УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року

м. Київ

справа № 752/21542/23

провадження № 61-3621ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва»,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 20 грудня 2023 року у складі судді Машкевич К. В., яка залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 01 березня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

15 жовтня 2023 року ОСОБА_1 через модуль підсистеми Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - ЄСІТС) «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства (далі - КП) «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», в якому просив: визнати неукладеним договір відповідача зі споживачами, який опубліковано у газеті Київської міської ради «Хрещатик» № 99 (4695) від 14 липня 2015 року; визнати відсутніми обов`язки позивача за договором відповідача зі споживачами, який опубліковано у газеті Київської міської ради «Хрещатик» № 99 (4695) від 14 липня 2015 року.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 20 грудня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» про визнання договору неукладеним та визнання права визнано неподаною та повернуто позивачу.

Постановою Київського апеляційного суду від 01 березня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2023 року залишено без змін.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, посилаючись на частину третю статті 185 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), визнав позовну заяву неподаною та повернув позивачеві. Крім того, роз`яснив позивачеві його право на повторне звернення із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

ОСОБА_1 у березні 2024 року через підсистему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 20 грудня 2023 року, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 01 березня 2024 року, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції застосував положення частини сьомої статті 43 ЦПК України, викрививши її зміст. На думку заявника зазначена стаття передбачає, що учасник справи звільняється від обов`язку надсилати іншим учасникам справи або подавати до суду копії документів відповідно до кількості учасників справи, якщо він подає документи до суду в електронній формі, у такому випадку копії відповідних документів іншим учасникам справи направляє суд.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відповідно до частини шостої статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Вивчивши касаційну скаргу ОСОБА_1 , зміст ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 20 грудня 2023 року та постанови Київського апеляційного суду від 01 березня 2024 року, Верховний Суд дійшов висновку, що скарга є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Такого висновку Суд дійшов з огляду на таке.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Згідно з правилами процесуального закону подання позовної заяви має відбуватися з дотриманням певних умов.

Форма і зміст позовної заяви, з якою звертається особа, визначені статтею 175 ЦПК України.

Відповідно до абзацу 2 частини першої статті 177 ЦПК України у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Правила цієї статті щодо подання копій документів не поширюються на позови, що виникають з трудових правовідносин, а також про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення чи каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Відповідно до вимог частин п`ятої - дев`ятої статті 43 ЦПК України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

У разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.

Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Якщо інший учасник справи відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його, учасник справи, який подає документи до суду в електронній формі з використанням електронного кабінету, звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи.

Суд, направляючи такому учаснику справи судові виклики і повідомлення, ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом, зазначає у цих документах про обов`язок такої особи зареєструвати свій електронний кабінет та можливість ознайомлення з матеріалами справи через Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, на такі документи накладається кваліфікований електронний підпис учасника справи (його представника) відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».

Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Якщо позов, апеляційна, касаційна скарга подані до суду в електронній формі, позивач, особа, яка подала скаргу, мають подавати до суду заяви по суті справи, клопотання та письмові докази виключно в електронній формі, крім випадків, коли судом буде надано дозвіл на їх подання в паперовій формі.

Статтею 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху

За змістом статті 185 ЦПК України у разі невиконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху у встановлений строк, позовна заява вважається неподаною та повертається особі, яка її подала.

Суд першої інстанції встановивши, що зазначений позов сформований в системі «Електронний суд», проте доказів надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів до позовної заяви долучено не було, залишив позовну заяву без руху та надав строк для усунення зазначеного недоліку.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов правильного висновку про можливість застосування положень статті 185 ЦПК України, оскільки позивачем у межах встановленого судом строку не виконано вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Апеляційний суд, перевіряючи правильність застосування судом першої інстанції положень статті 185 ЦПК України, обґрунтовано зазначив, що позивач всупереч вимогам, викладеним у статті 177 та статті 43 ЦПК України скориставшись правом подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет, був зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу, але не виконав цих вимог.

Доводи поданої касаційної скарги не дають підстав для висновку про недотримання судом першої інстанції норм процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали, яка не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи. Правильність застосування судом апеляційної інстанції вказаних вище норм процесуального права не викликає розумних сумнівів.

Крім того, Верховний Суд звертає увагу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду з позовною заявою, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Доводи касаційної скарги про обмеження права на суд не заслуговують на увагу, оскільки прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема, для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

При цьому легітимна мета обмеження прав дотримана, права заявника не порушені.

Оскільки правильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.

Керуючись частинами четвертою, п`ятою і шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадженняу справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» про визнання договору неукладеним та визнання права, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 20 грудня 2023 року, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 01 березня 2024 року, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков Р. А. Лідовець Д. Д. Луспеник