РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/1597/23

Провадження №2/568/37/24

12 лютого 2024 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області у складі головуючого судді Делалової О.М., за участю секретаря судового засідання Мельничук Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Радивилівської міської ради Дубенського району Рівненської області про визнання права власності на земельні ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він 22.05.2007 року отримав у власність на підставі спадкування земельну частку (пай), яка була посвідчена сертифікатом серії РВ № 0185759. На підставі розпорядження голови Радивилівської районної державної адміністрації від 15.11.2007 року №432, взамін сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РВ № 0185759 ОСОБА_1 видані державні акти на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 265283 та серія ЯД № 265284 від 14.12.2009 року. В січні 2010 року у вказаних державних актах було виявлено помилку та дані державні акти було здано у Головне управління Держгеокадастру Рівненської області для виправлення цієї помилки. Виправлені державні акти позивачу не були повернуті. При звернення до головного управління Держгеокасдастру в Рівненській області було повідомлено, що архівні примірники зазначених державних актів на право власності на земельну ділянку відсутні. У зв`язку з цим позивач не може реалізувати в повній мірі своє право власності на земельні ділянки. Враховуючи дану обставину, позивач вирішив звернутися до суду з даним позовом в порядку ст. 392 ЦК України.

Позивач в судове засідання не з`явився, направив суду заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності та задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подали до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, не заперечують проти задоволення позовних вимог.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.05.2007 року №1882, ОСОБА_1 після смерті батька ОСОБА_2 успадкував право на земельну частку (пай) в землях АВОП «Промінь» с. Підзамче, Радивилівського району Рівненської області в розмірі 2,73 га, яке належало померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РВ № 018579, виданого Радивилівською райдержадміністрацією 15.01.1998 року. Сертифікат зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів за № 13922 від 27.01.1998 року (а.с. 6).

З листа Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області №735/0/6-23 від 23.08.2023 року вбачається, що на підставі розпорядження голови Радивилівської районної державної адміністрації від 06.01.1998 №8 ОСОБА_2 як члену АВОП «Промінь» Радивилівського району виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РВ № 0185759, про що здійснено запис № 13922 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Радивилівською районною державною адміністрацією. На підставі свідоцтва про право на спадщину від 22.05.2007 року № 1882 власником сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РВ № 0185759 став ОСОБА_1 , про що зроблений відповідний запис у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). На підставі розпорядження голови Радивилівської районної державної адміністрації від 15.11.2007 №432, взамін сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РВ № 0185759 ОСОБА_1 видані державні акти на право на земельну ділянку серії ЯД № 265283 (земельна ділянка з кадастровим номером :10:011:0362) та серії ЯД № 265284 (земельна ділянка з кадастровим номером :10:010:0068) від 14.12.2009року. Державні акти на право власності на земельну ділянку зареєстровані в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі №70, №71. Водночас архівні примірники зазначених державних актів на право власності на земельну ділянку в Головному управлінні відсутні (а.с.7).

Із копії газети «Наш Прапор Перемоги» редакції від 08.12.2023 року №47, вбачається, що позивач звертався з оголошенням про те, що втрачений Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 265283 (кадастровий номер :10:010:0362), виданий на ім`я ОСОБА_1 від 14.12.2009 року та зареєстрований в Книзі записів реєстрації держаних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 0, а також втрачений Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 265284 (кадастровий номер :10:010:0068), виданий на ім`я ОСОБА_1 від 14.12.2009 року, та зареєстрований в Книзі записів реєстрації держаних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 1, а тому такі вважати недійсними.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів, серед іншого, може бути визнання права.

Норма статті 316 цього Кодексу визначає, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Стаття 321 ЦК України також закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України, який означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом за умови попереднього та повного відшкодування вартості об`єктів права власності, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст.3, 16 ЦК України - визнання права, ст. 392 ЦК України - власник майна може пред`явити позов про визнання його права, якщо це оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним його документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Конституції України та ч. 2 ст. 1Земельного Кодексу України, право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону.

Відповідно до п.53 Постанови КМУ№ 1127 від 25 грудня 2015 року, для державної реєстрації права власності та інших від речових прав на земельну ділянку, права власності на закінчений будівництвом об`єкт чи незавершеного будівництва, реєстрацію яких проведено до 1 січня 2013р. відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, у зв`язку із втратою, пошкодженням чи псуванням відповідного державного акту на право власності чи постійного користування земельною ділянкою, свідоцтва про право власності на нерухоме майно використовуються відомості з Державного земельного кадастру або Реєстру прав власності на нерухоме майно, який є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, та паперовий носій інформації (реєстрові книги, реєстраційні справи, ведення яких здійснювали підприємства бюро технічної інвентаризації).

У разі наявності в заявника копії примірника втраченого, пошкодженого чи зіпсованого державного акту, свідоцтва про право власності на нерухоме майно подається також відповідна копія.

Державна реєстрація прав у випадку, передбаченому цим пунктом, проводиться виключно за умови встановлення державним реєстратором наявності зареєстрованих речових прав на підставі таких документів у Державному земельному кадастрі чи в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, або на паперових носіях інформації (в реєстрових книгах, реєстраційних справах, ведення яких здійснювали підприємства бюро технічної інвентаризації), з обов`язковим зазначенням у Державному реєстрі прав відомостей про втрату, пошкодження чи зіпсування відповідного документа.

Відтак, оскільки державні акти на право власності були втрачені позивачем, у нього відсутні копії зазначених актів та неможливість їх отримання, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позовних вимог та визнання права власності на земельну ділянку площею 2.5737 га. кадастровий номер :10:010:0068 та право власності на земельну ділянку - кадастровий номер :10:011:0362 за позивачем, ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.4-5,10,12,76-80,89,259,263-265,268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Радивилівської міської ради Дубенського району Рівненської області про визнання права власності на земельні ділянки задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на земельну ділянку площею 2.5737 га, кадастровий номер :10:010:0068, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Підзамчівської сільської ради, Радивилівського (нині Дубенського) району, Рівненської області.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на земельну ділянку - кадастровий номер :10:011:0362.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 22.02.2024 року.

Суддя О.М. Делалова