ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/936/22

Провадження № 22-ц/4820/487/24

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Чебан О.М.,

з участю представника відповідача ОСОБА_1 ,

третьої особи ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 в інтересах малолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Балац Тетяна Петрівна, про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину, скасування рішень про державну реєстрацію права власності та припинення права, за апеляційними скаргами ОСОБА_3 в інтересах малолітнього ОСОБА_4 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Заворотної О.Л. від 18 грудня 2023 року та додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 січня 2024 року.

Заслухавши доповідача, учасників справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в :

У січні 2022 року ОСОБА_3 в інтересах малолітнього ОСОБА_4 , звертаючись в суд з цим позовом до відповідача, вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_3 та ОСОБА_6 народився син - ОСОБА_4 . ОСОБА_6 був інвалідом другої групи.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати ОСОБА_6 - ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько ОСОБА_6 - ОСОБА_8 .

Батькам ОСОБА_6 належало на праві власності нерухоме майно, по 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 . ОСОБА_7 та ОСОБА_8 склали заповіти, за змістом яких заповіли належні їм на праві власності по 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 на користь сина ОСОБА_5 (рідного брата ОСОБА_6 ).

У зв`язку із належністю ОСОБА_4 права на обов`язкову частку у спадковому майні за правом представлення після смерті батька - ОСОБА_6 , який був інвалідом другої групи, 12 липня 2021 року ОСОБА_3 в інтересах сина ОСОБА_4 подала до приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Балац Т.П. заяву про видачу свідоцтв про право на спадщину на обов`язкові частки після смерті ОСОБА_6 , якому відповідно б належали після смерті батьків - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 14 липня 2021 року постановами приватного нотаріуса Балац Т.П. у видачі свідоцтв про право на спадщину на обов`язкову частку відмовлено, оскільки ОСОБА_4 не належать право на обов`язкову частку після смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , згідно ст. 1241 ЦК України.

28 квітня 2021 року ОСОБА_5 видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_7 на 1/3 частку в праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , а також свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_8 на 1/3 частку в праві власності на цю ж квартиру.

Тому позивачка в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 просила визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.04.21 року, зареєстровані в реєстрі за №201 та №202; скасувати рішення приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Балац Тетяни Петрівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, припинивши за ОСОБА_5 право власності на 2/3 частки квартири АДРЕСА_1 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 грудня 2023 року у позові ОСОБА_3 як законного представника ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Балац Тетяни Петрівни про визнання недійними свідоцтв про право на спадщину, скасування рішення про державну реєстрацію, припинення права відмовлено.

Додатковим рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 січня 2024 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 15000 грн. витрат на оплату правничої допомоги. В решті вимог відмовлено.

В апеляційних скаргах ОСОБА_3 просить рішення суду від 18 грудня 2023 року скасувати як незаконне та задовольнити позов, додаткове рішення скасувати. На її думку, суд першої інстанції не взяв до уваги, що ОСОБА_6 як особа з інвалідністю 2 групи за ч. 1 ст. 1241 ЦК України мав право на спадкування обов`язкової частки, яка належала його батькам - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , незалежно від змісту заповітів. У зв`язку зі смертю ОСОБА_6 з урахуванням ч. 1 ст. 1266 ЦК України його син ОСОБА_4 спадкує ту частку, в тому числі обов`язкову частку, яка належала б за законом ОСОБА_6 , якби він був живий на час відкриття спадщини після смерті батьків. У зв`язку із протиправним набуттям ОСОБА_5 права власності на об`єкт нерухомого майна, майнові права які належать позивачу, на підставі оспорюваних свідоцтв, відтак, скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію права власності є належним, допустимим та ефективним способом захисту прав та інтересів позивача. З метою виключення із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про реєстрацію за відповідачем права власності на спірне майно, позивачем заявлена вимога про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Також всупереч ч. 3 ст. 137 ЦПК України відповідачем не надано детальний опис робіт (надання послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат. Заявлений відповідачем розмір витрат на оплату правничої допомоги не є співмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг, тому відсутні підстави для стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 20000 грн.

В засіданні апеляційного суду апелянтка та її представниця не з`явилися, будучи повідомленими про розгляд справи.

Апеляційний суд відповідно до ст. 372 ЦПК України відхилив клопотання представниці апелянтки про відкладення розгляду справи, оскільки причини її неявки (відрядження не з метою участі в іншій судовій справі) є неповажними.

Представник відповідача, третя особа заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в рівних частках належала квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 28.06.1993 року виданого на підставі розпорядження відділу приватизації Хмельницької міської ради від 28.06.1993 № 4278.

ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , є батьком малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та був особою з інвалідністю ІІ групи.

ІНФОРМАЦІЯ_7 померла мати ОСОБА_6 ОСОБА_7

ІНФОРМАЦІЯ_8 помер батько ОСОБА_6 ОСОБА_8

10.09.2020 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Балац Т.П. заведено спадкову справу №14-2020 після смерті ОСОБА_7 .

22.10.2018 року ОСОБА_7 залишила заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Балац Т.П., зареєстрованим в реєстрі за № 1142, згідно з яким заповіла належну їй 1/3 частку в праві власності на квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_5

10.02.2021 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Балац Т.П. заведена спадкова справа № 05-2021 після смерті ОСОБА_8 .

24.10.2018 року ОСОБА_6 залишив заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Балац Т.П., зареєстрованим в реєстрі за № 1162, згідно з яким заповів належну йому 1/3 частку в праві власності на квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_5

01.06.2020 року та 10.02.2021 року ОСОБА_3 як законний представник неповнолітнього ОСОБА_4 звернулася до приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу із заявами про прийняття спадщини малолітнім ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , відповідно.

Постановами приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Балац Т. П. №№ 40/02-31, 41/02-31 від 14 липня 2021 року відмовлено ОСОБА_3 , законному представнику малолітнього ОСОБА_4 , у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом на обов`язкову частку у спадщині ОСОБА_7 , ОСОБА_8 згідно статті 1241 ЦК України, посилаючись на те, що останній є онуком померлих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , а тому не входить до переліку осіб, визначених даною статтею ЦК України.

28 квітня 2021 року ОСОБА_5 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_7 на 1/3 частку в праві власності на квартиру АДРЕСА_1 .

28 квітня 2021 року ОСОБА_5 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_8 на 1/3 частку в праві власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи і не оспорюються сторонами.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що право на обов`язкову частку у спадщині має особистий характер, оскільки цим правом наділяється виключно певне коло спадкоємців першої черги, визначене статтею 1241 ЦК. Право на обов`язкову частку у спадщині, яке мав ОСОБА_6 , не входить до складу спадщини і не може бути передане його спадкоємцеві ОСОБА_4 в порядку спадкування.

Доводи апеляційної скарги про помилковість цих висновків суду є безпідставними.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

До складу спадщини, на яке спадкоємці за законом одержують право на спадкування, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України), окрім випадків, встановлених у статті 1219 ЦК України.

Відповідно до ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд першої інстанції правильно констатував, що за змістом закону (ст. 1241 ЦК України) правом на обов`язкову частку у спадщині наділяється виключне коло спадкоємців першої черги - малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки.

Онуки спадкодавця за змістом вказаної норми права не наділені правом на обов`язкову частку у спадщині.

В свою чергу право на обов`язкову частку у спадщині носить особистий характер і не може перейти до іншої особи в порядку спадкування.

У цій справі спадкоємець, який би мав право на обов`язкову частку ОСОБА_6 помер раніше своїх батьків, тому він не прийняв і не міг прийняти після них спадщину, в тому числі в порядку реалізації права на обов`язкову частку у спадщині після смерті своїх батьків.

Позивачка помилково посилається на норму ст. 1266 ЦК України, яка регулює питання спадкування внуками, правнуками спадкодавця тієї частки спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Наведене цілком спростовує доводи апеляційної скарги щодо переходу права на обов`язкову частку у спадщині від ОСОБА_6 до його малолітнього сина ОСОБА_4 і наявність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги про незаконність додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу з позивачки теж є необґрунтованими.

Так, згідно з ч. 3 ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу входять до складу судових витрат.

За змістом ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно п. 3.1 договору про надання правової допомоги від 25.07.2022 року, укладеного між адвокатським об`єднанням «Адвокатська контора «Місяць і партнери» та ОСОБА_5 передбачено сплату гонорару у фіксованому розмірі в сумі 20000 грн.

За змістом ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 137 ЦПК).

Згідно з ч. 6 ст. 137 ЦПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У договорі про надання правничої допомоги передбачено сплату гонорару у фіксованому розмірі, тому безпідставними є посилання апелянтки на необґрунтованість понесених витрат на правничу допомогу.

Суд першої інстанції належно оцінив складність справи та обсяг наданих адвокатом послуг і, застосувавши принцип співмірності витрат, що підлягають розподілу між сторонами, частково задовольнив заяву відповідача та стягнув з позивачки на його користь 15000 грн.

Апелянтка не спростувала правильність цього висновку суду і не навела аргументи, яка ж сума витрат на правову допомогу є співмірною і підлягає розподілу між сторонами.

Доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду.

Рішення суду та додаткове рішення ґрунтуються на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалені з додержанням норм матеріального права, підстав для їх скасування в межах доводів апеляційних скарг не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 в інтересах малолітнього ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 грудня 2023 року та додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 березня 2024 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

І.О. Ярмолюк