Справа №286/253/24 Головуючий у 1-й інст. Гришковець А. Л.
Категорія 62 Доповідач Трояновська Г. С.
У Х В А Л А

24 квітня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді: Трояновської Г.С.,

суддів: Талько О.Б., Павицької Т.М.,

розглянувши заяви суддів Трояновської Г.С., Павицької Т.М. про самовідводи по цивільній справі №286/253/24 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Овруцької міської ради, третя особа : ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 19 березня 2024 року

в с т а н о в и в :

Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 19 березня 2024 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 22 квітня 2024 року на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Трояновської Г.С., суддів Павицької Т.М., Талько О.Б. надійшла апеляційна скарга у справі №286/253/24.

Під час вирішення питання про відкриття апеляційного провадження суддями Трояновською Г.С. та Павицькою Т.М. встановлено наявність підстав для самовідводу, мотивований тим, що ОСОБА_3 є секретарем судового засідання відділу організаційного забезпечення розгляду цивільних справ колегії суддів у складі: Трояновської Г.С., Павицької Т.М., Борисюка Р.М. Тому, вказана обставина може викликати сумніви в неупередженості та об`єктивності суддів Трояновської Г.С. та Павицької Т.М. під час розгляду цієї справи.

Заслухавши суддю доповідача та перевіривши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37, 38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Пунктом 5 частини 1 статті 36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до пункту 1 ст. 6 Конвенції судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

За змістом пункту 2.5. Бангалорських принципів поведінки судді зазначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Самовідвід суддями заявляється з метою недопущення виникнення в учасників судового процесу будь-яких сумнівів щодо можливості необ`єктивного розгляду справи та ухвалення несправедливого рішення.

Так, згідно з роз`ясненнями ЄСПЛ у справах «Мікаллеф проти Мальти», «Мезнарич проти Хорватії», в демократичному суспільстві суди повинні вселяти довіру. Тому кожен суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу. Правила, що регулюють відвід суддів, є спробою забезпечення неупередженості судді шляхом усунення будь-яких сумнівів у учасників цивільного процесу. Ці правила направлені на усунення будь-яких ознак необ`єктивності судді та слугують зміцненню довіри, яку суди повинні асимілювати в демократичному суспільстві.

У своїй Рекомендації № R (94) 12 щодо незалежності, ефективності та ролі суддів (Принцип I(2)(d) Комітет Міністрів Ради Європи визначив, що судді повинні мати необмежену свободу вирішувати справи безсторонньо, у відповідності із своїм сумлінням та тлумаченням фактів згідно з чинними правовими нормами.

Європейська Хартія про статус суддів передбачає, що закон для суддів повинен гарантувати безсторонність, якої члени суспільства мають право очікувати від суддів (пункт 1.1).

Безсторонність визначається Європейським судом відповідно до суб`єктивного підходу, який бере до уваги особисте переконання або інтереси конкретного судді в певній ситуації, а також, відповідно до об`єктивного підходу, що передбачає надання суддею гарантій, достатніх для усунення будь-якого правомірного сумніву у цьому відношенні. Судді повинні за всіх обставин діяти безсторонньо з тим, щоб забезпечити відсутність правомірних підстав у громадян підозрювати якусь упередженість. У цьому відношенні безсторонність повинна бути очевидною як під час виконання суддею судових функцій, так і інших дій.

Наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності (рішення Європейського суду з прав людини в справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року, в справі «Фельдман проти України» від 8 квітня 2010 року).

Враховуючи викладені обставини, виходячи із засад розумності, виваженості та закріплених принципів судочинства, з метою уникнення будь-яких сумнівів у неупередженості суддів при розгляді справи та забезпечення довіри учасників справи до судових рішень Житомирського апеляційного суду, колегія суддів дійшла висновку, що заяви суддів Трояновської Г.С., Павицької Т.М. про самовідводи у розгляді вказаної справи слід задовольнити.

Керуючись статтями 36, 39, 40 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Заяви суддів Трояновської Г.С., Павицької Т.М. про самовідводи задовольнити.

Цивільну справу №286/253/24 у відповідності до статті 33 ЦПК України передати до канцелярії Житомирського апеляційного суду для виконання вимог, передбачених статтею 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді