Дата документу 13.03.2024 Справа № 337/1430/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 337/1430/23 Головуючий у 1-й інстанції: Жукова О.Є.
Провадження №22-ц/807/756/24 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого,судді-доповідача суддів: за участю секретаря Подліянової Г.С., Кочеткової І.В., Маловічко С.В., Камалової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника, адвокат Голубчик Ігоря Володимировича на додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права особистої приватної власності,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Хортицького районного суду м. Запоріжжя із позовом до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності на автомобіль.

В обгрунтування позову зазначила, що 21 жовтня 2021 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області та вчинено актовий запис № 1242, який рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 23 вересня 2022 року у справі №337/2213/22 було розірвано. Від шлюбу мають малолітню дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Перебуваючи у шлюбі ОСОБА_1 , за особисті кошти отриманні від продажу нерухомого майна набутого позивачкою у спадок за 470 000 грн, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 , придбано рухоме майно, автомобіль Nissan Qashqai, кузов універсал, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2008 року випуску, механічна коробка передач, привід передній, зареєстрований в ТСЦ 2346 РСЦ ГСЦ МВС в Запорізькій області згідно договору купівлі-продажу від 21 лютого 2017 року, який було зареєстровано на ОСОБА_2 , тому що у ОСОБА_1 відсутнє посвідчення Вартість продажу автомобіля на момент його придбання склала 9 000 доларів США. На даний час автомобіль перебуває у користуванні ОСОБА_2 , який не визнає права особистої власності ОСОБА_1 на автомобіль. Так як шлюбного договору між подружжям не існувало, позивачка просить визнати за нею право особистої приватної власності на зазначений автомобіль, який було придбано в період шлюбу з відповідачем.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 19 квітня 2023 року справу №337/1430/23 передано за підсудністю на розгляд до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя на підставі п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України.

У червні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про визнання права особистої приватної власності на автомобіль Nissan Qashqai, кузов універсал, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2008 року випуску, механічна коробка передач, привід передній, зареєстрований в ТСЦ 2346 РСЦ ГСЦ МВС в Запорізькій області згідно договору купівлі-продажу від 21 лютого 2017 року на ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

В обгрунтування зустрічного позову зазначає, що сторони з 21 жовтня 2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у сторін народилася спільна дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час шлюбу він сумлінно виконував свої обов`язку як батько та годувальник сім`ї займався підприємницькою діяльністю, заробляв кошти для наповнення сімейного бюджету, утримував дружину та дитину, займався безпосереднім вихованням та розвитком дитини. В свою чергу, ОСОБА_1 ніколи не працювала і розпоряджалася своїм вільним часом на власний розсуд. Звернення ОСОБА_1 до суду для ОСОБА_2 стало цілковитою несподіванкою, оскільки ОСОБА_1 за час шлюбу ніколи не оспорювала право особистої приватної власності ОСОБА_2 на автомобіль, який був придбаний ним під час шлюбу за його особисті кошти, отриманні в дар від батьків у розмірі 230 000,00 грн, шляхом укладення договору дарування коштів від 20 лютого 2017 року, у п. 2 якого визначено, що вказана сума коштів передається ОСОБА_2 для придбання автомобіля, про що ОСОБА_1 на його думку було достеменно відомо. Із метою захисту власних майнових прав ОСОБА_2 звертається до суду з даною зустрічною позовною заявою.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 червня 2023 року прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву, об`єднано в одне провадження з первісним позовом.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 листопада 2023 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

29 листопаді 2023 року до суду першої інстанції надійшла заява ОСОБА_2 в особі представника, адвоката Корнієнко М.С., подана засобами поштового зв`язку 27 листопада 2023 року, про ухвалення додаткового рішення у справі №337/1430/23 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 48 744 грн.

