Справа №:755/5129/23
Провадження №: 2/755/521/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про призначення експертизи

"15" березня 2024 р. м.Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Коваленко І.В.,

при секретарі судових засідань - Назаровій І.В.,

за участю сторін:

представника позивача - адвоката Гурез І.О.,

представника відповідачів - адвоката Кацідима В.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Гурез І.О. про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи, подане в межах у цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів - Державний нотаріус Ковельської нотаріальної контори Волинської області Луцик Наталія Анатоліївна, про визнання заповіту недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпровського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів - Державний нотаріус Ковельської нотаріальної контори Волинської області Луцик Наталія Анатоліївна, про визнання заповіту недійсним.

27.11.2023 року (Вх.№60028) через систему «Електронний суд» представник позивача - адвокат Гурез І.О. подала до суду клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи, на вирішення якої просила поставити наступні запитання: «Чи міг усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними ОСОБА_4 в момент складання заповіту, посвідченого 27 квітня 2021 року державним нотаріусом Ковельської державної нотаріальної контори Волинської області, через похилий вік чи можливі вікові відхилення від здоров`я?». Проведення експертизи просила доручити експертам Київського міського центру судово-психіатричної експертизи (м.Київ, вул. Кирилівська, 103-а). Клопотання мотивоване тим, що, звертаючись до суду з позовом про визнання заповіту недійсним, з урахуванням зміни підстави позову, позивач, посилалась на ч. 1 ст.225 ЦК України, що заповіт складено її дідусем ОСОБА_4 у стані коли він не усвідомлював значення своїх дій, не міг надавати їм належну оцінку та керувати ними через тимчасовий психічний розлад здоров`я. Для з`ясування обставин, що мають значення для даної справи, з метою вирішення спору та винесення законного та обґрунтованого рішення, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

У підготовчому засіданні представник позивача підтримала подане клопотання та просила його задовольнити.

Представник відповідачів у підготовчому засіданні фактично не заперечував щодо призначення судової експертизи, однак не погоджувався з визначенням експертної установи, якій необхідно доручити проведення такої експертизи, оскільки згідно відкритих даних Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридична особа - Київський міський центр судово-психіатричної експертизи перебуває у статусі, діяльність якої припинена в результаті реорганізації.

Третя особа Державний нотаріус Ковельської нотаріальної контори Волинської області Луцик Наталія Анатоліївна у підготовче засідання не з`явилась, про день, час та місце судового засідання повідомлена належним чином.

Суд, вислухавши думку сторін з приводу заявленого стороною позивача клопотання, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом положень ч. 5 вищевказаної статті суд не може перешкоджати учасникам справи у поданні доказів і зобов`язаний сприяти у поданні (забезпеченні) відповідних доказів, якщо їх подання є утрудненим або неможливим.

Статтею ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, як серед іншого, висновками експертів.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч.1,2 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до положень частини першої статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, не6обхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами(стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ч.ч. 4-6 ст. 103 ЦПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Згідно ст. 105 ЦПК України, призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: 1) характер і ступінь ушкодження здоров`я; 2) психічний стан особи; 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Відповідно ч. 1 ст. 104 ЦПК України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Ухвала, що викладається окремим документом, складається з мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу (п. 3 ч. 1 ст. 260 ЦПК України).

Призначення та проведення експертизи у цивільному судочинстві регулюється ст. ст. 103-113 ЦПК України, Законом України «Про судову експертизу» від 25 лютого 1994 року №4038-XII та Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про судову експертизу» визначено, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Отже, діючим цивільним процесуальним законодавством передбачено, що експертиза у справі призначається судом у разі необхідності з`ясування фактичних обставин, що становлять предмет доказування. Також за змістом вказаних норм кожна сторона має право надавати суду докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються, обставин, для з`ясування яких необхідні спеціальні знання - висновки експертизи. У разі, якщо у сторони відсутня можливість самостійно надати висновок, відповідна сторона вправі заявити перед судом клопотання про призначення відповідної експертизи.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Як роз`яснено у п. п. п. 1, 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», звернути увагу судів на необхідність суворого додержання вимог закону при призначенні судових експертиз та використанні їх висновків. Вказано на неприпустимість призначення експертизи у випадках, коли з`ясування певних обставин не потребує спеціальних знань, а також порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції суду. Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Виходячи із предмету спору, позивачем пред`явлено позов до відповідачів про визнання заповіту недійсним, посилаючись на ч. 1 ст.225 ЦК України, оскільки заповідач на момент вчинення правочину не усвідомлював значення своїх дій, не міг надавати їм належну оцінку та керувати ними через тимчасовий психічний розлад здоров`я.

