ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2024 року м. Чернівці

Справа № 726/190/24

Провадження №22-ц/822/339/24

Чернівецький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Литвинюк І. М.,

суддів: Лисака І.Н., Перепелюк І.Б.,

секретар Собчук І.Ю.,

учасники справи:

скаржник (боржник) ОСОБА_1 ,

особа, дії якої оскаржуються державний виконавець Третього відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції Лизій Богдан Володимирович,

стягувач Чернівецька міська рада,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Садгірського районного суду м. Чернівці від 16 лютого 2024 року, головуючий у І-й інстанції Асташев С.А.,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Третього відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лизія Б.В. щодо винесення 15 січня 2024 року постанови про відкриття виконавчого провадження.

Скарга обґрунтована тим, що виконавчий лист № 726/1092/20 вже подавався на виконання двічі та повертався, вперше у зв`язку з тим, що стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого листа, а вдруге на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону № 1404-VIII, оскільки у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Вказував на те, що він є співвласником зазначеного у виконавчому листі № 726/1092/20 майна на підставі нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу, які не скасовані та є чинними, а звільнення земельної ділянки від об`єктів нерухомості передбачає їх знищення. При цьому ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Необхідно точно встановити межі і розміри земельної ділянки як обов`язкову умову констатації факту самовільного зайняття земельної ділянки, про що наголосив Верховний Суд у постанові від 21 січня 2019 року у справі № 910/22093/17.

У земельної ділянки площею 0,15 га з кадастровим номером :40:005:0031 відсутні фактичні межі з її точними координатами, розташуванням і розміром, а державна реєстрація земельної ділянки з зазначеним кадастровим номером скасована, тому старший державний виконавець постановою від 28.07.2023 правомірно визнав неможливість виконання виконавчого листа № 726/1092/20, виданого 26.10.2022 року Садгірським районним судом м. Чернівці, тобто повернув як такий, що не підлягає виконанню.

Стягувач не скористався своїм правом оскарження вищезазначеної постанови, а державний виконавець Лизій Б. В. при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.01.2024 року ВП № 73806620 не взяв до уваги, що постановою старшого Державного виконавця Лисака Р.В. ВП № 70845990 від 28.07.2023 року (яка не оскаржена) фактично визнано неможливість виконання виконавчого листа № 726/1092/20, виданого 26.10.2022 року Садгірським районним судом м. Чернівці.

На даний час існує діюча постанова від 28.07.2023 року, відповідно до якої виконавчий лист повернуто у зв`язку з неможливістю його виконання, а тому дії державного виконавця Лизія Б.В. при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.01.2024 року ВП № 73806620 порушують принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права, на чому неодноразово в рішеннях наголошують Верховний суд, Велика Палата Верховного Суду, Європейський суд з права людини.

У виконавчому документі зазначаються в тому числі дата народження, яка відсутня у виконавчому листі № 726/1092/20, виданому 26.10.2022 року Садгірським районним судом м. Чернівці, а відтак він не відповідає вимогам і відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону № 1404-VIII такий виконавчий документ повинен був бути повернутий стягувачу органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення.

Просив визнати дії державного виконавця Третього відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лизія Б.В. щодо прийняття постанови 15 січня 2024 про відкриття виконавчого провадження №73806620 неправомірними та скасувати постанову від 15 січня 2024 року про відкриття виконавчого провадження №73806620 про примусове виконання виконавчого листа №726/1092/20 виданого 26 жовтня 2022 року Садгірським районним судом м. Чернівці.

Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 16 лютого 2024 року у задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що повернення виконавчого документа стягувачу не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Державний виконавець Третього відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лизій Б.В., постановляючи оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 73806620 від 15.01.2024 року про примусове виконання виконавчого листа № 726/1092/20, виданого 26.10.2022 року Садгірським районним судом м. Чернівці, діяв відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», у межах повноважень, а факт повернення виконавчого документа стягувачу постановою старшого державного виконавця Третього відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лисака Р.В. від 28.07.2023 року у ВП № 70845990 не позбавляє стягувача права повторно звернутися до органу державної виконавчої служби за виконанням судового рішення протягом встановлених законом строків.