В обгрунтування заяви посилається, що в ході розгляду даної справи вона представляв інтереси відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) у справі, згідно договору про надання правової допомоги від 21 червня 2023 року за №4308/07-2023, укладений між ОСОБА_2 та його батьком ОСОБА_4 з одного боку та Адвокатським об`єднанням «Юридична фірма «Астерс», з іншого боку. 28 червня 2023 року ОСОБА_2 та його батько ОСОБА_4 з одного боку та Адвокатським об`єднанням «Юридична фірма «Астерс», з іншого боку, уклали Додаткову угоду №14 до вказаного договору. Відповідно до п.3 Додаткової угоди, сторони дійшли згоди доповни Розділ 6 Договору пунктом 6.6.1, відповідно до якого сума винагороди за представництво інтересів відповідача в рамках судової справи №337/1430/23 в суді першої інстанції є фіксованою і становить гривневий еквівалент 2 000 євро. При цьому, за надання правничої допомоги відносно первісної позовної заяви позивача до клієнта-2 сума винагороди становить гривневий еквівалент 1 000 євро. За надання правничої допомоги відносно зустрічної позовної заяви клієнта-2 до позивача сума винагороди становить гривневий еквівалент 1 000 євро. Правову допомогу ОСОБА_2 в рамках справи №337/1430/23 надавала адвокат Адвокатського об`єднання Корнієнко М.С., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія КС №10480/10 від 07 лютого 2022 року. Відповідно до Звіту про надані юридичні послуги та понесені витрати від 27 листопада 2023 року в процес розгляду справи ОСОБА_2 надавалися різні види професійної правничої допомоги, а саме: аналіз позовної заяви; підготовка і відправка до суду клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції; підготовка і відправка до суду відзиву на позовну заяву; збір доказів і підготовка додатків до відзиву; підготовка до судових засідань; участь у судових засіданнях по справі. Загалом, адвокатом Корнієнко М.С. було затрачено 16,6 годин на надання професійної правничої допомоги по даній справі. Відповідно до умов договору та додаткової угоди до договору до оплати було виставлено Рахунок № 11.23-033.4308 від 24 листопада 2023 року на суму 48 744 грн.

Тому, представник ОСОБА_2 - адвокат Корнієнко М.С. просила ухвалити додаткове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 48 744 грн витрат на професійну правничу допомогу.

10 січня 2024 року ОСОБА_1 (позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом) - адвокат Голубчик І.В. подав письмові пояснення з приводу поданої заяви, в яких посилається, що адвокатом Корнієнко М.С. не надано доказів, які б підтверджували вартість послуг, які надаються адвокатом у даній справі їх розмір, а саме тарифи, відповідно до яких здійснюється розрахунок наданих послуг. Також, не надано і доказів їх сплати представнику, адже квитанція та меморіальний ордер витрат на правничу допомогу відсутні. В поданій зустрічній позовній заяві адвокатом Корнієнко М.С. хоча і вказано про стягнення судових витрат з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , однак самого розрахунку таких витрат не додано.

Додатковим рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2024 року заяву представника ОСОБА_2 адвоката Корнієнко М.С. про ухвалення додаткового рішення у даній справі задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 48 744 грн.

Не погоджуючись з додатковим рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2023 року ОСОБА_1 , представник, адвокат Голубчик Ігор Володимирович подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2024 року у справі № 337/1430/23 скасувати, судові витрати стягнути з ОСОБА_2 ..

