ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 березня 2024 року

м. Харків

справа № 619/4511/23

провадження №22-ц/818/924/24

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дергачівського районного суду м.Харкова від 29 листопада 2023 року, постановлене суддею Болибок Є.А.

встановив:

У вересня 2023 року Акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» звернулось до суду із позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 10.10.2008 у розмірі 36 306,80 грн станом на 11.06.2023.

Рішеннм Дергачівського районного суду м.Харкова від 29 листопада 2023 року позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість в розмірі 36 306,80 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права; зазначає, що судом не здійснено всебічного і повного з`ясування обставин справи. Зауважує, що судом першої інстанції не взято до уваги, що 05.05.2021 року вона дізналась, що з її карткового рахунку було списано грошові кошти, через що вона звернулась до відділу поліції. Вважає, що оскільки вона не знімала та не користувалась коштами підстав для стягнення заборгованості не має.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційних скарг і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки ОСОБА_1 порушила зобов`язання, встановлені Договором, докази своєчасної та повної оплати заборгованості за кредитним договором в матеріалах справи відсутні, тому наявні підстави для стягнення суми заборгованості у розмірі 36 306,80 грн. Підстави для звільнення відповідачки від обов`язку належного виконання зобов`язання за кредитним договором, відсутні, тому саме відповідачка повинна нести відповідальність за здійснення платіжних операцій. Доказів використання кредитних коштів іншою особою не надано.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку чим підписала Заяву № б/н від 17.09.2008 про приєднання к Умовам та Правилам надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк». З тексту даної анкети-заяви вбачається, що ОСОБА_1 висловила свою згоду на те, що дана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. (а.с. 23).

14 жовтня 2008 року ОСОБА_1 підписала Довідку про умови кредитування та використання кредитної картки «Універсальна» 30 днів пільгового періоду.

З даної довідки вбачається, що сторонами досягнуто згоди про розмір процентної ставки, пені та штрафу, а саме, базова відсоткова ставка на місяць становить 3,0 проценти, розмір щомісячних платежів 7 процентів від заборгованості, але не менше 50,00 грн. та не більше залишку заборгованості, строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним. Пеня за несвоєчасне погашення заборгованості: пеня = пеня (1) + пеня (2), де: пеня (1) = (базова процентна ставка за договором)/30 нараховується за кожен день прострочення кредиту; пеня (2) = 1 проценту від заборгованості, але не менше 10 грн. в місяць, нараховується раз в місяць, за наявності прострочення по кредиту або процентах 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму від 50 грн. та більше). Розмір штрафів при порушенні термінів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж на 120 днів: 250 грн. + 5 процентів від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісії) (а.с. 40).

05.05.2022 року ОСОБА_1 підписала Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Зі змісту зазначеної заяви вбачається, що сторони погодили істотні умови кредитування, відсотки, пеню, штрафи, пільгові періоди та інше.

Кредитний ліміт. встановлений на карту відповідачки. збільшився до 30000,00 грн, що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.

Відповідно до наданої АТ КБ «ПриватБанк» довідки б/н, за кредитним договором відповідачці було надано 7 кредитних карток.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ч.1 ст. 626 та ч.1 ст. 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до абз. 2 ч.1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 1 статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Статтею 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Частиною 1 статті 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно ч.1 та 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такий самій сумі або речі, визначені родинними ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.1 та 2 ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

З правового аналізу зазначених норм вбачається, що у разі укладення кредитного договору, він підлягає підпису сторонами, всі істотні умови договору повинні бути узгоджені позичальником та позикодавцем, проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Матеріалами справи підтверджено досягнення між сторонами усіх істотних умов кредитного договору.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідачка станом на 11.06.2023 має заборгованість 36 306,80 грн, яка складається з наступного: 29700 грн заборгованість за тілом кредита; 0,00 грн заборгованість за нарахованими відсотками; 6606,80 грн заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит; 0.00 грн нарахована пеня; 0.00 грн нараховано комісії.

Як убачається з розрахунку заборгованості (а.с.15) 01.04.2022 року з карткового рахунку було знято 28500,00 грн.

Доказів, що вказана сума була списана помилково або внаслідок неправомірних дій третіх осіб, матеріали справи не містять.

Даних про звернення із позовною заявою до суду про визнання неправомірним списання вказаних коштів відповідачкою суду не надано.

Висновок суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором та відсотками, відповідають вимогам закону та фактичним обставинам у справі.

Щодо доводів апеляційної скарги про відстуність підстав для стягнення заборгованості, оскільки невідомі особи шляхом шахрайських дій заволоділи грошовими коштами, судова колегія зазначає наступне.

У виписці по картковому рахунку зазначені деталі операції, зокрема з Картки «Універсальна» GOLD» АТ КБ «ПриватБанк» № 4149….7610 за період 31.03.2022/01.04.2022: «Розваги: Ypay,Kyiv на суми: 28 500,00 грн.

За цим фактом ОСОБА_2 05.05.2023 звернулася до Богодухівського РВ ВП ГУ НП в Харківській області із заявою про вчинення стосовно неї кримінального правопорушення. Відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР за № 000078 від 05.05.2022 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 190 КК України. Досудове розслідування на даний час триває.

Доказів які б свідчили про наявність обставин які унеможливлюють стягнення заборгованості матеріали справи не містять. Доказів звернення до позивача із заявою про безпідставне списання з картки грошових коштів суду не надано.

Висновки суду в цій частині відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Доводи апеляційних скарг висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстав для його зміни або скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так як апеляційні скарги залишається без задоволення, то судові витрати, у відповідності до вимог ст. ст. 141, 382 ЦПК України між сторонами не розподіляються.

Керуючись ст.ст.367,368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375,381,382-384,389,390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дергачівського районного суду м.Харкова від 29 листопада 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова