КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 756/9783/23
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/4690/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,

за участю секретаря судового засідання Гижицької Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 06 листопада 2023 року у складі судді Діденка Є.В.,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Аркада-Житлосервіс» про визнання дій неправомірними та відновлення становища, яке існувало до порушення,-

В С Т А Н О В И В :

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до ТОВ «Аркада-Житлосервіс» про визнання дій неправомірними та відновлення становища, яке існувало до порушення, у якому просив:

- визнати неправомірними дії ТОВ «Аркада-Житлосервіс» () по застосуванню з червня 2019 року по день винесення рішення суду тарифу за послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою: АДРЕСА_1 не передбаченого Додатком №1 до Договору №M4B/109 від 01 серпня 2016 року;

- відновити з червня 2019 року нарахування ТОВ «Аркада-Житлосервіс» () ОСОБА_1 за послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою: АДРЕСА_1 по тарифу встановленому Додатком №l до Договору №M4B/109 від 01 серпня 2016 року та здійснити з червня 2019 року відповідний перерахунок із застосуванням вказаного тарифу;

- стягнути з ТОВ «Аркада-Житлосервіс» на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3 500 грн.

Позов обґрунтовано тим, що позивач є власником житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

01 серпня 2016 року між позивачем як споживачем послуг та ТОВ «Аркада-Житлосервіс» як виконавцем було укладено договір № M4B/109 від 01 серпня 2016 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. В розділі 1 Договору сторони визначили, що предметом цього договору є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку АДРЕСА_2 , а споживачем - забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором. У Додатку № l до Договору деталізовано та затверджено розрахунковий (договірний) тариф на послуги з утримання будинку, споруд і прибудинкової території за адресою позивача як споживача за Договором.

Так, зі змісту такого розрахункового тарифу на послуги вбачається, підсумковий тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території разом із ПДВ становить 3,571 грн/м.кв.

Пунктом 20 Договору передбачено, що договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2016 року. У разі коли за місяць до закінчення дії цього договору однією з сторін не заявлено у письмовій формі про розірвання договору або про необхідність його перегляду, цей договір вважається щороку продовженим. Заявник звертає увагу, що жодна із сторін договору не заявляла про розірвання договору і договір до сьогодні є чинним.

Однак, як стало відомо позивачу, відповідач самостійно протиправно встановив завищений розмір тарифу замість передбаченого Додатком № l до Договору, що суперечить положенням чинного законодавства України і почав проводити нарахування по завищеному тарифу. Позивач намагався в досудовому порядку врегулювати даний спір та направляв відповідачу вимогу про приведення у відповідність фактичного тарифу до тарифу встановленого Договором для розрахунків в майбутньому.

Проте, відповідач проігнорував вимогу позивача і жодної відповіді на неї не надав та тариф не привів у відповідність до Договору. Також, з приводу неправомірних дій відповідача, позивач звертався до Держпродспоживслужби, за результатом чого відповідач здійснив перерахунок позивачу, але не припинив неправомірно нараховувати підвищений тариф.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 06 листопада 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, прийняте з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Вказує, що судом першої інстанції не враховано, що розпорядження Київської міської державної адміністрації від 15 листопада 2017 року №1444 втратило чинність з 29 листопада 2019 року згідно з розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради від 14 листопада 2019 року №1977.

Зазначає, що в основу оскаржуваного рішення, що і зумовило єдину підставу для відмови у позові, покладено нечинний нормативний акт - розпорядження Київської міської державної адміністрації від 15 листопада 2017 року №1444.

Посилається на те, що у додатку №1 до договору деталізовано та затверджено розрахунковий (договірний) тариф на послуги з утримання будинку, споруд і прибудинкової території за адресою позивача як споживача за договором. Зі змісту розрахункового тарифу на послуги вбачається, підсумковий тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території разом із ПДВ становить 3 571 грн/м.кв.

Зазначає, що пунктом 20 договору передбачено, що договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2016 року. Уразі коли за місяць до закінчення дії договору однією з сторін не заявлено у письмовій формі про розірвання договору або про необхідність його перегляду, цей договір вважається щороку продовженим.

Вказує, що жодна із сторін договору не заявляла про розірвання договору чи внесення змін до договору, зокрема, в частині тарифу і договір до сьогодні є чинним у відповідній редакції.

Вважає, що суд першої інстанції помилково не з'ясував, що відповідач самостійно протиправно встановив завищений розмір тарифу замість передбаченого додатком №1 до договору, що суперечить положенням чинного законодавства України і почав проводити нарахування по завищеному тарифу.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Аркада-Житлосервіс», просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а рішення Оболонського районного суду міста Києва від 06 листопада 2023 року залишити без змін.

Зазначено, що доводи апеляційної скарги є абсолютно безпідставними, а за своєю суттю апеляційна скарга є незаконною.

Позивач в судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку, тому відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе слухати справу за їх відсутності.

