Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

Справа №348/2135/23

Провадження № 2/348/108/24

14 березня 2024 року Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі судді Матолич В.В., за участю секретаря судового засідання Буратчук О.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у м. Надвірна Івано-Франківської областіцивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Процесуальні дії у справі.

12.09.2023 позивач звернувся до суду з позовом, відповідно до якого просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 99975,62 гривень та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те,що відповідач з метою отримання банківських послуг звернувся до позивача з метою отримання грошовиш коштів, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 08.12.2011. Відповідач 18.11.2019 самостійно через Приват 24 подав заявку на збільшення кредитного ліміту до 150000,00 гривень, у зв`язку з цим було сформовано паспорт споживчого кредиту, який клієнт підписав ЕЦП. Позивач свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Згідно з умовами кредитного договору відповідач зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, а також сплачувати інші платежі, передбачені умовами надання банківських послуг. Відповідач взяті на себе зобов`язання неналежно виконував, і через це у нього виникла заборгованість, яка підлягає стягненню на користь позивача.

12.09.2023 позивач подав клопотання про проведення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, у якому зазначено, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення у даній справі.

14.09.2023 суд прийняв до розгляду та відкрив провадження у даній справі, постановивши справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

14.03.2024 представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про проведення розгляду справи без його участі, зазначивши, що позов підтримує.

14.03.2024 відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належно. Відзив на позовну заяву не подав. Враховуючи наведене, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд встановив:

08.12.2011 відповідач підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку. У даній заяві зазначено прізвище, ім`я та по-батькові відповідача, його дата народження, РНОКПП, паспортні дані, адреса проживання та номери телефонів. Оригінал вказаного доказу на запит суду позивач надав для огляду в судовому засіданні.

Перед підписом відповідача дрібним друкованим шрифтом зазначено:"Я згідний з тим, що ця заява разом з пам"яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, складають між мною та банком договір про надання банківських послуг. Я ознайомлений з договором про надання банківських послуг до його укладення з його умовами. Копію договору про надання банківських послуг згідний отримати методом роздруківки з офіційного сайту http://privatbank.com.ua і Правила надання банківських послуг, зобов"язуюсь виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті Приватбанку www.privatbank.com.ua. "

При цьому, Анкета-заява, копія якої додана позивачем до позовної заяви, не містить посилань на розмір кредиту, умови користування кредитом та його погашення, порядок нарахування та сплати відсотків за користування кредитом, порядок нарахування та сплати штрафу і пені за невиконання умов договору.

Позивач надав суду копію Умов та Правил надання банківських послуг та Витягу з Тарифів обслуговування преміальних карток, які не підписані відповідачем.

На підтвердження актуальності Умов та Правил надання банківських послуг долучено шаблон наказу про проведення актуалізації документів, а також протокол про затвердження змін до них, а також ця інформація знаходиться на офіційному веб-сайті позивача.

До позовної заяви долучено довідку про видачу відповідачу карток, відповідно до якої відповідачу було видано картку 11.12.2017. Термін дії карти закінчився у листопаді 2020 року.

Згідно з довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на відповідача: з 18.11.2019 відповідачу було встановлено кредитний ліміт у розмірі 150000,00 гривень; з 08.12.2020 - кредитний ліміт скасовано. На запит суду не надано довідки щодо встановлення кредитного ліміту за період з 11.12.2017 до 18.11.2019, хоча за цей період у відповідача виникла заборгованість перед позивачем, а також йому нараховували додаткові платежі за користування банківськими послугами. Відповідно до пояснень представника позивача банк не надав йому цих документів.

Згідно з паспортом споживчого кредиту відповідача 18.11.2019 було ознайомлено з тарифами за використання споживчого кредиту, зазначений документ підписаний електронним цифровим підписом відповідача. У розділі 3 зазначеного документу "Основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача" у графі "Тип кредиту" вказано, що відповідачу було оформлено кредит у виді відновлюваної кредитної лінії, шляхом встановлення кредитного ліміту на кредитній картці. Сторона позивача покликається на вказаний документ, як на доказ збільшення кредитного ліміту, що спростовується змістом самого документа.

Відповідно до розрахунку заборгованості, який проведений позивачем, за договором від 08.12.2011 № б/н станом на 24.10.2022 заборгованість відповідача складає 99975,62 гривень, з яких: 99975,62 гривень - заборгованість за простроченим тілом кредиту.

Згідно з випискою за договором від 08.12.2011 № б/н станом на 18.11.2019 (день встановлення кредитного ліміту відповідачу) у відповідача був від`ємний залишок на карті у розмірі 139201,76 гривень. За період з 18.11.2019 відповідач активно користувався відновлюваною кредитною лінією, а саме здійснював грошові перекази та розраховувався картою. За період з 18.11.2019 до 08.12.2020 (день скасування кредитного ліміту) з карти відповідача списано 91422,78 гривень кредитних коштів. З 18.11.2019 позивач списав з карти відповідача відсотки за користування кредитним лімітом у розмірі 78167,37 гривень. Також з 18.11.2019 на карту відповідача було зараховано кошти у розмірі 225369,48 гривень.

Оцінка суду.

08.12.2011 між ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого в свою чергу є АТ КБ «Приватбанк» та відповідачем укладено договір про надання банківських послуг, що стверджується Анкетою-заявою від 08.12.2011. У заяві не визначено, які саме послуги надано відповідачу, не визначено розміру кредитного ліміту та додаткових платежів, а саме розміру відсотків, пені та плати за страхування кредитного ліміту.