Строк пред`явлення виконавчого листа № 726/1092/20, виданого 26.10.2022 року Садгірським районним судом м. Чернівці, не закінчився, а постановою старшого державного виконавця Третього відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лисака Р.В. від 28.07.2023 року у ВП № 70845990 повернуто виконавчий документ стягувачу з підстав, передбачених п.2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника, зокрема дати народження боржника, не є безумовною підставою відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

Не погоджуючись з ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 16 лютого 2024 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення вимог скарги.

Посилається на те, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано обставини справи, що призвело до прийняття помилкового рішення.

Вказує на те, що у земельної ділянки площею 0,15 га з кадастровим номером :40:005:0031 відсутні фактичні межі з її точними координатами, розташуванням, розміром та державна реєстрація земельної ділянки із зазначеним кадастровим номером скасована.

Державним виконавцем Лизієм Б.В. при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження від 15 січня 2024 року ВП №73806620 не взято до уваги, що постановою державного виконавця Лисака Р.В. №70845990 від 28 липня 2023 року фактично визнано неможливість виконання виконавчого листа №726/1092/20 від 26 жовтня 2022 року, виданого Садгірським районним судом м. Чернівці, та зазначена постанова не оскаржена.

Стягувач не скористався своїм правом оскарження постанови старшого державного виконавця ВП № 70845990 від 28 липня 2023 року, а натомість звернувся до суду про зміну способу виконання судового рішення.

У виконавчому листі №726/1092/20 від 26 жовтня 2022 року відсутня дата народження, а також він виданий не існуючим судом.

Державний виконавець Лизій Б. В. мав повернути виконавчий лист стягувачу без прийняття до виконання, однак виніс постанову про відкриття виконавчого провадження.

Чернівецька міська рада подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Вказує на те, що доводи апеляційної скарги не спростовують законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції.

Апеляційний суд у постанові від 28 листопада 2023 року наголосив, що скасування державної реєстрації земельної ділянки за кадастровим №:40:005:0031 не впливає на зміст вчинення виконавчих дій, визначених у судовому рішенні, а саме звільнення її від зазначених об`єктів нерухомості.

Зазначає, що безпідставними є доводи апелянта про те, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, оскільки судовим рішенням у справі №726/1092/20 встановлено, що вказані об`єкти є самочинним будівництвом і підлягають знесенню.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам ухвала суду першої інстанції відповідає повністю, виходячи з наступного.

Матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що відповідно до копії виконавчого листа Садгірського районного суду м. Чернівці № 726/1092/20, виданого 26.10.2022 року, на виконання рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 04 березня 2021 року, яким усунуто перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 0,15 га (кадастровий номер :40:005:0031), шляхом звільнення її від об`єктів нерухомості, а саме: громадських будівель (автомийки), яка складається з будівлі літ. А, загальною площею 66,50 кв.м, навісу літ. «А'», навісів літ. «А''», літ. «А'''», літ. «А''''», очисної споруди I. (реєстраційний номер об`єкту нерухомості № 101) по АДРЕСА_1 та громадської будівлі (автогазового заправочного пункту), який складається з навісу газової колонки - І, підземного резервуару - ІІ та рекламної конструкції ІІІ по АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомості №210). Рішення набрало законної сили 12.09.2022 року, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання до 12.09.2025 року. Повне найменування боржника ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 . Стягувач: Чернівецька міська рада, , площа Центральна, 1 м. Чернівці.

У виконавчому листі містяться відмітки про його пред`явлення до виконання та повернення виконавцями.

Постановою про повернення виконавчого документа стягувачу старшого державного виконавця Третього відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лисака Р.В. від 28.07.2023 року у ВП № 70845990 при примусовому виконанні виконавчого листа № 726/1092/20 виданого 26.10.2022 року Садгірським районним судом м. Чернівці встановлено, що на адресу відділу надійшла відповідь на запит від 15.06.2023 №15008 до Головного управлінню Держгеокадастру в Чернівецькій області, згідно з якою відповідно до листа Чернівецької міської ради №01/02-08/2517 від 17.12.2020 року та в порядку ч.10 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державну реєстрацію земельної ділянки за кадастровим номером :40:005:0031 скасовано. Відомості про земельну ділянку перенесено до архівного шару Державного земельного кадастру.

