УХВАЛА

09 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 755/7961/22

провадження № 61-12096ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 04 грудня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» про визнання протоколів зборів співвласників багатоквартирного будинку та договору недійсними,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» (далі - ТОВ «Новобудова»), в якому просила визнати недійсними: протокол зборів співвласників багатоквартирного будинку, проведених 09 червня 2016 року за адресою: АДРЕСА_1 ; протокол зборів співвласників багатоквартирного будинку, проведених 09 грудня 2019 року за адресою: АДРЕСА_1 ; договір від 28 лютого 2020 року № 14-Б про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, укладений між ТОВ «Новобудова» та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 04 грудня 2023 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 18 червня 2024 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У серпні 2024 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 04 грудня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 червня 2024 року у вказаній справі з пропуском строку на касаційне оскарження.

Безпосередньо у касаційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке обґрунтовано тим, що оскаржувану постанову апеляційного суду заявниця отримала 31 липня 2024 року засобами поштового зв`язку. На виконання вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України, до касаційної скарги додала копію конверта апеляційного суду та копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідно до якого оскаржувану постанову Київського апеляційного суду від 18 червня 2024 року ОСОБА_1 отримала 31 липня 2024 року.

Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Частиною третьою статті 390 ЦПК України передбачено, що строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Ураховуючи наведені заявником обставини, Верховний Суд вважає, що строк на касаційне оскарження рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 04 грудня 2023 року та постанови Київського апеляційного суду від 18 червня 2024 року пропущено з поважних причин, а тому його слід поновити.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

За змістом частини сьомої статті 394 ЦПК України та відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, заявник посилається неврахування висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові від 20 січня 2022 року у справі № 756/9372/19 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім того, посилається на порушення судами норм процесуального права (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України), зокрема: суд не дослідив зібрані у справі докази; суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

Водночас, Верховний Суд відхиляє посилання заявниці на пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України, як на підставу відкриття касаційного оскарження. Зокрема, заявниця посилається на те, що апеляційний суд помилково застосував правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 12 червня 2023 року у справі № 690/638/21, який вважає нерелевантним у цій справі.

Верховний Суд зауважує, що необхідність відступу від висновку, викладеного в раніше ухвалених постановах Верховного Суду має виникати з певних визначених об`єктивних причин і такі причини повинні бути чітко визначені та аргументовані скаржником при посиланні на пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України.

Обґрунтованими підставами для відступу від уже сформованої правової позиції Верховного Суду можуть бути, зокрема, зміна законодавства; ухвалення рішення Конституційним Судом України або ж винесення рішення Європейського суду з прав людини, висновки якого мають бути враховані національними судами; зміни у правозастосуванні, зумовлені розширенням сфери застосування певного принципу права або ж зміною доктринальних підходів до вирішення питань, необхідність забезпечити єдність судової практики у застосуванні норм права тощо.

При цьому, не є вмотивованим обґрунтуванням необхідності відступлення від висновку Верховного Суду посилання заявника на помилкове застосування судом апеляційної інстанції у своїй постанові висновку Верховного Суду.

Враховуючи, що судом не встановлено підстав відмови у відкритті касаційного провадження чи повернення касаційної скарги, зважаючи на те, що доводи касаційної скарги містять посилання на передбачені законом підстави касаційного оскарження судових рішень, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України та витребування матеріалів справи.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 04 грудня 2023 року та постанови Київського апеляційного суду від 18 червня 2024 року.

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» про визнання протоколів зборів співвласників багатоквартирного будинку та договору недійсними, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 04 грудня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 червня 2024 року.

Витребувати з Дніпровського районного суду міста Києва матеріали справи № 755/7961/22.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков Р. А. Лідовець Д. Д. Луспеник