Справа № 157/248/24
Провадження №2/157/188/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2024 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Антонюк О.В.,

з участю секретаря судового засідання Солошик Д.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по кредитному договору,

в с т а н о в и в :

ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося у суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки ОСОБА_3 заборгованість по кредитному договору № 127 від 22 квітня 2021 року у розмірі 30415 грн 11 коп. та понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн, а також понесені витрати на правову допомогу у розмірі 13000 грн. В обґрунтування вимог зазначає, що 22 квітня 2021 року ТзОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_3 уклали договір про надання фінансових послуг № 127 «Стандартний». Згідно з п. 1.1. договору за цим договором товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, і складає 3700 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно з умовами цього договору, його додатків та правил. Відповідно до пп. 1.2., 1.3. договору кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною (копії додаються), орієнтовний строк повернення кредиту - 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів. Згідно п. 1.9. договору граничний строк кредитування (строк дії договору): 1 рік. Відповідно до п. 1.10. договору позичальник сплачує товариству комісію, пов`язану з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі за його юридичне оформлення, у розмірі 518 грн. Комісія не нараховується та не підлягає стягненню з позичальника у разі, якщо позичальник повертає суму кредиту та сплачує нараховані проценти у термін (день, дату), зазначений у договорі. Крім того, товариство має право не нараховувати або зменшити розмір комісії на свій розсуд. На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 3700 грн. Дана обставина підтверджується листом ТОВ Фінансова компанія «Вей Фор пей», згідно з яким на підставі укладеного між товариством і ТзОВ ФК «Вей Фор пей» договору про організацію переказів грошових коштів ТОВ ФК «Вей фор пей» 22 квітня 2021 року здійснено переказ грошових коштів на карту, яка належить позичальнику, у сумі 3700 грн. Згідно з пп. 1.5., 1.6. договору у разі підписання електронного договору договір буде вважатись укладеним в письмовій формі з дати прийняття (акцепту) п пропозиції (оферти) товариства. Датою прийняття (акцепту) та підписання договору (всіх без виключення його складових, а саме: цього договору; самої заяви-анкети; правил, паспорту кредиту; повідомлення суб`єкта персональних даних про його права, визначені Законом України «Про захист персональних даних», мету збору даних, склад та зміст зібраних персональних даних, та осіб, яким передаються його персональні дані) вважається дата складання та підписання сторонами заяви-анкети. Заява-анкета підписується сторонами шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як власноручний підпис. Відповідно до п. 4.3. договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та товариством у разі укладення електронного договору в якості підпису сторін буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Згідно з п. 4.4. договору підписуючи цей договір із застосуванням процедури підпису, зазначеної у п. 4.3. цього договору, сторони усвідомлюють та підтверджують, що відповідно до ст. 639 та ст. 1055 ЦК України цей договір укладений сторонами у письмовій формі з дотриманням всіх вимог діючого законодавства України щодо процедури укладення та підписання договору за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем. Інформація щодо порядку укладення договору та дані щодо позичальника містяться в Інформації щодо порядку (процедури), хронологія дій щодо укладення електронного договору, вчинених товариством та заявником в інформаційно-телекомунікаційній системі та поза нею з зазначенням часу та дати таких дій. Таким чином, договір укладено в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6, 12 п. 1 ст. 3, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 ЦК України. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання вказаного вище договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) грошових коштів на сайті позикодавця, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, позикодавцем було перераховано грошові кошти. Зазначені умови договору є публічною пропозицією у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України. 01 грудня 2021 року між ТзОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТзОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 1-12, відповідно до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТзОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про надання фінансових послуг № 127 від 22.04.2021, що уклали ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та боржник яким є: ОСОБА_3 . У свою чергу, ТзОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023, в тому числі за Договором про надання фінансових послуг № 127 від 22.04.2021, що уклали ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та боржник яким є: ОСОБА_3 . Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Згідно умов договору позичальник: несе певну відповідальність, а саме п. 3.3. договору передбачено, що у разі порушення позичальником своїх зобов`язань щодо погашення/оплати суми кредиту та/або процентів за користування ним, право нараховувати позичальнику пеню у розмірі 1% (один відсоток) від неповернутої частини суми кредиту та/або процентів за користування ним за кожний день прострочення повернення (перевищення строку повернення) заборгованості з обмежень: 3.3.1. у разі, якщо сума, одержана за договором, не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на день укладення договору сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті позичальником за порушення виконання його зобов`язань не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної позичальником за договором; 3.3.2. у разі, якщо сума, одержана за договором, перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на день укладення кредитного договору - пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобов`язань позичальником на підставі договору не може перевищувати половини суми, одержаної позичальником за цим договором. Відповідно до п. 3.8. договору сторони дійшли згоди, що строки позовної давності щодо стягнення неустойки закінчуються разом зі строками позовної давності за основним зобов`язанням з урахуванням умов п. 4.10 цього договору. Згідно з п. 4.12. договору, підписуючи цей договір сторони підтверджують свою домовленість та згоду на встановлення договірної позовної давності по всім своїм взаємовідносинам за цим договором строком у 10 років. Підписуючи цей договір сторони підтверджують, що цей договір є договором про збільшення позовної давності та укладений у письмовій формі за взаємною згодою сторін. Загальний розмір заборгованості по поверненню грошових коштів та сплаті процентів за користування кредитом, пені, комісії та інфляційних втрат, що підлягає стягненню з позичальника відповідно до розрахунку заборгованості станом на день підготовки позову, становить 68159 грн 18 коп., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 3700 грн; заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги - 64459 грн 18 коп. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 30415 грн 11 коп., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 3700 грн; заборгованість за відсотками 26715 грн 11 коп.