Постановою державного виконавця Третього відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лизія Б.В. від 15.01.2024 року розглянуто заяву про примусове виконання виконавчого листа № 726/1092/20 виданого 26.10.2022 року Садгірським районним судом м. Чернівці та відкрито виконавче провадження ВП № 73806620 з виконання вказаного виконавчого листа про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою площею 0,15 га (кадастровий номер :40:005:0031), шляхом звільнення її від об`єктів нерухомості, а саме: громадських будівель (автомийки), яка складається з будівлі літ. А, загальною площею 66,50 кв.м, навісу літ. «А'», навісів літ. «А''», літ. «А'''», літ. «А''''», очисної споруди I. (реєстраційний номер об`єкту нерухомості № 101) по АДРЕСА_1 та громадської будівлі (автогазового заправочного пункту), який складається з навісу газової колонки - І, підземного резервуару - ІІ та рекламної конструкції ІІІ по АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомості №210).

З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 94358663 від 11.08.2017 року вбачається, що за ОСОБА_1 зареєстровано право спільної часткової власності на 1/2 громадської будівлі, загальною площею 66,5 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомості № 101) та право спільної часткової власності на 1/2 громадської будівлі (автогазовий заправочний пункт) за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомості № 210), відповідно до копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 125686665 від 30.05.2018 року.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 28 листопада 2023 року скасовано ухвалу Садгірського районного суду м. Чернівці від 14 вересня 2023 року та відмовлено у задоволенні заяви Чернівецької міської ради про зміну порядку виконання рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 04 березня 2023 року.

Як вбачається з вказаної постанови, судом першої інстанції не встановлено обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим. Рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 04 березня 2021 року в частині усунення перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 0,15 га (кадастровий номер :40:005:0031) шляхом звільнення її від об`єктів нерухомості, а саме: громадських будівель (автомийки), яка складається з будівлі літ. А, загальною площею 66,50 кв.м, навісу літ. «А'», навісів літ. «А''», літ. «А'''», літ. «А''», очисної споруди I. (реєстраційний номер об`єкту нерухомості №101) по АДРЕСА_1 та громадської будівлі (автогазового заправочного пункту), який складається з навісу газової колонки - І, підземного резервуару - ІІ та рекламної конструкції ІІІ по АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомості №210) є рішенням немайнового характеру та підлягає примусовому виконанню в порядку, передбаченому ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження». Скасування державної реєстрації земельної ділянки за кадастровим №:40:005:0031 не впливає на зміст вчинення виконавчих дій, визначених у судовому рішенні, звільнення її від об`єктів нерухомості, а саме: громадських будівель (автомийки), яка складається з будівлі літ. А, загальною площею 66,50 кв.м, навісу літ. «А'», навісів літ. «А''», літ. «А'''», літ. «А''''», очисної споруди I. (реєстраційний номер об`єкту нерухомості № 101) по АДРЕСА_1 та громадської будівлі (автогазового заправочного пункту), який складається з навісу газової колонки - І, підземного резервуару - ІІ та рекламної конструкції ІІІ по АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомості №210).

У пункті 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» вказано, що відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку, встановлено Законом України «Про виконавче провадження» (далі Закон).

Відповідно до статті 1 Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 04 березня 2021 року усунуто перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 0,15 га (кадастровий номер :40:005:0031) шляхом звільнення її від об`єктів нерухомості, а саме: громадських будівель (автомийки), яка складається з будівлі літ. А, загальною площею 66,50 кв.м, навісу літ. «А'», навісів літ. «А''», літ. «А'''», літ. «А''''», очисної споруди I. (реєстраційний номер об`єкту нерухомості № 101) по АДРЕСА_1 та громадської будівлі (автогазового заправочного пункту), який складається з навісу газової колонки - І, підземного резервуару - ІІ та рекламної конструкції ІІІ по АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомості №210). Рішення набрало законної сили 12 червня 2022 року.

На виконання рішення суду 26 жовтня 2022 року видано Садгірським районним судом м. Чернівці виконавчий лист, згідно з даними якого повне найменування боржника вказано: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 , дані стягувача: Чернівецька міська рада, , площа Центральна, 1 м. Чернівці. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання до 12 червня 2025 року.

Виконавчий лист було пред`явлено до виконання.

Постановою старшого державного виконавця Третього відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лисака Р.В. від 28 липня 2023 року у виконавчому провадженні №70845990 виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

За змістом наведеної постанови державним виконавцем встановлено, що державну реєстрацію земельної ділянки за кадастровим № :40:005:0031 скасовано, відомості про земельну ділянку перенесено до архівного шару Державного земельного кадастру.

