провадження № 2-сз/175/27/24
УХВАЛА

19 листопада 2024 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Васюченко О.Г., ознайомившись із клопотанням позивача ОСОБА_1 про повернення сплаченого судового збору по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Служби у справах дітей Краматорської міської ради, Органу опіки та піклування виконавчого комітету Краматорської міської ради, про визнання факту самостійного виховання та утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

11 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Служби у справах дітей Краматорської міської ради, Органу опіки та піклування виконавчого комітету Краматорської міської ради, про визнання факту самостійного виховання та утримання дитини.

15 жовтня 2024 року постановлено ухвалу про залишення позовної заяви без руху та згідно довідки про доставку електронного документа, було доставлено її позивачу в його електронний кабінет 16 жовтня 2024 року.

24 жовтня 2024 постановлено ухвалу про повернення позовної заяви позивачу.

11 листопада 2024 року до канцелярії суду надійшло клопотання про повернення судового збору.

18 листопада 2024 року клопотання передано до провадження судді Васюченка О.Г..

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: повернення заяви або скарги.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Перевіривши матеріали справи та клопотання, вважаю можливим повернути позивачу сплачений ним судовий збір, оскільки було встановлено, що позивачем при поданні позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 2 422, 40 грн., що підтверджується матеріалами справи, також встановлено, що ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2024 року, яка у встановленому законом порядку набрала законної сили, а позовна заява є такою, що повернута позивачу, що є підставою для повернення сплаченої суми судового збору, а тому заява ґрунтується на вимогах закону та є передбачені законом підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 133, ч. 2 ст. 261 ЦПК України, п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір»,

УХВАЛИВ:

Клопотання позивача ОСОБА_1 про повернення сплаченого судового збору по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Служби у справах дітей Краматорської міської ради, Органу опіки та піклування виконавчого комітету Краматорської міської ради, про визнання факту самостійного виховання та утримання дитини, задовольнити.

Повернути позивачу ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 422, 40 гривень, який сплачено 10 жовтня 2024 року по квитанції №0.0..2.

Ухвала набрала законної сили 19 листопада 2024 року.

Суддя О.Г. Васюченко