СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/1631/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Єросової І.Ю.,

при секретарі судових засідань Шило М.І.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні клопотання ОСОБА_2 про закриття провадження у частині позовних вимог у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), третя особа: орган опіки та піклування Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації (03115, м.Київ, пр-т.Берестейський, 97), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) про визначення місця проживання малолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

29.09.2023 р. ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з вищевказаним позовом у якому просить визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із батьком ОСОБА_1 до досягнення дитиною 14-ти річного віку та зобов`язати відповідача не чинити дій як особистого так й із залученням та за допомоги будь-яких інших осіб щодо зміни місця проживання та перебування дитини.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03.10.2023 р. позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 09.10.2023 р. відкрито провадження у справі, вирішено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Призначено у справі підготовче засідання.

01.03.2024 р. від відповідача ОСОБА_2 надійшло до суду клопотання про закриття провадження в частині у справі, мотивуючи тим, що позовна вимога про визначення місця проживання ОСОБА_3 разом з батьком ОСОБА_1 до досягнення дитиною 14 річного віку є тотожною вимозі, заявленій у справі №759/17341/20, за якою судове рішення набрало законної сили у встановленому законом порядку.

У підготовчому засіданні відповідач та її представник клопотання про закриття провадження підтримує та просить задовольнити.

У підготовчому засіданні позивач заперечує проти задоволення клопотання.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали клопотання та заперечення на нього, суд вважає, що воно не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що Святошинським районним судом м.Києва здійснювався розгляд справи № 759/17341/20, за результатами якого 26.07.2021 р. ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та передавання дитини.

09.11.2021 р. Постановою Київського апеляційного суду вказане рішення залишено без змін.

28.04.2022 р. Постановою КЦС Верховного Суду рішення Святошинського районного суду міста Києва від 26 липня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 листопада 2021 року залишено без змін.

Пунктом 3 частини 1 статті 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Встановлена цивільним процесуальним законом неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, ґрунтується на правових наслідках набрання рішенням суду законної сили, яке згідно ст. 129-1 Конституції України та ст. 18 ЦПК України є обов`язковим для усіх органів та осіб.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі N 917/1739/17 (провадження N 12-161гс19) вказано, що "предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту права або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу".

З матеріалів справи вбачається, що у справі №759/17341/20 та справі №759/18906/23 позовні вимоги не є тотожними, оскільки не збігаються одночасно сторони, підстави та предмет спору, з огляду на наступне.

На час звернення ОСОБА_1 до суду у 2020 році дитині ОСОБА_3 було три роки і він проживав разом із матір`ю у м.Бердянськ. У свою чергу, на час звернення ОСОБА_1 у 2023 році дитині виповнилось майже 7 років і він наразі проживає з батьком. Як зазначає позивач, дитина висловлює своє бажання проживати разом із ним. Тобто на час подання позову та розгляду судом справи №759/17341/20 існували невирішені взаємовідносини станом на 2020 р. У даній справі наявні інші обставини, які є предметом спору та які підлягають дослідженню судом.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що підстави позову не є тотожними.

Досліджуючи предмет позову, суд звертає увагу, що у справі №759/17341/20 позовними вимогами були визначення місця проживання дитини та передавання дитини, з підстав передбачених ст. 159, 161 СК України. У даному випадку ж предметом позову є визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із батьком ОСОБА_1 до досягнення дитиною 14-ти річного віку та зобов`язання відповідача не чинити дій як особистого так й із залученням та за допомоги будь-яких інших осіб щодо зміни місця проживання та перебування дитини.

Отже, підстави та предмет позовів у наведених справах не є цілком тотожними.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача про закриття провадження у частині позовних вимог про визначення місця проживання дитини у зв`язку із наявністю рішення суду між тими ж сторонами, з цього самого приводу та з цих же підстав, що набрало законної сили.

Керуючись ст. ст. п. 3 ч. 1 ст. 255, ст. ст. 258, 260, 261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_2 про закриття провадження у частині позовних вимог у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), третя особа: орган опіки та піклування Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації (03115, м.Київ, пр-т.Берестейський, 97), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) про визначення місця проживання малолітньої дитини, залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили в порядку встановленому ст. 261 ЦПК України.

У відповідності до вимог ст.353 ЦПК України ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: І.Ю. Єросова