Після повернення виконавчого документу стягувач не позбавлений права повторно пред`явити виконавчий лист до виконання.

Частинами 1, 2 статті 11 Закону передбачено, що строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом встановлюються виконавцем.

Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Стаття 37 Закону регулює підстави для повернення виконавчого документа стягувачу. Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону (частина п`ята статті 37 Закону).

Згідно з частиною четвертою статті 12 Закону строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Після повернення виконавчого листа без виконання Чернівецька міська рада у серпні 2023 року звернулася до суду із заявою про зміну способу виконання судового рішення.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 28 листопада 2023 року у задоволенні заяви Чернівецької міської ради про зміну порядку виконання рішення відмовлено. В мотивувальній частині даної постанови зазначено, що рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 04 березня 2021 року в частині усунення перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 0,15 га (кадастровий номер :40:005:0031) шляхом звільнення її від об`єктів нерухомості, а саме: громадських будівель (автомийки), яка складається з будівлі літ. А, загальною площею 66,50 кв.м, навісу літ. «А'», навісів літ. «А''», літ. «А'''», літ. «А''''», очисної споруди I. (реєстраційний номер об`єкту нерухомості № 101) по АДРЕСА_1 та громадської будівлі (автогазового заправочного пункту), який складається з навісу газової колонки - І, підземного резервуару ІІ та рекламної конструкції ІІІ по АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомості №210) є рішенням немайнового характеру та підлягає примусовому виконанню в порядку, передбаченому ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження».

Скасування державної реєстрації земельної ділянки за кадастровим №:40:005:0031 не впливає на зміст вчинення виконавчих дій, визначених у судовому рішенні, звільнення її від об`єктів нерухомості, а саме: громадських будівель (автомийки), яка складається з будівлі літ. А, загальною площею 66,50 кв.м, навісу літ. «А'», навісів літ. «А''», літ. «А'''», літ. «А''''», очисної споруди I. (реєстраційний номер об`єкту нерухомості № 101) по АДРЕСА_1 та громадської будівлі (автогазового заправочного пункту), який складається з навісу газової колонки - І, підземного резервуару - ІІ та рекламної конструкції ІІІ по АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомості №210).

Стягувач Чернівецька міська рада повторно пред`явила виконавчий лист по справі №726/1092/20 до виконання, оскільки повернення виконавчого документа стягувачу не позбавляє стягувача права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону передбачено, що за заявою стягувача про примусове виконання рішення виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Постановою державного виконавця Третього відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лизія Б.В. від 15 січня 2024 року розглянуто заяву про примусове виконання виконавчого листа №726/1092/20 виданого 26 жовтня 2022 року Садгірським районним судом м.Чернівці та відкрито виконавче провадження ВП №73806620 з виконання вказаного виконавчого листа про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою площею 0,15 га (кадастровий номер :40:005:0031), шляхом звільнення її від об`єктів нерухомості, а саме: громадських будівель (автомийки), яка складається з будівлі літ. А, загальною площею 66,50 кв.м, навісу літ. «А'», навісів літ. «А''», літ. «А'''», літ. «А''''», очисної споруди I. (реєстраційний номер об`єкту нерухомості № 101) по АДРЕСА_1 та громадської будівлі (автогазового заправочного пункту), який складається з навісу газової колонки - І, підземного резервуару - ІІ та рекламної конструкції ІІІ по АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомості №210).

Пунктом 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що ураховуючи положення пункту 1 частини першої та частини п`ятої статті 47 у взаємозв`язку з вимогами пункту 7 частини першої статті 26 Закону про виконавче провадження, повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою не означає закінчення (закриття) виконавчого провадження і не тягне за собою наслідків у вигляді неможливості розпочати його знову та не позбавляє стягувача права повторно звернутися до органу державної виконавчої служби за виконанням судового рішення протягом встановлених законом строків.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року у справі № 201/13239/15-ц (провадження № 14-75цс22) зазначено, що «Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що приписи законодавства для ефективності їхнього застосування слід тлумачити з урахуванням вимоги розумності (розсудливості). У випадку повернення виконавчого документа стягувачеві без прийняття до виконання можливість переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання зазначеній вимозі не відповідає. Вочевидь, нерозумно застосовувати інститут переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, коли виконавчий документ був повернутий стягувачеві без прийняття до виконання, зокрема, через пропуск встановленого законом строку пред`явлення цього документа до виконання (пункт 2 частини четвертої статті 4 Закону № 1404-VIII), коли виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим статтею 4 Закону № 1404-VIII (пункт 6 частини четвертої цієї статті); коли його пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю (пункт 10 частини четвертої статті 4 Закону № 1404-VIII). Отже, приписи частини четвертої статті 4 та пунктів 1 і 2 частини третьої статті 5 Закону № 1404-VIII щодо повернення виконавчого документа стягувачеві без прийняття до виконання не передбачають можливості застосування приписів статті 12 цього Закону стосовно переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання».

Аналізуючи зазначені норми Закону, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що строк пред`явлення виконавчого листа №726/1092/20, виданого 26 жовтня 2022 року Садгірським районним судом м. Чернівці, до примусового виконання, після повернення його стягувачу не закінчився, а тому посилання на те, що виконавчий лист двічі повертався, не впливає на правомірність винесеної державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження від 15 січня 2024 року.

Крім цього, скасування державної реєстрації земельної ділянки не впливає на зміст вчинення виконавчих дій, оскільки мова йде про звільнення земельної ділянки від зазначених в рішенні об`єктів нерухомості. Інші доводи щодо порушення права власності заявника зводяться до його незгоди із винесеним рішенням суду, за яким видано виконавчий лист, що в межах даного провадження не перевіряється та не впливає на правомірність дій державного виконавця.

Також є необґрунтованими посилання скаржника в апеляційні скарзі на ту обставину, що у виконавчому листі не вказано дату народження боржника, виходячи з наступного.

Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обов`язки суб`єктів матеріальних правовідносин цивільної справи.

Частиною першою статті 4 Закону передбачено, що у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

У пункті 6 частини четвертої статті 4 Закону передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, зокрема, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею.

Частиною четвертою статті 18 Закону на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 3 частини третьої статті 18 Закону визначено, що виконавцю під час здійснення виконавчого провадження надано право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 червня 2022 року у справі № 761/20750/13-ц (провадження № 61-15817св20) зазначено, що відсутність у виконавчому листі відомостей про дату народження боржника, за наявності даних щодо його прізвища, імені, реєстраційного номера облікової картки платника податків та адреси місця проживання не породжує обґрунтованих сумнівів щодо ідентифікації особи боржника з метою примусового виконання судового рішення, і тому сама по собі не може бути підставою для повернення державним виконавцем виконавчого документа без прийняття до виконання.

Правовий висновок про те, що відсутність у виконавчому листі відомостей про дату народження боржника не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчого документа без прийняття до виконання, неодноразово і послідовно викладено у постановах Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц (провадження № 61-331св18), від 16 жовтня 2019 року у справі № 219/7439/14-ц (провадження № 61-31681св18), від 11 грудня 2019 року у справі № 487/3774/16-ц (провадження № 61-42083св18), від 08 квітня 2020 року у справі № 175/3554/14-ц (провадження № 61-11274св18), від 29 липня 2020 року у справі № 761/20750/13-ц (провадження № 61-21778св19), від 12 січня 2022 року у справі № 753/1329/20-ц (провадження № 61-7350св21), від 14 грудня 2022 року у справі № 504/3238/16-ц (провадження № 61-9909св22).

Отже, відсутність у виконавчому документі певної інформації щодо боржника, зокрема, дати народження, паспортних даних, реєстраційного номеру облікової картки платника податків, не є підставою для повернення виконавчого документу без прийняття до виконання.

З огляду на вказані обставини, колегія суддів вважає, що правові підстави для задоволення скарги ОСОБА_1 відсутні, а відтак погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до частини 3 статті 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі викладеного, відсутні підстави для визнання дій Державного виконавця Третього відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лизія Б.В. щодо прийняття постанови 15.01.2024 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 73806620 неправомірними та скасування винесеної ним постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки викладені в скарзі доводи спростовуються матеріалами справи, з яких вбачається, що виконавцем виконано положення Закону України «Про виконавче провадження», а винесена постанова ґрунтується на вимогах закону та не суперечать йому.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Садгірського районного суду м. Чернівці від 16 лютого 2024 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 24 квітня 2024 року.

Головуючий І.М. Литвинюк

Судді: І.Н. Лисак

І.Б. Перепелюк