Ухвалою судді від 16 лютого 2024 року у справі відкрито провадження і постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження.

У відзиві на позовну заяву представник відповідачки ОСОБА_3 адвокат Кот С.І. просив відмовити у задоволенні позову та зазначив, що у анкеті-заяві позичальника процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості посилається на «Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» розміщені на сайті: https://bistrozaim.ua як невід`ємні частини спірного договору. Проте позивач жодним чином не надає підтверджень, що саме ці правила мав на увазі позивач, коли відповідач підписував заяву-анкету та оферту, а також те, що вказані документи на момент отримання ним кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, договір із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15), постанові Верховного Суду від 01 листопада 2019 року по справі № 910/13940/18 та у правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній в постанові від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці умови, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком правила не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Надані позивачем правила, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду зауважує (постанова від 03.07.2019 року у справі №342/180/17), що пересічний споживач фінансових послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права, бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Правил надання банківських послуг, оскільки Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання фінансових послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з ОСОБА_3 позикодавець дотримав вимог, передбачених ч. 2 статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими позикодавець. В розрахунку заборгованості, надані позивачем є неточності розрахунків та не враховано правові висновки, зазначені в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (№ 14-154цс18). Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Кредит надавався у сумі 3700 грн терміном на 16 днів. Дата закінчення терміну дії кредитного договору 08 травня 2021 року. Тобто нарахування відсотків за кредитом мало закінчитися 08 травня 2021 року і становило б: 3700 (сума кредиту) /100*2 (відсоток в день)*16 (термін кредитування) = 1184 грн. 06 червня 2021 року відповідачем було сплачено 740 грн, як сплата по відсотках. А тому борг по відсотках має становити 444 грн. Таким чином, заборгованість по кредиту становить 3700+444=4144 грн. В матеріалах справи відсутні докази надання відповідачу другого примірника кредитного договору. В самому кредитному договорі немає інформації, у скількох примірниках був укладений цей договір. В матеріалах цивільної справи відсутні докази надання відповідачу другого примірника договору. Позивач не надав доказів надіслання договору позичальнику. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, розгляду справи в спрощеному позовному провадженні, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат, з урахуванням ціни позову, доцільним буде відмовити у цій частині позову.