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції не врахував заперечення ОСОБА_1 проти заявленої стороною ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу у розмірі 48 744 грн, яку вважає не доведеною останнім та неспівмірною із наданими адвокатом юридичних послуг. Водночас у своїх відзивах на позовну заяву та зустрічному позові сторона ОСОБА_2 зазначає попередню (орієнтовну) суму понесених ним витрат на правову допомогу у зв`язку із розглядом всієї справи, а ніяк окремо за первісним позовом 40 000 грн та зустрічним позовом 40 000 грн. Договір про надання правової допомоги укладений 21.06.2023 року, у відзиві на первісну позовну заяву та зустрічна позовна заява датовані 23.06.2023 року в яких міститься погоджена з клієнтом сума на правову допомогу в розмірі 40 000 грн в рамках розгляду усієї справи №337/1430/23, і лише 28.06.2023 року укладено додаткову угоду №14 до вказаного договору, відповідно до якої сторони дійшли згоди доповнити Розділ 6 Договору п.6.6.1, відповідно до якого сума Винагороди за представництво інтересів відповідача в рамках судової справи №337/1430/23 в суді першої інстанції є фіксованою і становить гривневий еквівалент 2000 євро, при цьому за надання правничої допомоги відносно первісної позовної заяви сума винагороди становить гривневий еквівалент 1000 євро. За надання правничої допомоги відносно зустрічної позовної заяви сума винагороди становить гривневий еквівалент 1000 євро, що не може відповідати дійсності, адже в рахунку №11.23-033.4308 від 24.11.2023 року виставлена сума до сплати за представництво інтересів в рамках справи №337/1430/23, а не за надання правничої допомоги відносно первісної позовної заяви. Відзив на позовну заяву та зустрічна позовна заява ОСОБА_2 за своєю суттю з огляду на викладене в них є тотожними і навіть додатки є ідентичними, що по своїй сутті зводиться не до надання адвокатських послуг, а до їх дублювання з намаганням стягнути первісну визначену та погоджену суму судових витрат в розмірі 40 000 грн лише за частину (половину) наданих послуг з правової допомоги в рамках усієї справи (підпункт 2,4 ч.3 ст.141 ЦПК України). Також вважає безпідставними надані адвокатом послуг таких як: клопотання про постановлення окремої ухвали нібито виявлених порушень відносно адвокатом Голубчик І.В., в задоволені якого ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17.10.2023 року було відмовлено (п.3 ч.3 ст.141 ЦПК України); 17.10.2023 року в судовому засіданні стороною ОСОБА_2 також безпідставно було заявлено клопотання про залишення без розгляду відповіді на відзив від 14.07.2023 року сторони ОСОБА_1 , в якій ухвалою суду першої інстанції від 17.10.2023 року в задоволенні клопотання було відмовлено (п.3 ч.3 ст.141 ЦПК України). Витрати адвоката є занадто завищеними, зокрема за складання позовної заяви у розмірі 8 000 грн, що не відповідає критерію реальності.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 , адвокат Корнієнко М.С. зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та як наслідок ухвалено обгрунтоване та законне додаткове рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необгрунтованими. В зв`язку з наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Додаткове рішення зазначеним вимогам в повній мірі не відповідає.

Ухвалюючи додаткове рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що заявлена представником відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_2 , адвоката Корнієнко М.С. до стягнення з ОСОБА_1 сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 48 744 грн з урахуванням ПДВ є пропорційною обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт і часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), врахувавши виконані роботи, складність справи, принципи співмірності та розумності судових витрат. Сторони погодили, що розмір винагороди за юридичні послуги є фіксованим та становить 48 744 грн з урахуванням ПДВ, у зв`язку з чим розмір винагороди за надання правової допомоги, визначений у договорі як фіксована сума, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу. Крім того, суд констатував, що представник позивача за первісним позовом ОСОБА_5 не навів обґрунтувань щодо не співмірності заявлених до стягнення витрат на оплату правничої допомоги, а доводи викладені в запереченнях стороною позивача за первісним позов, визнані судом необґрунтованими.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може повністю погодитись, виходячи з наступного.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Пунктом 6 частини першої статті 264 ЦПК України встановлено, що питання як розподілити між сторонами судові витрати суд вирішує під час ухвалення рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно вимог частини першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються; у разі задоволення позовних вимог - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційну розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ч. ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

За наявності заперечень учасника справи, яким є відзив на заяву відповідача суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява N 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В постанові Об`єднаної палати Касаційного Господарського Суду Верховного суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19 вказано, що у розумінні положень частини п`ятої статті 141 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, є можливим лише на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Щодо змісту детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) вказала, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат, у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правової допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судами тощо (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21).

Верховний Суд в своїх постановах, зокрема у справа №923/560/17, №329/766/18 та №178/1522/18, неодноразово наголошував на тому, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено, колегія суддів вважає недоречними посилання представника позивача на відсутність доказів оплати правничої допомоги.

За нормами частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається з матеріалів справи предметом спору у даній справі є спір між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за первісним та зустрічним позовом, з приводу визнання права особисто приватної власності на автомобіль Nissan Qashqai, кузов універсальний, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2008 року випуску, за кожним з них, як спірне майно подружжя.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 листопада 2023 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено (т.2 а.с. 127-138).

Додатковим рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2024 року заяву представника ОСОБА_2 адвоката Корнієнко М.С. про ухвалення додаткового рішення у даній справі задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 48 744 грн (т.2 а.с.211-218).

Отже, між сторонами виник спір щодо співмірності суми та пов`язаності із розглядом справи заявлених відповідачем за первісним позовом (позивачем за зустрічним позовом) витрат на правничу допомогу.

Оскільки, як у первісному, так і в зустрічному позові було відмовлено, то відповідно сторони мають право заявляти про відшкодування їм витрат як по первісному так і по зустрічному позовах.

Як вбачається із матеріалів справи, 21 червня 2023 року між ОСОБА_2 та його батьком ОСОБА_4 з одного боку, та Адвокатським об`єднанням «Юридична фірма «Астерс», з іншого боку, було укладено Договір про надання правової допомоги № 4308/01 -2023.

На підставі п. 1.1. Договору Адвокатське об`єднання зобов`язується здійснити захист, представництво, а також надати Клієнтам інші види юридичних послуг та правової (правничої) допомоги щодо них та/або будь-яких вказаних ними осіб відповідно до їх завдань та на умовах Договору, а Клієнти зобов`язуються прийняти та оплатити надані Послуги.

Відповідно до п. 1.1.1 Договору, Клієнт-2 (Відповідач) надав Адвокатському об`єднанню; завдання щодо представництва його інтересів у судовій справі № 337/1430/23 за позовом І Позивача до Відповідача про визнання права власності на майно.

При цьому, Клієнту-1 (батьку Відповідача) Адвокатським об`єднанням надавалися консультативні послуги, відповідно до Договору, що прямо не пов`язані з даною судовою справою.

28 червня 2023 року Відповідач та його батько ОСОБА_4 з одного боку, та Адвокатське об`єднання з іншого боку уклали Додаткову угоду № І4 (далі - Додаткова угода) до Договору про надання правової допомоги № 4308/01-2023.

Відповідно до п. 3 Додаткової угоди, Сторони дійшли згоди доповнити Розділ 6 Договору пунктом 6.6.1., відповідно до якого сума Винагороди за представництво інтересів Відповідача в рамках судової справи № 337/1430/23 в суді першої інстанції є фіксованою і становить гривневий еквівалент 2000 євро. При цьому, за надання правничої допомоги відносно первісної позовної заяви Позивача до Клієнта-2 сума Винагороди становить гривневий еквівалент 1 000 євро. За надання правничої допомоги відносно зустрічної позовної заяви Клієнта-2 до Позивача сума Винагороди становить гривневий еквівалент 1 000 євро.

Згідно з умовами Договору та Додаткової угоди сума до оплати виставляється в національній валюті - гривні. Оплата за послуги в гривнях розраховується відповідно до комерційного курсу (курсу обміну по платіжним карткам) продажу євро, що встановлений обслуговуючим банком Адвокатського об`єднання, який зазначений у Статті 13 Договору (ПроКредит Банк), на дату виставлення відповідного рахунку.

Правову допомогу Відповідачеві в рамках справи №337/1430/23 надавала адвокат Адвокатського об`єднання Корнієнко Марина Сергіївна, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Серія КС № 10480/10 від 07 лютого 2022 року.

Факт працевлаштування адвоката Корнієнко М.С. в Адвокатському об`єднанні та погодинна ставка адвоката підтверджуються Довідкою Адвокатського об`єднання від 24 листопада 2023 року.

Відповідно до Звіту про надані юридичні послуги та понесені витрати від 27 листопада 2023 року в процесі розгляду справи Відповідачеві надавалися різні види професійної правничої допомоги, а саме: аналіз позовної заяви; підготовка і відправка до суду клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференцїї; підготовка і відправка до суду відзиву на позовну заяву; збір доказів і підготовка додатків до відзиву; підготовка до судових засідань; участь у судових засіданнях по справі.

Загалом, адвокатом Корнієнко М.С. було затрачено 16,6 годин на надання професійної правничої допомоги по даній справі.

Як зазначалося, відповідно до п. 6.6.1. Додаткової угоди, Сторони погодили, що сума Винагороди за представництво інтересів Відповідача відносно первісної позовної заяви в рамках даної справи є фіксованою і становить гривневий еквівалент 1000 євро.

З урахуванням суми ПДВ, що нараховується згідно з п. 6.7. Договору, загальна сума до сплати відповідно до комерційного курсу валют складає 48 744 (сорок вісім тисяч сімсот сорок чотири) грн.

Відповідно до умов Договору та Додаткової угоди Відповідачеві до оплати було виставлено Рахунок № 11.23-033.4308 від 24 листопада 2023 року на суму 48 744 (сорок вісім тисяч сімсот сорок чотири) грн.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги/додатковій угоді до договору.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).

Питання гонорару визначено сторонами у вищевказаному договорі про надання правничої допомоги.

ОСОБА_2 надав суду докази на підтвердження обсягу наданих правничих послуг, виконаних робіт та їх вартість.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на тому, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанови Великої Палати Верховного Суду: від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (пункти 107-109 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року N 922/1964/21 (провадження N 12-14гс22)).

У справі, що розглядається, було встановлено фіксований розмір гонорару. В цьому випадку фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, не обчислюється. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Водночас, зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, не є обов`язковими для суду у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат.

Тож сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. І з урахуванням конкретних обставин суд може обмежити розмір, зважаючи на розумну необхідність судових витрат у справі.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі N 927/237/20, постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі N 826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі N 775/9215/15ц). Господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (пункт 120 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року N 922/1964/21 (провадження N 12-14гс22)).

Звертаючись до суду першої інстанції із заявою про ухвалення додаткового судового рішення у цій справі, представник ОСОБА_2 , адвокат Корнієнко М.С. визначила розмір судових витрат на професійну правничу допомогу з ПДВ у сумі 48 744 грн.

Частинами першою та другою статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (пункт 131 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року N 922/1964/21 (провадження N 12-14гс22)).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі N 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі N 910/12876/19).

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону N 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу (пункти 133-134 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року N 922/1964/21 (провадження N 12-14гс22)).

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 у справі N 904/4507/18.

У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо (пункт 147 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року N 922/1964/21 (провадження N 12-14гс22)).

Із урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; тривалість розгляду і складність справи тощо (пункт 6.52 постанови Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02 лютого 2024 року у справі N 910/9714/22).

Установлено, що представник ОСОБА_1 , адвокат Голубчик І.В. 10 січня 2024 року подавав до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в який в задоволенні даної заяви представника ОСОБА_2 , адвоката Корнієнко М.С. відмовити у повному обсязі (т.2 а.с.182-189), які апеляційним судом враховуються, зокрема в частині того, що заявлений розмір витрат на правничу допомогу не є співмірним із складністю виконаної роботи (подання відзиву на позовну заяву, участь лише в 3 судових засіданнях та ін).

Колегія суддів враховує, що за надані адвокатом Корнієнко М.С. послуги в суді апеляційної інстанції адвокатом Корнієнко М.С. були надані такі послуги ОСОБА_2 : 2 заяви про участь в сивому засіданні в режимі відеоконференції (т.1 а.с.99-100, 178-180); написання відзиву на позовну заяву (т.1 а.с.107-138); написання зустрічної позовної заяви (а.с.1-6); написання заяви на ознайомлення з матеріалами справи, на якій наявна відмітка ОСОБА_6 про ознайомлення з матеріалами справи (т.1 а.с.238); написання відповіді на відзив з додатками на зустрічну позовну заяву (т.2 а.с.14-26); написання заперечення на відповідь на відзив з додатками (т.2 а.с.27-61); написання заяви про надання для огляду оригіналу документу (т.2 а.с.62); написання пояснень щодо поданих позиваче доказів з додатками (т.2 а.с.70-74), посилалась на те, що адвокатом витрачено 16,6 годи і гонорар адвоката Корнієнко М.С. за представництво ОСОБА_2 в суді першої інстанції в загальній сумі з ПДВ становить 48 744 грн з огляду на суть спору суперечить принципам справедливості та верховенства права.

Отже, з наданих до заяви про ухвалення додаткового рішення документів вбачається, що судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката в суді першої інстанції адвоката Корнієнко М.С. за представництво інтересів ОСОБА_2 з ПДВ складають 48 744 грн.

Колегія суддів також враховує, що рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 листопада 2023 року яким, зокрема в задоволенні первісного позову було відмовлено в апеляційному порядку не переглядалось, а тому набуло законної сили.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Суд зобов`язаний оцінити обсяг витрат на адвокатські послуги, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, чи була їх сума обґрунтованою.

Оцінюючи характер правової допомоги у цій справі щодо змісту виконаних робіт, витраченому адвокатом часу, обсягу наданих послуг та значенню справи, з урахуванням заперечень представника позивача за первісним позовом, колегія суддів дійшла висновку, що заявлені стороною відповідача за первісним позовом витрати на правничу допомогу підлягають зменшенню до 16 000 грн з урахуванням таких витрат як: участь представника в 3 судових засіданнях, за кожне по 3 000, всього 9 000 грн (3000+3000+3000); написання відзиву на позовну заяву до 4000 грн; виходячи з критерію реальності наданих адвокатських послуг з урахуванням наданих документів, складання і подання відповідних документів, а саме: відповіді на відзив з додатками на зустрічну позовну заяву, заперечення на відповідь на відзив з додатками, заяви про надання для огляду оригіналу документу, написання пояснень щодо поданих позивачем доказів з додатками до 3 000 грн.

З урахуванням наведеного, беручи до уваги неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, враховуючи судову практику у спірних правовідносинах, ймовірний час витраченим адвокатом на складання процесуальних документів, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, враховуючи співмірність вартості реальних послуг з правничої допомоги зі складністю справи, апеляційний суд дійшов висновку про надмірність заявленої суми компенсації витрат, тому вважає за можливе присудити її частково у розмірі 16 000 грн, що відповідає принципу справедливості та пропорційності.

Водночас, суд першої інстанції на вищевикладене уваги не звернув та прийшов до помилкового висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 розміру судових витрат на правову допомогу саме у розмірі 48 744 грн, посилаючись на те, що сторони погодили, що розмір винагороди за юридичні послуги є фіксованим та становить 48 744 грн з урахуванням ПДВ, у зв`язку з чим розмір винагороди за надання правової допомоги, визначений у договорі як фіксована сума, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

Щодо доводів апелянтів, які зводяться по суті до того, що в матеріалах справи відсутні докази фактичної оплати наданих послуг з правничої допомоги, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до позиції викладеної у постановах Верховного суду від 23 грудня 2021 року у справі № 923/560/17, від 10 листопада 2021 року у справі № 329/766/18, від 01 вересня 2021 року у справі № 178/1522/18 витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2024 року слід скасувати, заяву ОСОБА_2 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати, понесені за надання професійної правничої допомоги у суді першої інстанції у розмірі 16 000 грн. В іншій частині заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника, адвокат Голубчик Ігоря Володимировича задовольнити частково.

Додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2024 року про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цій справі скасувати.

Заяву ОСОБА_2 , представника, адвоката Корнієнко Марини Сергіївни про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати, понесені за надання професійної правничої допомоги у суді першої інстанції у розмірі 16000, 00 грн.

В іншій частині заяви відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 15 березня 2024 року.

Головуючий, суддя СуддяСуддя
Подліянова Г.С.Кочеткова І.В. Маловічко С.В.