Заслухавши пояснення адвоката Явона А.В. в інтересах ТОВ «Аркада-Житлосервіс», який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає оскаржуване судове рішення таким, що не підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Указаним вимогам законну рішення суду відповідає в повній мірі.

Як убачається зі справи, 01.08.2016 між позивачем та ТОВ "Аркада-Житлосервіс" укладено договір № М4В/109 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, предметом якого є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку АДРЕСА_2 , а споживачем - забезпечення оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором (а.с. 10-14).

Пунктом 2 Договору визначено, що виконавець надає послуги відповідно до встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг, копія якого додається до договору.

Згідно з п. 20 Договору, строк його дії до 31.12.2026 з автоматичною щорічною пролонгацією на один рік, у разі відсутності письмових заперечень однієї зі сторін.

У Додатку № 1 до договору затверджений Розрахунковий тариф у розмірі 3,571 грн./кв. м, та визначені його складові (а.с. 15).

Відповідно до оголошення у місцевому засобі масової інформації "Хрещатик" N 82 (4995) від 02.08.2017 року, ТОВ «Аркада-Житлосервіс» повідомила про подання документів до КМДА для зміни тарифів на послугу з утримання будинків і прибудинкових територій, зокрема за будинком АДРЕСА_2 на 5,63 грн./кв. м, роз`яснено порядок ознайомлення зі структурою тарифів (а.с. 46).

Згідно з розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 15.11.2017 № 1444, зареєстрованому в ГТУЮ у м. Києві 01.12.2017, унесені зміни до Тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надають виконавці цих послуг, по кожному будинку окремо. Вказаним розпорядженням визначено тариф по будинку АДРЕСА_2 - 5,63 грн./кв. м. (а.с. 47).

Відповідно до рахунку за лютий 2021 року, червень 2023 року, позивачу нарахований тариф 5,63 грн./кв.м., у рахунку за лютий 2021 року вказано, що було проведено перерахунок, переплата 4 380 грн 40 коп (а.с. 16-17).

15.06.2023 представником позивача направлено відповідачу вимогу про відновлення тарифу з червня 2019 року на умовах Додатку № 1 до Договору, та здійснення перерахунку за вказаний період (а.с. 18).

У відповіді на вимогу ТОВ «Аркада-Житлосервіс» № 260 від 23.06.2023 на ім`я адвоката Підрези І.В., відмовлено у задоволенні вимоги, оскільки повноваження адвоката не підтверджені, в наданому ордері вказано про представництво інтересів ТОВ «Аркада-Житлосервіс», а не ОСОБА_1 (а.с. 53).

У листі ГУ Держпродспоживслужби у м. Києві від 11.03.2021 на ім`я позивача вказано, що службою у межах компетенції розглянуто звернення щодо нарахувань за послугу утримання будинку і прибудинкової території ТОВ «Аркада-Житлосервіс». По встановленій інформації, підприємством самостійно 15.02.2021 прийнято рішення про проведення перерахунку за послугу утримання будинку та прибудинкової території для квартири позивача, а також надано платіжне доручення, у якому за лютий 2021 року зазначено перерахунок 4380 грн 40 коп, станом на 01.03.2021 за особовим рахунком переплата складає 3 247 грн 32 коп. Тому, порушень законодавства під час проведення перевірки не встановлено (а.с. 21).

Відмовляючи в задоволенні позову, районний суд виходив з того, що при укладенні договору № М4В/109 від 01.08.2016, сторони керувались тарифом у розмірі 3,571 гр./кв.м., який був змінений Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 15.11.2017 № 1444, та встановлений у розмірі 5,63 грн за кв.м. й доказів незаконності вказаного Розпорядження суду не надано. При цьому судом встановлено, що позивач сплачував кошти за вказаним тарифом у зв`язку з чим суд вважав необґрунтованими твердження, про що тариф у розмірі 5,63 грн. за кв.м., йому нараховується безпідставно.

Такі висновки районного суду є обґрунтованими, з наступних підстав.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.1 статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. п. 4, 17 Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, затверджених постановою КМУ від 08 жовтня 1992 року № 572, власник житла та наймач квартири зобов`язаний за рахунок власних коштів оплачувати всі витрати, пов`язані з утриманням житлового будинку і закріпленої прибудинкової території. Власники та наймачі квартир зобов`язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку.

Убачається, що на дату укладення договору № М4В/109 від 01.08.2016, сторони керувались тарифом у розмірі 3,571 гр./кв.м., який був змінений Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 15.11.2017 № 1444, та встановлений у розмірі 5,63 грн за кв.м.

Позивач звертаючись у суд із позовом просив визнати неправомірними дії відповідача по застосуванню з червня 2019 року по день винесення рішення суду тарифу за послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою: АДРЕСА_1 не передбаченого Додатком №1 до Договору №M4B/109 від 01 серпня 2016 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 затверджений "Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій". Цей Порядок визначає механізм формування тарифів на послуги на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Згідно з ч. 2 ст. 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги "ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Відповідно до вимог п. п. 1, 2 ст. 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Невід`ємною частиною договору є копія рішення (розпорядження), яким встановлено тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій із зазначенням структури тарифу, періодичності та строків надання послуг.

Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.

Згідно з п. 6. ст. 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у разі зміни цін/тарифів на житлово-комунальні послуги виконавець/виробник не менше ніж за 15 днів до введення їх у дію повідомляє про це споживачів з посиланням на рішення відповідних органів.

Пунктом 2 ст. 31 Закону України "Про житлово-комунальні послуги " передбачено, що виконавці/виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг і подають їх органам, уповноваженим здійснювати встановлення тарифів.

Порядок доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад розробляється і затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Згідно з вимогами п. 2 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року № 869, тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій розраховується окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням переліку послуг, визначеного додатком до Порядку.

Відповідно до п. 2.4. Порядку доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 30.07.2012 № 390, Виконавці що надають послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, до відома споживачів доводиться інформація про зміну цін/тарифів з обґрунтуванням необхідності зміни.

Зазначена інформація доводиться до відома споживачів шляхом розміщення на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування в мережі Інтернет (за наявності), в друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження (перевага надається друкованим засобам масової інформації органу місцевого самоврядування), веб-сайті суб`єкта господарювання (за наявності) та в кожному конкретному будинку (на прибудинковій території), зокрема на інформаційних стендах у під`їздах будинків та біля них.

Водночас тариф у розмірі 3,571 грн./кв.м. на послугу з утримання будинку, був змінений Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 15.11.2017 № 1444, та встановлений у розмірі 5,63 грн. за кв.м., про зроблено оголошення у місцевому засобі масової інформації "Хрещатик" № 82 (4995) від 02.08.2017 року (а.с. 46).

При цьому колегія суддів враховує, що тариф 5,63 грн за кв.м. зазначений у наданих позивачем розрахункових документах, оплачувався ним, а отже визнавався.

Зі змісту позову убачається, що позивач також просив про відновлення йому з червня 2019 року нарахування за послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою: АДРЕСА_1 по тарифу встановленому Додатком №l до Договору №M4B/109 від 01 серпня 2016 року та здійснити з червня 2019 року відповідний перерахунок із застосуванням вказаного тарифу.

Однак, як правильно встановлено судом першої інстанції, доказів незаконності Розпорядження Київської міської державної адміністрації від 15.11.2017 № 144 суду не надано.

За вказаних обставин, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Убачається, що позивач звертаючись у суд апеляційної інстанції вказав, що судом першої інстанції не враховано, що розпорядження Київської міської державної адміністрації від 15 листопада 2017 року №1444 втратило чинність з 29 листопада 2019 року згідно з розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради від 14 листопада 2019 року № 1977.

При цьому, долучивши уже на стадії апеляційного провадження розпорядження, тобто новий доказ, який не був досліджений судом першої інстанції, жодним чином не обґрунтував неможливість подання цього доказу до суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції переглядає дану справу за наявними в ній доказами, що відповідає положенням ч. 1 ст. 367 ЦПК України.

Також, слід зауважити, що, як зазначено у Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 264/949/19 (провадження № 61-16692св19) вирішуючи питання щодо дослідження доказів, які без поважних причин не подавалися до суду першої інстанції, суд повинен врахувати як вимоги ч. 1 ст. 44 ЦПК України щодо зобов`язання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов`язки, так і виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи. Про прийняття та дослідження нових доказів, як і відмову в їх прийнятті, суд зобов`язаний мотивувати свій висновок в ухвалі при обговоренні заявленого клопотання або в ухваленому судовому рішенні.

Суд повинен врахувати як вимоги ч. 1 ст. 44 ЦПК щодо зобов`язання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов`язки, так і виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи (див. постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 12.06.2023 у справі № 205/7739/21 /провадження № 61-3175св23/).

Як убачається, справа перебувала у провадженні суду першої інстанції з липня 2023 року, а отже у позивача, у випадку добросовісного користування своїми процесуальними правами, було достатньо часу для того, щоб подати всі докази у справі, проте він, користуючись своїми правами на власний розсуд, необхідних доказів, в т. ч. тих, що мають виключне значення для розгляду даної справи протягом всього цього часу до суду не подав та про те, що такі докази з об`єктивних причин не можуть бути подані у встановлений законом строк, - суд не повідомляв, з клопотанням про витребування доказів до суду не звертався, з огляду на що суд вирішив спір за наявними матеріалами справи.

Хоча згідно положень статті 175 ЦПК України в позовній заяві позивач зобов`язаний викласти обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги та зазначає докази, що підтверджують вказані обставини.

Більше того апеляційний суд звертає увагу, що процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді справи роз`яснювати необхідність вчинення певних процесуальних дій учасникам, оскільки це може призвести до порушення встановленого у ст. 6 ЦПК України принципу рівності перед законом і судом.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 30.05.2023 у справі № 443/1012/18 провадження № 61-6304св22).

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, які достатньо мотивовані.

З огляду на вищевикладене, а також те, що при апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 06 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14 березня 2024 року.

Суддя-доповідач:

Судді: