Провадження № 2/727/383/24
УХВАЛА

18 березня 2024 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого-судді: Одовічен Я.В.

за участю:

секретаря: Гелка А.С.

представників відповідача,

розглянувши у судовому засіданні заяву про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник Марченко Р.М. , до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання,-

ВСТАНОВИВ :

12.03.2024 року під час судового засідання представником позивача було заявлено в усній формі відвід головуючому-судді у справі Одовічен Я.В.

18.03.2024 року представником Марченко Р.М. через канцелярію суду подано письмову заяву про відвід судді. В обґрунтування поданої заяви представник посилався на те, що суддя Одовічен Я.В., прийнявши ухвалу щодо задоволення та виклику свідка ОСОБА_4 , не допитала її та протокольною ухвалою суду фактично скасувала свою власну попередню ухвалу. Окрім того, головуючий-суддя у справі постійно втручалася в перебіг допиту свідків представником позивача. Також, суддя Одовічен Я.В. з невідомих причин чинить тиск на адвоката Марченко Р.М. та намагається його дискредитувати, що підтверджується надісланим на його адресу листом незрозумілого змісту, оскільки він жодним чином не затягував розгляд справи. По - четверте, судом не було задоволено клопотання про виклик свідка ОСОБА_6 , хоча всі покази відповідача та її свідків ґрунтуються на спілкуванні виключно з ним. По-п`яте, в засіданні адвокатом було звернуто увагу щодо відсутності у системі «Електронний суд» всіх документів та відеозаписів. Проте, суддя жодним чином не відреагувала на дані обставини, хоча Кодексом забезпечено гласність процесу.

Наведені обставини, на його думку, є такими, що можуть викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості судді Одовічен Я.В.

Просив заяву про відвід судді Одовічен Я.В. задовольнити та відвести суддю від участі у даній справі. Заяву про відвід судді просив розглянути у його відсутності.

Представники відповідача у судовому засіданні заперечували проти заяви про відвід судді з підстав його необґрунтованості та безпідставності.

Згідно ст.40 ЦК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Як було встановлено судом, представник позивача заявив відвід судді у судовому засіданні 12.03.2024 року.

За змістом ч.7, ч.8 ст.40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватись у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Вислухавши думку присутніх учасників судового процесу, суд приходить до наступного.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2009 року у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

При вирішенні справи «Biluha v. Ukraine» Європейський суд з прав людини у пункті 49 рішення з посиланням на свою усталену практику зазначає, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Окрім того, за практикою Європейського Суду з прав людини при вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумніватися у неупередженості конкретного судді позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованого сумніву в неупередженості суду. Особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного.

Отже, при об`єктивному підході до встановлення наявності/відсутності упередженості суду (суддів) необхідно визначити, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність, зважаючи на безпосередню поведінку судді. Суб`єктивний критерій, у свою чергу, вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи, й лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна було б кваліфікувати як прояв упередженості, можливо ставити під сумнів його безсторонність.

Так, згідно ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу судді може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути мотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

За змістом ст. 36 Кодексу, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4)було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Разом з тим, у поданій заяві про відвід не наведено жодних фактів, які б свідчили про те, що суддя прямо чи побічно заінтересована у результаті розгляду справи. Крім того, не наведено інших обставин, які свідчать про необ`єктивність та упередженість судді при розгляді справи, передбачених ст.ст.36, 37, 38, 39 ЦПК України.

Зокрема, обставини наведені у заяві про відвід судді від 18.03.2024 року є надуманими та не свідчать про упередженість судді.

Так, протокольною ухвалою суду від 12.03.2024 року було прийнято відмову представників відповідача від допиту свідка ОСОБА_4 , про допит якої клопотала саме сторона відповідача. Представник позивача до суду з клопотанням про допит свідка ОСОБА_4 не звертався, а тому будь-яке право позивача судом порушено не було.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог ч.8, ч.10 ст.230 ЦПК України головуючий у судовому засіданні та інші судді можуть ставити свідкові питання в будь-який час його допиту. Головуючий має право за заявою учасників справи знімати питання, поставлені свідку, якщо вони за змістом є навідними.

Щодо доводів представника позивача про відсутність у системі Електронний суд усіх документів та відеозаписів по справі, суд їх відхиляє, оскільки вони є недостовірними. Так, судом 08.02.2024 року адвокату Марченко Р.М. надано можливість у повному обсязі ознайомитись із матеріалами справи, надано диск із технічним записом судового засідання, яке відбувалось 17.01.2024 року, а також надано доступ в Електронному суді до судового засідання, яке відбувалося 01.02.2024 року та фіксувалося за допомогою системи відеоконференцзв`язку. Також, суд звертає увагу на те, що представник позивача був присутнім під час проведення вказаних судових засідань та ознайомлений із їх перебігом.

Суд зауважує, що положення Цивільно-процесуального кодексу передбачають порядок перевірки законності процесуальних дій судді і прийнятих ним процесуальних рішень, а також порядок їх оскарження у передбачених законодавством випадках.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суд наголошує, що незгода ОСОБА_2 з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Процесуальні рішення судді не свідчать про необ`єктивність та упередженість суду, а створюють необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Окрім того, у висновку № 3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Рішення суду, дії або бездіяльність суддів під час здійснення правосуддя можуть оскаржуватися в апеляційному та касаційному порядку. Незгода учасників провадження з рішеннями суду не може викликати обґрунтованих сумнівів в неупередженості судді або колегії суддів при розгляді кримінального провадження. Також це не є підставою для відводу судді або колегії суддів.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість поданої заяви про відвід судді. Побоювання наведені ОСОБА_2 у поданій заяві про відвід не є об`єктивно обґрунтованими та не свідчать про особисту зацікавленість чи упередженість судді. Інших обставин, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості судді не виявлено.

Враховуючи необгрунтованість, на думку головуючого, заявленого відводу, а також те, що заява про відвід надійшла до суду більш ніж за три дні до дати судового засідання по справі, дана заява про відвід на підставі ч. 3 ст. 40 ЦПК України підлягає передачі до канцелярії суду для спрямування її в порядку ст. 33 ЦПК України на розгляд іншим суддею.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 35,36,37,38,39,40 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву про відвід судді представника позивача у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання передати до канцелярії Шевченківського районного суду м.Чернівці для визначення судді для її розгляду в порядку ст.33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Одовічен Я.В.