22.04.2024 Єдиний унікальний № 371/95/24
провадження № 8/371/2/24
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 8/371/2/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Поліщука А.С.,

при секретарі Овчаренко В.С.,

за участі заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, цивільну справу за заявою боржника ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами по цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

До Миронівського районного суду Київської області з вказаною заявою звернулася боржник ОСОБА_1 та просила суд визнати судовий наказ від 05 лютого 2024 року, виданий Миронівським районним судом Київської області у справі №371/95/24 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання їх спільного сина, таким, що не підлягає виконанню.

Заявлену вимогу обґрунтувала тим, що 30 листопада 2023 року ОСОБА_2 викрав їх сина, 08 лютого 2024 року органом опіки та піклування Обухівської міської ради Київської області а згодом і Обухівським районним судом Київської області прийнято рішення про визначення місцем проживання їх сина разом із нею, а отже у відповідності до ч. 3 ст. ст. 181 Сімейного кодексу України саме вона має право на стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання їх спільного сина.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступноговисновку, що заява задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Миронівський районний суд Київської області 05 лютого 2024 року по справі ЄУН 371/95/24, провадження 2-н/371/19/24, видав судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , аліментів на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки всіх видів доходів платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18 січня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення.

У відповідності до ст. 170 ЦПК України судовий наказ про стягнення аліментів на дітей не меже бути скасований, він може бети переглянутий за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Разом із цим ч. 3 ст. 431 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є виконавчими документами.

Частиною 1 ст. 432 ЦПК України встановлено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Таким чином, закон передбачає можливість визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, якщо є наявними обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст. 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі №2-4671/11.

В судовому засіданні встановлено, що 08 лютого 2024 року Виконавчий комітет Обухівської міської ради Київської області за № 58 прийняв рішення, за яким визначив місце проживання спільного із стягувачем та боржником сина ОСОБА_4 разом із матір`ю ОСОБА_1 (а.с. 66-68).

Частиною 2 ст. 19 Сімейного кодексу України передбачено, що Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду.

Крім того, 11 березня 2024 року Обухівським районним судом Київської області постановлено рішення, за яким визначено місцем проживання малолітнього ОСОБА_3 з матір`ю ОСОБА_1 .

Згідно із відміткою на копії цього рішення, воно набрало законної сили 11 квітня 2024 року (а.с.133-139).

Частиною 1 ст. 18 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

У відповідності до норми ч. 3 ст. ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Зважаючи на те, що 11 березня 2024 року набрало законної сили рішення Обухівського районного суду Київської області про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 з матір`ю ОСОБА_1 то у відповідності до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на утримання цієї дитини можуть стягуватися лише на її користь, що саме по собі виключає можливість стягнення цих аліментів на користь ОСОБА_2 .

За таких обставин, суд приходить до висновку про існування ново виявленої обставини, яка виключає можливість виконання судового наказу Миронівського районного суду Київської області від 05 лютого 2024 року по справі ЄУН 371/95/24, провадження 2-н/371/19/24, за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , аліментів на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки всіх видів доходів платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18 січня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 12, 13, 81, 160, 165,186, 260, 261, 431, 432 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

1.Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу - задовольнити.

2.Скасувати судовий наказ Миронівського районного суду Київської області від 05 лютого 2024 року по справі ЄУН 371/95/24, провадження 2-н/371/19/24, за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , аліментів на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки всіх видів доходів платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18 січня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття, а також судового збору в розмірі 302 (триста дві) гривні 80 копійок в дохід держави.

3.Роз`яснити заявникові його право звернутися з тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

4.Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя підпис А.С. Поліщук

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя А.С. Поліщук

Повний текст ухвали складено 24 квітня 2024 року