У заяві зазначено, що відповідач погоджується з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, які йому надано в письмовому вигляді, а також які роміщені на сайті банку.

До позовної заяви банк додав копії: Тарифів, Умов та Правил надання банківських послуг, а також долучив клопотання про огляд веб-сайту банку https://privatbank.ua/terms/ для того, щоб суд мав можливість встановити, що відповідач перед підписанням заяви ознайомився саме з цими документами.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «Приватбанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови та Правила, а також витяг з Тарифів були надані для ознайомлення відповідачу з якими він погодився підписуючи Анкету-заяву. Тому суд доходить до висновку, що ці документи не можна вважати такими, що є невід`ємною частиною кредитного договору та містять його умови.

Крім того, інформація, що знаходиться на сайті позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися позивачем, тобто позивач міг додати до позовної заяви саме ті редакції документів, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Враховуючи те, що на підтвердження встановлення кредитного ліміту з моменту підписання Анкети-заяви до 18.11.2019 (день звернення відповідача за отриманням відновлюваної кредитної лінії) позивачем не долучено належних доказів, суд 20.10.2023 звернувся до позивача з запитом щодо надання оригіналів документів для дослідження у ході судового розгляду. На виконання цього запиту позивач не надав інформації про встановлення кредитного ліміту за період з 11.12.2017 до 18.11.2019. Представник позивача зазначив, що на його запит позивач також довідку не надав. Слід також зазначити, що така позиція позивача не відповідає вимогам ЦПК, оскільки позивач є стороною, яка зацікавлена у задоволенні позову, та має процесуальний обов`язок подавати докази на підтвердження обставин викладених у позовній заяві.

Надана суду виписка про рух коштів по карті відповідача не може бути належним доказом наявності кредитних правовідносин, а також підтвердженням того, на яких умовах було надано кредитні кошти відповідачу, оскільки ці умови не можуть бути встановлені у односторонньому порядку, а мають бути узгоджені сторонами. Крім цього, навіть у цій виписці перед виникненням у відіповідача від`ємного залишку на карті відсутня відмітка про встановлення йому кредитного ліміту.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила надання банківських послуг за період з 11.12.2017 до 18.11.2019, відсутність у Анкеті-заяві домовленості сторін про встановлення кредитного ліміту, сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені за несвоєчасне погашення кредиту тощо, суд позбавлений можливості встановити правову природу правовідносин, які виникли між сторонами у вказаний період.

З 18.11.2019 відповідачу було надано кредит у виді відновлюваної кредитної лінії та встановлено кредитний ліміт у розмірі 150000,00 гривень. Це підтверджується паспортом споживчого кредиту, який є належним та допустимим доказом, оскільки був підписаний відповідачем за допомогою ЕЦП.

Судом встановлено, що за період з 18.11.2019 відповідач активно користувався відновлюваною кредитною лінією, а саме: здійснював грошові перекази та розраховувався картою, внаслідок чого з карти відповідача було списано 91422,78 гривень кредитних коштів. З 18.11.2019 позивач списав з карти відповідача відсотки за користування кредитним лімітом у розмірі 78167,37 гривень. Також з 18.11.2019 на карту відповідача було зараховано кошти у розмірі 225369,48 гривень, призначення: поповнення карткового рахунку відповідачем, переказ коштів на цей рахунок. Ці кошти були використані для погашення від`ємного залишку на карті відповідача. Таким чином, сума зарахувань перевищила суму кредитних коштів, які отримав відповідач з 18.11.2019 та розмір списаних позивачем відсотків за користування кредитом.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України.

Відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів.

Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями.

Конституційний Суд України у рішенні від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно- правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

Пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви у тексті якої немає жодної умови про надання кредиту чи встановлення кредитного ліміту.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Незважаючи на це, позивач доводить факт укладення кредитного договору за період з 11.12.2017 до 18.11.2019 на підставі припущення про поінформованість відповідача з сумою наданого йому кредиту та умовами кредитування, що є недопустимим. Це також позбавляє суд можливості перевірити правильність нарахування відсотків чи інших платежів за вказаний період.

Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи те, що Анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг не містить будь-яких даних про суму кредиту, чи кредитного ліміту, даних про видачу кредитної картки певного виду та строку кредитування, а також даних щодо обрання відповідачем банківських послуг та будь-якої інформації щодо кредитування до 18.11.2019, крім особистих даних та підпису відповідача; у матеріалах справи відсутні інші належні та допустимі докази, які підтверджують розмір наданого відповідачу кредитного ліміту до 18.11.2019 та тарифи за користування ним; розмір внесених позивачем коштів на карту з 18.11.2019 (момент укладення договору споживчого кредиту - відновлюваної кредитної лінії) на 55779,33 гривень перевищує фактично отриману ним у кредит суму з 18.11.2019 та розмір списаних позивачем відсотків, тому заявлені позовні вимоги суд вважає недоведеними та необгрунтованими і доходить висновку, що позов з таких підстав не підлягає задоволенню.

Оскільки судом ухвалене рішення про відмову у задоволенні позову, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, судові витрати з відповідача не підлягають стягненню.

Керуючись ст. 264, 265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

у задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його постановлення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складено повного тексту рішення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк", місцезнаходження: м. Київ вул. Грушевського 1 Д, .

Відповідач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст рішення складено 14.03.2024.

Суддя Матолич В.В.