Справа № 466/6992/24
Провадження № 2/466/2164/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2024 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого судді Єзерського Р.Б.

при секретарі Свиті А.І.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-

у с т а н о в и в:

28 червня 2024 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання у Національному університеті «Львівська політехніка», у розмірі 4000,00 грн. щомісячно, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення ОСОБА_3 двадцятитрьохрічного віку.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що, 07.08.2005 між нею ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який 18.02.2013 року рішенням Шевченківського районного суду м. Львова було розірвано. У даному шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася донька - ОСОБА_3 , яка проживає разом із нею за адресою: АДРЕСА_1 , та перебуває на її утриманні. 12 серпня 2013 вона зверталася до відповідача з позовом про призначення аліментів на утримання малолітньої дитини. Відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 13.09.2013 у справі №466/6062/13-ц, провадження у справі було закрито з підстав визнання судом укладеною між позивачем та відповідачем мирової угоди від 13.09.2013. На підставі вищезазначеної мирової угоди, відповідач сплачував на її користь аліменти у розмірі 1000 грн. на утримання доньки до досягнення нею повноліття.

Зазначає, що на даний час їх з Відповідачем дочка досягла повноліття, проте вона продовжує навчатися на денній формі навчання та є студенткою першого курсу денної форми навчання Інституту економіки і менеджменту. Навчання завершує у червні 2027 року. У зв`язку з навчанням на денній формі, дочка, не може працювати та утримувати себе, оскільки самостійний дохід у виді академічних стипендій не отримує, а тому потребує матеріальної допомоги та знаходиться на її утриманні. Так нею кожного місяця здійснюються витрати на утримання дитини, які вона самостійно несе: продукти харчування, речі (одяг, взуття), канцелярія, витрати на проїзд, витрати на мобільний зв`язок, витрати на комунальні послуги, періодичні огляди у лікарів, витрати на додаткове навчання з іноземної мови (дочка додатково навчається на курсах з німецької мови), дозвілля (дочка відвідує спортивно оздоровчі заняття та заняття з танців) та інші витрати. Після досягнення дочкою повноліття Відповідач продовжив надавати кошти (двічі у квітні 2024 року та травні 2024 року) у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень 00 коп., проте сума даних коштів, яка надається Відповідачем, є вкрай недостатньою, не відповідає рівню життя з огляду на ситуацію в країні, тоді як вартість життя значно зросла, така сума не забезпечує і не забезпечувала мінімальних потреб дитини, а тому на утримання дитини її не вистачає. Оскільки Позивач не в змозі самостійно утримувати доньку, а Відповідач має таку можливість, так як є працездатною особою, може працювати та отримувати дохід, а його частину сплачувати на утримання дитини, а відповідно до ст. 199 СК України, він зобов`язаний утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчатися до досягнення нею 23 років. Зазначає, що відповідач є працездатним, отримує дохід, на праві власності Відповідачу належить нерухоме майно, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому вважає він може сплачувати аліменти, тому змушена звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, покликаючись на вказані у позовній заяві обставини, просила позов задовольнити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 заперечив щодо зволення позовних вимог позивача.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 07 серпня 2005 року перебували у шлюбі, який в подальшому рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 18 лютого 2013 у справі №466/262/13-ц було розірвано.

Від даного шлюбу у сторін народилася донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , яка проживає разом із матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується Актом від 17.06.2024, затвердженого директором ЛКП «Балатон-409», та перебуває на її утриманні. Позивачем подано низку квитанцій, які підтверджують, що позивачем здійснюються витрати на: продукти харчування, речі (одяг, взуття), канцелярію, витрати на проїзд, витрати на мобільний зв`язок, витрати на комунальні послуги, періодичні огляди у лікарів, витрати на додаткове навчання з іноземної мови, яка додатково навчається на курсах з німецької мови, дозвілля, яка відвідує спортивно оздоровчі заняття та заняття з танців та інші витрати.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 13.09.2013 визнано укладену 13 вересня 2013 року між позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та відповідачем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мирову угоду, за умовами якої: відповідач ОСОБА_2 зобов`язується один раз в місяць сплачувати позивачу ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1000,00 грн. (однієї тисячі гривень). Відповідач ОСОБА_2 зобов`язується один раз в рік сплачувати позивачу ОСОБА_1 грошову суму в розмірі 1000,00 грн. (однієї тисячі гривень) на оздоровлення доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , або надавати путівку на її оздоровлення.

Відповідно до довідки №132 від 22.04.2024, виданої ОСОБА_3 Національним університетом «Львівська політехніка», з якої вбачається, що вона є дійсно студентом першого курсу денної форми навчання Інституту економіки та менеджменту Національного університету «Львівська політехніка». Закінчує навчання у червні 2027 році.

Оскільки ОСОБА_3 навчається у навчальному закладі, вона немає можливості працювати, тому суд вважає, що вона потребує матеріальної допомоги на навчання.

Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення віку 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Нормою ч.2 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до абзацу 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006р. обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

З наведених норм чинного законодавства вбачається, що підставою для сплати аліментів на навчання є досягнення дитиною повноліття, факт продовження навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на повнолітню доньку, оскільки вона потребує матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчання, а відповідач може таку матеріальну допомогу надавати.

При визначенні розміру аліментів суд відповідно до вимог ст. ст. 182, 200 СК України враховує майновий стан відповідача, який є працездатною особою, жодних важких хвороб, які би перешкоджали надавати матеріальну допомогу доньці, а також інших дітей, непрацездатних батьків судом не виявлено та не встановлено.

З урахуванням зазначених обставин суд приходить до переконання, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 підлягає до задоволення шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання у Національному університеті «Львівська політехніка», у розмірі 4000,00 грн. щомісячно, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення ОСОБА_3 двадцятитрьохрічного віку. Суд вважає, що такий розмір аліментів є виправданий дійсними потребами повнолітньої доньки і не призведе до порушення прав відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки з позовом позивач звернулася 28.06.2024 року, аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з цієї дати.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір, оскільки позивач при поданні позову про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», а тому із відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. ст. 182, 184, 185, 199, 200 СК України, п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006р., 258-259, 263-265, 273, 280-284, 289, 352, 354, 367 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

позовні вимоги ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання у Національному університеті «Львівська політехніка», у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн., 00 коп. щомісячно, починаючи з дати подання позову 28.06.2024 та до закінчення навчання чи до досягнення ОСОБА_3 двадцятитрьохрічного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн., 20 копійок.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення виготовлено 09.09.2024 року.

Суддя Р. Б. Єзерський