Справа № 485/631/24
Провадження № 2-з/485/3/24
УХВАЛА

іменем України

про забезпечення позову

18 березня 2024 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Соловйова О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Хорошев Вадим Васильович, про забезпечення позову,

встановив:

14 березня 2024 року ОСОБА_1 , діючи через свого представника - адвоката Хорошева В.В., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за договором позики від 12 травня 2021 року у розмірі 20000,00 доларів США, а також понесені судові витрати.

Ухвалою судді від 18 березня 2024 року відкрито провадження у справі та справу призначено до судового розгляду у порядку загального позовного провадження.

Разом з позовом, ОСОБА_1 , діючи через свого представника - адвоката Хорошева В.В., подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходів забезпечення, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0112, площею 4,7822 га; земельну ділянку кадастровий номер :11:000:0038, площею 5,8206 га - які належать відповідачці на праві власності, та заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії щодо даного майна.

В обґрунтування заяви посилається на те, що у провадженні Снігурівського районного суду Миколаївської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу. Предметом позову у даній справі є стягнення з відповідачки заборгованості за договором позики у розмірі 20000,00 доларів США. Розрахунок заборгованості у гривнях України, відповідно до загальновідомої інформації, розміщеної у вільному доступі на офіційному сайті Національного банку України, станом на 13 березня 2024 року, курс гривні України до долара США складає 38,4924 грн за 1 долар США. Таким чином, еквівалентно 20000,00 доларів США х 38,4924 = 769848,00 грн.

Відповідачка в добровільному порядку не здійснює погашення заборгованості за договором позики, від його виконання ухиляється тривалий час.

Враховуючи значну суму боргу, у разі задоволення позовних вимог рішення суду може бути виконано за рахунок реалізації даного майна відповідачки, у зв"язку з чим остання може його переоформити на третіх осіб, а тому не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в подальшому.

З урахуванням положень ст.153 ЦПК України, заява розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зокрема накладенням арешту на майно та забороною вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року № ETS № 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

При цьому ЄСПЛ у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» ЄСПЛ зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні ЄСПЛ, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

У постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 909/835/18 зазначено, що повинен бути наявним зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Як вбачається, із матеріалів вказаної справи позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про стягнення із відповідачки ОСОБА_2 грошових коштів, отриманих останньою у позивача у справі на підставі договору позики.

При цьому позивач у справі, обґрунтовуючи подану заяву про забезпечення позову посилався на те, що на час звернення до суду із вказаним позовом відповідачка ОСОБА_2 в добровільному порядку не здійснює погашення заборгованості за договором позики, від його виконання ухиляється та просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 20000,00 доларів США.

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 369992049 від 15 березня 2024 року, відповідачці по справі - ОСОБА_2 на праві власності належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Загальна вартість нерухомого майна 63774,00 грн.

Також, згідно інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 15 березня 2024 року, ОСОБА_2 на праві власності належить земельна ділянка кадастровий номер :02:000:0112, площею 4,7822 га. Згідно Витягу № НВ-024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок станом на 15 березня 2024 року нормативна грошова оцінка даної земельної ділянки складає 126738,89 грн.

Крім того, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 369996530 від 15 березня 2024 року, ОСОБА_2 на праві власності належить земельна ділянка кадастровий номер :11:000:0038, площею 5,8206 га. Згідно Витягу № НВ-024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок станом на 15 березня 2024 року нормативна грошова оцінка даної земельної ділянки складає 97730,53 грн.

Дослідивши матеріали справи, з урахуванням предмету спору - вимога про стягнення 20000,00 доларів США, що станом на 13 березня 2024 року еквівалентно 769848,00 грн, заборгованості за договором позики, обставини, на які посилається позивач - наявність майна співмірного із розміром вимог заявленого позову, суд вважає, що існують обґрунтовані припущення, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі його задоволення, тому заява про забезпечення позову підлягає до задоволення.

Підстав для застосування зустрічного зобов`язання судом не встановлено.

Керуючись ст. 153, 157, 260, 353 ЦПК України,

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Хорошев Вадим Васильович, про забезпечення позову - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на: житловий будинок АДРЕСА_1 ; земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0112, площею 4,7822 га; земельну ділянку кадастровий номер :11:000:0038, площею 5,8206 га - які на праві власності належать ОСОБА_2 , заборонивши вчиняти будь-які дії щодо даного майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Виконання ухвали з питань забезпечення позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Боржник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Дата складання ухвали 18 березня 2024 року.

Суддя О. В. Соловйов