ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4136/24
провадження № 2-о/753/236/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Заставенко М.О.,

з секретарем судового засідання - Долею М.А.,

за участі

представника заявника - ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи - ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин, заінтересовані особи ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України, Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), -

встановив:

У лютому 2024 року ОСОБА_3 , в особі представника - адвоката Божок С.К., звернулася в Дарницький районний суд м. Києва із заявою про встановлення факту родинних відносин, заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1, Міністерство оборони України, Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві, в якій просила суд встановити факт родинних відносин між фізичними особами, яким визнати що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є матір`ю ОСОБА_5 , загиблого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вказана заява обґрунтована наступним. Заявниця та ОСОБА_5 з 2016 року проживали однією сім`єю, а з 22.08.2022 між ними було зареєстровано шлюб. У зв`язку з повномасштабним вторгненням рф в Україну, ОСОБА_5 був мобілізований до лав Збройних Сил України. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 загинув під час виконання бойового завдання. Відповідно до чинного законодавства право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби, мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого військовослужбовця. Заявниця є дружиною військовослужбовця ОСОБА_5 , загиблого ІНФОРМАЦІЯ_4 . Неповнолітніх дітей та утриманців ОСОБА_5 не мав. Його батьки ОСОБА_6 та ОСОБА_4 померли. Мати померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а батько ІНФОРМАЦІЯ_6. В актовому записі про смерть матері № 20537 від 12.11.2005, складеному Відділом реєстрації смерті у м. Києві та у свідоцтві про смерть зазначено прізвище померлої « ОСОБА_7 ». Отже у правовстановлюючих документах, а саме свідоцтві про народження загиблого ОСОБА_5 прізвище матері зазначено « ОСОБА_7 », а у свідоцтві про її смерть - « ОСОБА_7 », тобто є розбіжності у написанні прізвища. Заявниця зверталася до Дарницького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві із заявою про внесення змін до актового запису про смерть ОСОБА_4 , однак їй було відмовлено з посиланням на те, що така заява подається лише особою щодо якої складено актовий запис, а вона не відноситься до осіб, які можуть подавати таку заяву та рекомендували звернутися до суду про встановлення факту. У зв`язку із наявністю вказаних розбіжностей та необхідністю їх усунення, з можливістю подальшого оформлення та отримання одноразової грошової допомоги, заявниця звернулася до суду з даною заявою.

Ухвалою від 06.03.2024 відкрито провадження за вказаною заявою, справу призначено до розгляду у судове засідання.

15.03.2024 до суду надійшов лист від Дарницького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві, в якому просить слухати справу без присутності представника Відділу та направити йому копію ухваленого рішення.

26.03.2024 до суду через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення у справі від представника Міністерства оборони України, в яких зазначено про те, що заявниця не зверталася до суду з метою оскарження відмови Дарницького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві та зобов`язання вчинити дії щодо внесення змін до відповідного актового запису у судовому порядку, як це встановлено п. 1.1 розділу І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання. Вважає, що вимога заявниці є передчасною, оскільки законодавством чітко встановлено, що підставою для звернення до суду із заявою про встановлення юридичного факту є неможливість одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Також нею не підтверджено відсутність інших осіб померлого військовослужбовця, які можуть претендувати на призначення та виплату одноразової грошової допомоги.

29.03.2024 представник заявниці ОСОБА_2 подав до суду заперечення на додаткові пояснення. Вказала, що ОСОБА_4 , щодо якої складено актовий запис з помилкою у написанні прізвища, не може звернутися із заявою до відповідного відділу державної реєстрації актів цивільного стану про внесення зміни до актового запису про смерть, оскільки її цивільна правоздатність припинилася у момент її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заявниця не відноситься до категорії осіб, які можуть подати заяву про внесення змін до актового запису. Заявником обрано спосіб захисту прав та інтересів в окремому провадженні шляхом підтвердження наявності юридичного факту, що має значення для охорони прав та інтересів заявника. Встановлення даного юридичного факту, а саме родинних відносин між померлими свекрухою та чоловіком заявника, не несе юридичного наслідку щодо вирішення права і обов`язків інших осіб, оскільки його встановлення буде лише підтвердженням народження у свекрухи сина - чоловіка заявниці. Спір про право у даному випадку відсутній.

У судовому засіданні представник заявниці вимоги про встановлення факту родинних відносин підтримала та просила задовольнити заяву.

Представник Міністерства оборони України у судовому засіданні при винесенні рішення просила врахувати подані письмові пояснення по справі.

Представник Дарницького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві у судове засідання не прибув, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у його відсутність.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 також у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалив розглядати справу у його відсутність.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні у ній докази, суд дійшов висновку, що подана заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Частиною першою статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з положеннями частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Як визначено частиною сьомою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності до пункту 5 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Положеннями частини першої статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до частини другою статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Крім того, згідно вимог ст. 318 ЦПК України встановлено, що у заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою.

У відповідності до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У відповідності до п.7 вказаної постанови Пленуму, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Заявниця ОСОБА_2 являється дружиною ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 помер, про що було виданою свідоцтво про смерть.

Згідно повідомлення про смерть, виданого Деснянським районним у м. Києві територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, ОСОБА_5 загинув в результаті ворожого обстрілу ІНФОРМАЦІЯ_4 в районі н.п. Вільшана, Куп`янського району Харківської області під час виконання бойового завдання.

Згідно даних свідоцтва про народження ОСОБА_5 , серія НОМЕР_1 , його батьками вказані: батько - « ОСОБА_6 », мати - « ОСОБА_4 ».

Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого 12.11.2005 Відділом реєстрації смерті у м. Києві, у віці 64 років ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , про що складено відповідний актовий запис №20537.

Згідно даних свідоцтва про право на спадщину за законом, вбачається, що спадкоємцем частки майна померлої ОСОБА_4 є її син ОСОБА_5 .

Згідно довідки інституту мовознавства ім. О.О. Потебні, розбіжність у написанні прізвищ українською мовою « ОСОБА_7 » та « ОСОБА_7 » сталася через неправильне передавання прізвища з російської мови на українську. Варіант написання прізвища українською мовою « ОСОБА_7 » є наслідком транслітерування, тобто передачею російського звучання прізвища за допомогою літер української абетки.

Отже з лінгвістичного погляду прізвища « ОСОБА_7 » та « ОСОБА_7 », які належать одній і тій самій особі чи одній родині, вважаються цілком ідентичними.

Згідно з приписами ст.ст. 16, 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Право на отримання такої допомоги мають члени сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця, коло яких визначається відповідно до Сімейного кодексу України.

Розбіжності в написанні прізвища в документах унеможливлюють отримання одноразової грошової допомоги на загиблого чоловіка, відповідно до ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців і членів їхніх сімей».

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша ст. 81 ЦПК України).

У відповідності до частини шостої статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч. 2 ст. 78 цього ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є будь-які документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, враховуючи зібрані у справі докази та відсутність спору про право у даній справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту родинних відносин.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 76 - 81, 89, 95, 293, 294, 315, 318, 319 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_2 - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя М.О. Заставенко

Повний текст рішення складено 18.04.2024.