З наведених обставин справи вбачається, що предметом спору є недійсність правочину - заповіту від 27 квітня 2021 року, складеного заповідачем - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідченого державним нотаріусом Ковельської нотаріальної контори Волинської області Луцик Наталією Анатоліївною, оскільки позивач заперечує усвідомлення її дідом значення своїх дій та (або) можливість керування ними під час вчинення даного правочину. Натомість, відповідачами ці обставини заперечуються, однак вони не заперечують проти проведення експертизи та вважають клопотання позивача з даного приводу обґрунтованим. Таким чином, в ході розгляду справи перш за все доведенню підлягає факт усвідомлення значення своїх дій та можливість керувати ними ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент складання ним заповіту - 27 квітня 2021 року.

Враховуючи наведені обставини та положення закону суд приходить до висновку про доцільність призначення у справі посмертної судово-психіатричної експертизи, оскільки для правильного вирішення спору необхідні спеціальні знання.

Предметом посмертної судово-психіатричної експертизи в цивільному процесі є оцінка психічного стану особи, її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на період юридично значущої дії (угоди), яка сталася у минулому. При цьому, завданнями посмертної судово-психіатричної експертизи є: діагностична кваліфікація психічного стану особи, при наявності психічних розладів - обґрунтування їх синдромальної та нозологічної належності; оцінка ступеня важкості проявів виявлених психічних порушень; співвідношення виявлених психічних розладів з положеннями закону (ЦК і ЦПК України) у рамках формули діє-недієздатності, що складають її критерії; вирішення питань про здатність (нездатність) особи усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в період часу, що цікавить суд.

Щодо запропонованого суду стороною позивача питань, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експертів, то суд бере їх за основу, оскільки вони передбачені у переліку питань, які визначені та рекомендовані чинним законодавством при призначення посмертної судово-психіатричної експертизи.

Крім того, ч. 3 ст. 103 ЦПК України визначено, що при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз.

Частиною 2 ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» встановлено, що до державних спеціалізованих установ належать: науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України; науково-дослідні установи судових експертиз, судово-медичні та судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров`я України; експертні служби Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства оборони України, Служби безпеки України та Державної прикордонної служби України.

Організаційні засади проведення судово-психіатричної експертизи визначає Порядок проведення судово-психіатричної експертизи, затверджений наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 травня 2018 року № 865(далі - Порядок).

Відповідно до п. 3 Порядку проведення судово-психіатричної експертизи, та передбачено, що СПЕ проводять державні спеціалізовані судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров`я України.

Відповідно до п.1.2 Інструкції про проведення судово-медичної експертизи, судово-медична експертиза здійснюється на принципах законності, об`єктивності, повноти дослідження та незалежності державними установами - бюро судово-медичних експертиз.

Визначаючи експертні установи для проведення посмертної судово-психіатричної експертизи, суд вважає за можливе доручити її проведення експертам Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» (адреса: м. Київ, вул. Кирилівська, 103).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках призначення судом експертизи. Оскільки для проведення посмертної судово-психіатричної експертизи потрібен значний проміжок часу, з метою недопущення порушення строків розгляду справи, провадження по справі слід зупинити на час проведення експертизи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-76, 81, 103-106, 252, 298, 352-355 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Гурез І.О. про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи - задовольнити частково.

Призначити у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів - Державний нотаріус Ковельської нотаріальної контори Волинської області Луцик Наталія Анатоліївна, про визнання заповіту недійсним, - посмертну судово-психіатричну експертизу, на розгляд якої поставити наступні питання:

- Чи міг усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними ОСОБА_4 в момент складання заповіту, посвідченого 27 квітня 2021 року державним нотаріусом Ковельської державної нотаріальної контори Волинської області, через похилий вік чи можливі вікові відхилення від здоров`я?

Доручити проведення експертизи експертам Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» (адреса: м. Київ, вул. Кирилівська, 103).

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України.

Попередню оплату за проведення експертизи покласти на ОСОБА_1 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ; тел. НОМЕР_2 ).

У розпорядження експертів надати цивільну справу №755/5129/23 (провадження №2/755/521/24).

Провадження по справі до отримання висновку експертизи - зупинити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В.Коваленко