У додаткових поясненнях у справі представник позивача Сердійчук О. просить відзив відповідача залишити без розгляду, позовні вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» задовольнити в повному обсязі та в обґрунтування зазначає, що відповідачка здійснила дії, спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, та була належним чином проінформована про умови, а саме «Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Служба миттєвого кредитування» (далі - Правила), розміщені на сайті: https://bistrozaim.ua як невід`ємні частини спірного договору. Підписанням кредитного договору відповідачка підтвердила, що вона ознайомилася з умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Служба миттєвого кредитування», які розміщені на веб-сайті, повністю приймаючи умови Кредитного договору, відповідачка підтвердила, що вона особисто розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись цих Правил. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду України від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 року у справі № 404/502/18, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму, договір, укладений в електронній формі є таким, що укладений в письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Відповідачкою не надано жодного доказу того, що нею оспорювався зазначений вище кредитний договір раніше. Крім того, отримавши позовну заяву, відповідачка зустрічного позову щодо оспорення зазначеного кредитного договору не подала. Таким чином, укладений між сторонами кредитний договір не оспорювався та не визнавався судом недійсним, тому є чинним, оскільки відповідає формі, передбаченій ст. 207, 208, 1047, 1055 ЦК України. Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2019 року у справі № 526/405/13 - факт невчинення жодних дій щодо розірвання кредитних договорів, або визнання їх не дійсними тривалий час, а також користуванням кредитними коштами та сплати відповідачем в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитними договорами - є нічим іншим як визнання вищенаведеного договору таким, що укладений з досягненням всіх істотних умов, а також підтвердженням отримання всіх благ, передбачених договором. Відповідачка не виконала свого обов`язку щодо повернення наданих їй кредитних коштів за даним кредитним договором, що й стало підставою звернення до суду. Відповідачка не заперечує факт укладення договору, факт видачі кредитних коштів та порушень своїх зобов`язань. Також, відповідачка не надає суду доказів, які б підтверджували належне виконання нею зобов`язань та які б спростовували суму заборгованості. Відповідно до позовної заяви, позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 30415 грн 11 коп., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 3700 грн.; заборгованість за відсотками 26715 грн 11 коп. Таким чином, посилання представника відповідача щодо необізнаності відповідачки про розмір та встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру є необґрунтованою та не мають відношення до перегляду спірної суми заборгованості. Також, представник відповідачки не бере до уваги, що договором встановлений граничний строк кредитування (строк дії договору): 1 рік (Згідно з п. 1.9 Договору). Також, згідно з п. 1.4. договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування (далі - «процентна ставка»), протягом фактичного строку користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у відповідно визначеному розмірі. Таким чином, представником відповідачки зроблені арифметичні розрахунки суми заборгованості неналежним чином та не відповідно до всіх визначених та погоджених сторонами умов договору. Всі інші доводи представника відповідачки є нічим іншим як непогодженням з позовними вимогами, без належного правового обґрунтування, з урахуванням визначеності правомірності правочину. Доводи представника відповідачки повністю спростовуються позовними вимогами та вищезазначеним.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з викладених у позовній заяві підстав, а також пояснив і те, що термін повернення кредиту у 16 днів був орієнтовним, а строк, за який нараховуються відсотки за користування кредитом визначений договором, і він не обмежується 16 днями, відсотки нараховуються протягом фактичного строку кредитування.

Відповідачка ОСОБА_3 у судовому засіданні 14 березня 2024 року позовні вимоги фактично визнала та пояснила, що дійсно отримувала кредит у 2021 році, однак не змогла сплатити нараховані проценти за кредитом, оскільки на її утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, а чоловік аліменти на їх утримання не сплачує, просила надати достатній термін для погашення заборгованості. а також просила зменшити суму судових витрат.

Представник відповідачки ОСОБА_3 адвокат Кот С.І. у судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову з викладених у поданому ним відзиві на позовну заяву підстав і пояснив, що відсотки за користування кредитом могли бути нараховані лише за 16 днів, оскільки такий був термін кредитування, тобто 8 травня 2021 року нарахування відсотків мало б припинитися.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачки та її представника, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке.

Відповідно до ст. ст. 1050, 1054 ЦК України (далі - ЦК) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту.

Згідно зі ст. ст. 526, 530 ЦК зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, та у встановлений законом або договором строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 610 ЦК передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених зобов`язанням.

Судом встановлено, що 22 квітня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_3 було укладено електронний кредитний договір № 127, відповідно до умов якого відповідачка ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 3700 грн строком на 365 днів, з орієнтовним строком повернення кредиту 16 днів.

ОСОБА_3 уклала зазначений кредитний договір шляхом підписання її електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором, а також шляхом підписання заяви-анкети, яка є частиною кредитного договору.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію».

Пунктом 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Частинами 12, 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України.

Матеріали справи свідчать, що зазначений кредитний договір був укладений у спосіб, визначений чинним законодавством України з дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Згідно з умовами договору про надання фінансових послуг № 127 від 22 квітня 2021 року ОСОБА_3 зобов`язалася вчасно повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку, визначеному цим договором, комісію, пов`язану з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі за його юридичне оформлення.

Згідно з п. 1.4. зазначеного договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування (далі - процентна ставка»), протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2 % за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,6 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.б); починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в). д) тип процентної ставки - фіксована.

Згідно з п. 1.4.1 договору нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту, в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати, а пунктом 1.4.2. встановлено, що в разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом.

