеляційної скарги АБ «Укргазбанк» частково заслуговують на увагу з таких підстав.

Задовольняючи частково позов про стягнення інфляційних втрат і 3% річних, суд виходив з того, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Такий висновок суду є обґрунтованим.

Разом з тим, при визначенні суми, що підлягає стягненню, суд припустився помилки і проводив нарахування від суми невиконаного зобов`язання щодо повернення зайво нарахованих відсотків у сумі 44202,28 грн за період з 01.12.2020 по 01.08.2023 для інфляційних втрат і з 17.12.2020 по 20.08.2023 для 3% річних.

Зазначений судом у рішенні період (по серпень 2023) виходить за межі позовних вимог, оскільки позивач нарахував інфляційні втрати і 3% річних від невиконаного зобов`язання у сумі 44202,28 грн по 07.02.2023.

Крім того, після ухвалення судового рішення у справі № 676/8093/19 і зарахування зустрічних вимог сума зобов`язання зменшилася. На користь ОСОБА_1 стягнуто зайво нараховані і сплачені відсотки у сумі 4985,98 грн, які Банк фактично виплатив позивачу 07.02.2023. У цій справі на користь ОСОБА_1 були нараховані інфляційні втрати за період з 01.01.2015 по 01.12.2020 і 3% річних за період з 12.12.2018 по 16.12.2020.

Тому стягненню підлягають: від суми невиконаного зобов`язання 44202,28 грн за період з 02.12.2020 по 04.12.2022 (до набрання рішенням суду у справі № 676/8093/19 законної сили) інфляційні втрати у сумі 17486,25 грн і за період з 17.12.2020 по 04.12.2022 3% річних у сумі 2608,39 грн; від суми невиконаного зобов`язання 4985,98 грн за період з 05.12.2022 по 06.02.2023 (до дня виконання рішення суду у справі № 676/8093/19) інфляційні втрати у сумі 75,07 грн і 3% річних у сумі 26,23 грн, а всього інфляційні втрати у сумі 17561,32 грн і 3% річних у сумі 2634,62 грн (розрахунок додається).

З наведених вище підстав апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги відповідача про необхідність відмови в позові у повному обсязі.

На підставі частин 1, 2, і 13 статті 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог (38,5%) зміні підлягає розподіл судових витрат.

Необхідно зменшити стягнуту з відповідача на користь позивача суму витрат на професійну правничу допомогу до 1540 грн і стягнуту на користь держави суму судового збору до 413,33 грн.

Витрати ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу документально підтверджені (договір № 12/19 від 30.01.2023, ордер серії ВХ № 1052883, акт виконаних робіт за договором № 12/19 від 30.01.2023), а тому безпідставними є доводи апеляційної скарги АБ «Укргазбанк» про наявність правових підстав для відмови у їх стягненні.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі, як на підставу для відмови у стягненні витрат на правничу допомогу, на те, що не надано докази сплати гонорару не ґрунтуються на законі.

Витрати за надану на підставі договору та ордера професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

За змістом пункту 2.1. договору № 12/19 від 30.01.2023 клієнт сплачує адвокату гонорар у сумі 4000 грн до завершення розгляду справи, але не пізніше набрання рішенням законної сили.

З огляду на викладене рішення суду першої інстанції в частині відмови в позові потрібно змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови, а в частині часткового задоволення позовних вимог необхідно змінити, виклавши абзац 50-й мотивувальної частини та абзац 2-й резолютивної частини рішення в новій редакції.

Керуючись статтями 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 січня 2024 року в частині відмови в позові змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Апеляційну скаргу Публічного Акціонерного Товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» в особі Хмельницької обласної дирекції задовольнити частково.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 січня 2024 року в частині часткового задоволення позовних вимог змінити і викласти 50-й абзац мотивувальної частини рішення та 2-й абзац резолютивної частини рішення в такій редакції:

абзац 50-й «З урахуванням викладеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково і стягненню з відповідача на користь позивача підлягають: від суми невиконаного зобов`язання 44202,28 грн за період з 02.12.2020 по 04.12.2022 інфляційні втрати у сумі 17486,25 грн і за період з 17.12.2020 по 04.12.2022 3% річних у сумі 2608,39 грн; від суми невиконаного зобов`язання 4985,98 грн за період з 05.12.2022 по 06.02.2023 інфляційні втрати у сумі 75,07 грн і 3% річних у сумі 26,23 грн, а всього інфляційні втрати у сумі 17561,32 грн і 3% річних у сумі 2634,62 грн.»;

абзац 2-й «Стягнути з Публічного Акціонерного Товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» в особі Хмельницької обласної дирекції, (місцезнаходження юридичної особи вулиця Єреванська, 1, м. Київ, ІК ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) інфляційні втрати у сумі 17561,32 грн (сімнадцять тисяч п`ятсот шістдесят одна грн 32 коп.) і 3% річних у сумі 2634,62 грн (дві тисячі шістсот тридцять чотири грн 62 коп.), витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1540 грн (одна тисяча п`ятсот сорок грн).».

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 січня 2024 року в частині стягнення з Публічного Акціонерного Товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» в особі Хмельницької обласної дирекції судового збору на користь держави змінити і зменшити стягнуту суму до 413,33 грн (чотириста тринадцять грн 33 коп.).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 14 березня 2024 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта