Справа № 127/5407/24
Провадження № 2/127/619/24
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2024 року м. Вінниця
В провадженні суду знаходиться вище вказана цивільна справа.
Представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову.
В заяві просив суд, накласти арешт на все рухоме і нерухоме майно, що належить відповідачеві ОСОБА_1 , зокрема на квартиру, яка розміщена по АДРЕСА_2 та автомобіль Daewoo Lacetti, д.н.з. НОМЕР_1 шляхом заборони на відчуження.
Суд, дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову.
Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.
В порядку ст.150 ЦПК України, видами забезпечення позову, зокрема може бути накладення арешту на майно, частина 3 цієї ж статті передбачає, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Забезпечення позову є цивільно-процесуальним заходом, що вживається судом та направлений на захист матеріально-правових інтересів позивача, що гарантують реальне виконання судового рішення. Він застосовується лише до позовів про визнання і про присудження. Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.
У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особувідповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Згідно до відповіді № 496154 від 18.03.2024 року сформованих засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» за ІПН НОМЕР_2 ( ОСОБА_1 )право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 не зареєстроване.
Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 117078 від 24.07.2023 року відносно ОСОБА_1 , транспортний засіб Daewoo Lacetti, д.н.з. НОМЕР_1 , належність - ТОВ «Автокредит плюс».
Враховуючи вище викладене, заява про забезпечення позову до задоволення не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд, -
Заяву про забезпечення позову - залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: