Справа № 175/8289/23
Провадження № 2/175/2096/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

23 лютого 2024 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.

з участю секретаря Стеценко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2023 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на їх користь заборгованість за кредитним договором № від 17.09.2021 року у розмірі 26 643 грн. 93 коп., яка складається з загального залишку заборгованості за тілом кредиту у розмірі 26641 грн. 24 коп., заборгованості за відсотками у розмірі 2 грн. 69 коп. та стягнути з відповідача судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 2 684 грн. 00 коп., правничої допомоги у розмірі 7500 грн. 00 коп.

15 листопада 2023 року до суду надійшла інформація про місце реєстрації відповідачки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 .

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2023 року відкрито провадження по справі та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача надіслав клопотання, в якому просив суд розглянути справу без участі сторони позивача та не заперечував щодо винесення заочного рішення по справі.

Відповідачка про час, дату і місце слухання справи повідомлена належним чином, що підтверджується довідками про доставку повідомлень у додаток «Viber»(а.с.53), але в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не подавала, а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір.

Судом встановлено, що 17.09.2021 року між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № , на підставі якого відповідачка отримала кредитні кошти у розмірі 28311,00 грн., із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 0,01 % річних, зі строком повернення до 17.09.2023 року. Також 17.09.2021 року між сторонами підписано «Графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту» узгоджений умовами вищезазначеного кредитного договору (а.с. 8-11).

Факт отримання відповідачем грошових коштів у АТ «ОТП Банк» підтверджується рахунком фактурою № СФSLB- від 17.09.2021 року та фіскальним чеком від 17.09.2021 року, з якого вбачається придбання відповідачкою товару на загальну суму 28 822,00 грн. (а.с. 14).

Банк виконав свої зобов`язання за кредитними договорами № , надавши відповідачці кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених Кредитними договорами.

21.10.2022 року між АТ «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі - ТОВ «Діджи Фінанс») укладено Договір факторингу № 21/10/22 (далі - Договір відступлення), відповідно до якого ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право нового кредитора до відповідачки за кредитними договорами № .

З розрахунку заборгованості за кредитним договором від 17.09.2021 убачається, що заборгованість відповідачки перед позивачем становить 26 643 грн. 93 коп.,яка складається з загальної суми боргу по тілу 26641 грн. 24 коп.; заборгованості за відсотками у розмірі 2 грн. 69 коп.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як установлено у ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті1048 цього Кодексу.

Частиною першою статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Таким чином, зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, суд вбачає підстави для задоволення позову та присудження до стягнення заборгованості за кредитними договорами на користь позивача у зазначеному вище розмірі.

Внаслідок викладеного, суд приходить до висновку що аргументи позивача, наведені в позові в цій частині, обґрунтовані та підтверджені належними, допустимими й достовірними доказами, а тому є всі підстави для задоволення позову щодо присудження до стягнення на користь позивача з відповідачки вищезазначеної заборгованості за кредитним договором , яка підтверджена доказами доданими до позову та заявленими позивачем до стягнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідачки витрат на правничу допомогу у розмірі 7500,00 грн., суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду,збір доказів тощо,а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Судом встановлено, що позивачу правничу допомогу у вказаній справі надавала адвокат Міньковська Анастасія Володимирівна, що підтверджується Договором про надання правової (правничої) допомоги № 42649746 від 22.09.2023 р.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно роз`яснень, наведених у п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року №10 визначено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді регламентовано ЦПК України. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.

У пункті 4.8. Договору про надання правової (правничої) допомоги № 42649746 від 22.09.2023 р., зазначено «Загальна вартість Послуг складається із вартості наданих юридичних послуг (поточне супроводження, згідно тарифної сітки, вказаної у п. 4.8. даного Договору, а також гонорар, який зазначено у п. 4.9. даного Договору.»

22.09.2023 р. між позивачем та адвокатом Міньковською Анастасією Володимирівною було підписано Акти про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) на загальну суму у розмірі 7500,00 грн.

Беручи до уваги викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7500,00 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 526, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76, 130, 141, 223, 263-266, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № від 17.09.2021 року у розмірі 26 643 грн. 93 коп., яка складається з загального залишку заборгованості за тілом кредиту у розмірі 26641 грн. 24 коп., заборгованості за відсотками у розмірі 2 грн. 69 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» судові витрати у розмірі 10 184 грн. 00 грн., які складаються з судового збору у розмірі 2 684 грн. 00 коп. та правничої допомоги у розмірі 7500 грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Озерянська Ж.М.