Номер провадження: 22-ц/813/2311/24
Справа № 522/9354/22
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л.М.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.04.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Громіка Р.Д.,

Дришлюка А.І.,

за участю секретаря Козлової В.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, у відсутність учасників справи, заяву позивача ОСОБА_1 про відмову від позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи: Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Несвітайла Ігоря Івановича, про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання нерухомого майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнання недійсним договору дарування, скасування рішення про державну реєстрацію права власності та припинення права власності, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 липня 2023 року, ухваленого під головуванням судді Чернявської Л.М.,

встановив:

26.07.2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи: приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Несвітайла І.І., про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання нерухомого майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнання недійсним договору дарування, скасування рішення про державну реєстрацію права власності та припинення права власності.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19 липня 2023 року позов ОСОБА_1 було задоволено (т.2, а.с.84-87).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить питання про скасування рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 липня 2023 року, ухвалення нового судового рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права (т.2, а.с.103-108).

Разом з тим, від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про відмову від позову, яка обґрунтована правом позивача відмовитися від своїх вимог (т.2, а.с.123).

Вирішуючи питання про слухання справи в порядку спрощеного позовного провадження, у відсутність учасників справи, колегія суддів виходить із того, що всі учасники справи належним чином були повідомлені про час і місце судового засідання, а також з того, що в даному випадку вирішується питання про прийняття відмови позивача від своїх вимог (т.2, а.с.156-161).

У зв`язку з цим, колегія суддів також зазначає, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція), кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, ЄСПЛ в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції.

На підставі викладеного, а також враховуючи, що в своїх рішеннях ЄСПЛ наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, колегія суддів вирішила слухати справу на підставі наявних доказів.

Також слід зазначити, що відповідно до ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність. Згідно зі ст. 12-2 вказаного Закону в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Згідно зі ст. 26 вказаного Закону правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. Явка сторони до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою, а тому перешкоди для розгляду справи в даному випадку відсутні.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що дана справа перебуває на розгляді суду апеляційної інстанції тривалий час (т.2, а.с.117), від учасників справи не надходило заяв або клопотань про відкладення слухання справи, колегія суддів вирішила дану справу розглядати судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами, у відсутність учасників справи.

Заява про відмову від позову підлягає прийняттю судом апеляційної інстанції, з наступних підстав.

Згідно ч.ч.1,3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до норм ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За правилами п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, зокрема, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору (ст. 256 ч.2 ЦПК України).

Відповідно ч.ч.1-2 ст. 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам ст.ст.206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

З матеріалів справи вбачається, що 13.10.2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду апеляційної інстанції із заявою про відмову від позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи: приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Несвітайла І.І., про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання нерухомого майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнання недійсним договору дарування, скасування рішення про державну реєстрацію права власності та припинення права власності (т.2, а.с.123-124).

Оскільки учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, заява позивача ОСОБА_1 про відмову від позову підлягає прийняттю судом апеляційної інстанції.

Приймаючи до уваги, що позивач ОСОБА_1 подала до суду апеляційної інстанції заяву про відмову від позову, яка підлягає прийняттю, провадження у даній цивільній справі підлягає закриттю, з визнанням нечинним рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 липня 2023 року.

Керуючись ст. 373, п. 3 ч. 1 ст. 374, 368, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Прийняти відмову позивача ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи: Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Несвітайла Ігоря Івановича, про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання нерухомого майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнання недійсним договору дарування, скасування рішення про державну реєстрацію права власності та припинення права власності.

Визнати нечинним рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 липня 2023 року.

Закрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи: Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Несвітайла Ігоря Івановича, про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання нерухомого майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнання недійсним договору дарування, скасування рішення про державну реєстрацію права власності та припинення права власності.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту ухвали суду.

Повне судове рішення складено 24.04.2024 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М.Сегеда

Р.Д.Громік

А.І.Дришлюк