Зазначені умови договору спростовують посилання представника відповідачки про те, що відсотки за користування кредитом могли бути нараховані лише за 16 днів, адже згідно з цими погодженими сторонами умовами відсотки нараховуються за фактичний строк користування кредитом.

ТОВ «Служба миттєвого кредитування» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, надавши відповідачці кредит на платіжну картку, що підтверджується повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 11 січня 2022 року, про переказ грошових коштів, та що не заперечила відповідачка ОСОБА_3 у судовому засіданні.

Відповідачка ОСОБА_3 , у порушення умов кредитного договору, зобов`язання по кредиту не виконала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість по кредиту, загальний розмір якої станом на 22 вересня 2023 року складає 30415 гривень, з яких: заборгованість по тілу кредиту 3700 гривень; заборгованість за відсотками 26715 гривень 11 копійок, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № 127 від 22 квітня 2021 року.

01 грудня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 1-12, згідно з умовами якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» отримало право вимоги за договором № 127 від 22 квітня 2021 року.

10 березня 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, згідно з умовами якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» отримало право вимоги за договором № 127 від 22 квітня 2021 року.

Згідно з актом прийому-передачі Реєстру боржників від 10 березня 2023 року за договором № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, 10 березня 2023 року, клієнт передав фактору реєстр боржників, у тому числі інформацію щодо боржника ОСОБА_3 .

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст. 516 ЦК)

Частиною 1 ст. 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом ч.1 ст. 1078 ЦК, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

В матеріалах справи немає доказів на підтвердження вручення відповідачці повідомлення про заміну сторони (кредитора) у спірному зобов`язанні.

Відповідно до ч. 2 ст. 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора в зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ч. 2 ст. 516 ЦК).

Таким чином, з відповідачки ОСОБА_3 підлягає стягненню на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість по кредитному договору у розмірі 30415 гривень, з яких: заборгованість по тілу кредиту 3700 гривень; заборгованість за відсотками 26715 гривень 11 копійок.

Доводи представника відповідачки про те, що позивачем не надано підтверджень, що саме ці правила мав на увазі позивач, коли відповідачка підписувала заяву-анкету, а також те, що вказані документи на момент отримання нею кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, є безпідставними, з огляду те, що відповідачка була попередньо ознайомлена перед підписанням кредитного договору з істотними його умовами та наданням згоди на отримання кредиту на визначених у ньому умовах та договір підписала електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором.

Оскільки позов задоволено повністю, а тому на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідачки ОСОБА_3 необхідно стягнути на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» понесені останнім та документально підтвердженні витрати, пов`язані з оплатою судового збору, у розмірі 3028 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, зокрема, витрати на правничу допомогу покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача.

З врахуванням повного задоволення позову, з відповідачки на користь позивача належить стягнути понесені останнім та документально підтверджені витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, розмір якої склав 13000 гривень та яка полягали згідно із заявкою на надання юридичної допомоги № 136 від 02 січня 2024 року, витягом з Акта № 2 про надання правової допомоги від 08 січня 2024 року до договору № 02-01/2023 про надання правової допомоги від 02 січня 2023 року, у наданні усної консультації з вивченням документів (2 год) 3000 гривень, складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду (5 год) 10000 гривень, всього 13000 гривень.

З урахуванням обсягу наданої правової, зокрема змісту та обсягу підготовленої позовної заяви, затраченого на це часу, а також часу участі представника позивача у судових засіданнях, їх тривалості, і беручи до уваги ціну позову, складність справи, суд не вбачає підстав для зменшення розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу.

Неспівмірності вищезазначених витрат відповідачкою та її представником не доведено.

Загальна сума судових витрат, що підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача становить 16028 гривень.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 27, 78 - 81, 141, 263 - 265, 280, 352, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по кредитному договору задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (місцезнаходження: вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, м. Київ код ЄРДПОУ 44276926) заборгованість по кредитному договору № 127 від 22 квітня 2021 року у сумі 30415 (тридцять тисяч чотириста п`ятнадцять) гривень 11 копійок, з яких: 3700 гривень - прострочена заборгованість за тілом кредиту; 26715 гривень 11 копійок - нараховані проценти.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» судові витрати у розмірі 16028 (шістнадцять тисяч двадцять вісім) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: https://km.vl.court.gov.ua/sud0304/gromadyanam/csz/.

Дата складення повного тексту рішення 02 вересня 2024 року.

Головуючий: О.В. Антонюк