У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.08.2024 Справа №607/335/24

15 серпня 2024 року м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої судді Черніцької І.М.

- за участю секретаря судового засідання Демборинського М.Р.

- з участю: представника ОСОБА_1 адвоката Парубія І.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Стецюк Юрій Олегович, до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог до предмета спору ОСОБА_1 про визнання спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 торгово-складське приміщення на території Тернопільського районного ринку по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог позивач вказала, що у період з 08 лютого 1986 року по 20 квітня 2005 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_4 . Вона та ОСОБА_3 здійснювали підприємницьку діяльність. Від даного шлюбу у них народилось троє дітей. 08 серпня 2001 року ТВ «Тернопільський районний ринок» за рішення зборів виділи ФОП ОСОБА_3 земельну ділянку пл. 144 м.кв. для будівництва торгового магазину на території ринку по АДРЕСА_1 , на якій вони спільно із ОСОБА_3 , за спільні, подружні кошти розпочали будівництво торгово-складських приміщень. Будівництво фактично було завершене у 2003 році, здане в експлуатацію у 2004, а право власності зареєстроване у 2006 році. Вказала, що шлюб між ними було розірвано 20 квітня 2005 року, другий шлюбу із ОСОБА_1 було зареєстровано через 15 днів, тобто 05 травня 2005 року, а тому вважає, що спірне нерухоме майно не є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

У підготовчому судовому адвокат Парубій І.М., діючи в інтересах ОСОБА_1 , подав заяву про вступ у справу ОСОБА_1 як третьої особи з власними позовними вимогами шляхом пред`явлення позову до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та визнання за нею права власності на торгово-складське приміщення по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви та позову ОСОБА_1 вказала, що перебувала із ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі з 05 травня 2005 року по 12 серпня 2020 року. За час шлюбу ними за спільні кошти було придбано певне майно, у тому числі торгово-складське приміщення по АДРЕСА_1 . Вважає, що таке майно було придбане нею та ОСОБА_3 у шлюбі, відтак є спільним сумісним майно подружжя, яке підлягає поділу.

Посилаючись на наведене та те, що справа щодо поділу спільного сумісного майна подружжя №607/8504/22, на даний час не завершена та перебуває на розгляді у Верховному суді, просить залучити її до участі у справі як третю особу, яка заявляє самостійні вимоги, в порядку поділу майна подружжя визнати за нею право власності на торгово-складське приміщення по АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні адвокат Суль О.І. ОСОБА_5 підтримав подану заву та просив задовольнити.

Інші учасники в судове засідання не з`явились, хоча про час та місце його були повідомлені належним чином. Попередньо не повідомили суд про причини своєї неявки.

Суд, розглянувши клопотання ОСОБА_1 про вступ у справу як третьої особи з самостійними вимогами, вивчивши матеріали справи, прийшов до таких висновків.

В силу вимог ч. ч. 1, 2 ст. 52 ЦПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін.

Про прийняття позовної заяви та вступ третьої особи у справу суд постановляє ухвалу.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що предметом спору у даній справі є торгово-складське приміщення за адресою по АДРЕСА_1 .

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі №607/8504/22 задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя. Визнано спільним нажитим майном подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 : автомобіль «MERSEDES BENZ ATEGO», 2004 року випуску, об`єм двигуна 4250 см. куб.; автомобіль «MERSEDES BENZ SPRINTER 2009 CDI», 2007 року випуску ; автомобіль «NISSAN INTERATAR», 2007 року випуску, об`єм двигуна 2464 см. куб ; земельну ділянку 61252:55400:01:001:1907 зі збудованим на ній Торгово-складськими приміщеннями з прибудовою «А1» та мансардою «Мн», площею 498,9 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 ; садовий будинок (незавершене будівництво) розташований на земельній ділянці кадастровий номер :01:001:2671 площею 0,1 га. за адресою АДРЕСА_3 , торгово-складське приміщення за адресою АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_3 право власності на майно, одночасно припинивши право спільної сумісної власності ОСОБА_1 на: автомобіль «MERSEDES BENZ SPRINTER 2009 CDI», 2007 року випуску; земельну ділянку 61252:55400:01:001:1907 зі збудованим на ній Торгово-складськими приміщеннями з прибудовою «А1» та мансардою «Мн», площею 498,9 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 . Визнано за ОСОБА_1 право власності на майно, одночасно припинивши право спільної сумісної власності ОСОБА_3 на: автомобіль «MERSEDES BENZ ATEGO», 2004 року випуску, об`єм двигуна 4250 см. куб.; автомобіль «NISSAN INTERATAR», 2007 року випуску, об`єм двигуна 2464 см. куб.; садовий будинок (незавершене будівництво) та земельну ділянку (на якій він будований) кадастровий номер :01:001:2671 площею 0,1 га. за адресою АДРЕСА_3 ; торгово-складське приміщення за адресою АДРЕСА_1 . В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постановою Тернопільського апеляційного суду Тернопільської області від 26 березня 2024 року рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 червня 2023 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя задоволено частково. Визнано спільним нажитим майном подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 : автомобіль «MERSEDES BENZ ATEGO», 2004 року випуску, об`єм двигуна 4250 см. куб; автомобіль «MERSEDES BENZ SPRINTER 2009 CDI», 2007 року випуску; автомобіль «NISSAN INTERATAR», 2007 року випуску, об`єм двигуна 2464 см. куб.; земельну ділянку 61252:55400:01:001:1907 зі збудованим на ній торгово-складськими приміщеннями з прибудовою «А1» та мансардою «Мн», площею 498,9 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 . В порядку поділу майна визнано за ОСОБА_3 право власності на майно, одночасно припинивши право спільної сумісної власності ОСОБА_1 на: автомобіль «MERSEDES BENZ SPRINTER 2009 CDI», 2007 року випуску. Визнано за ОСОБА_1 право власності на майно, одночасно припинивши право спільної сумісної власності ОСОБА_3 на: земельну ділянку 61252:55400:01:001:1907 зі збудованим на ній Торгово-складськими приміщеннями з прибудовою «А1» та мансардою «Мн», площею 498,9 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 ; автомобіль «MERSEDES BENZ ATEGO», 2004 року випуску, об`єм двигуна 4250 см. куб.; автомобіль «NISSAN INTERATAR», 2007 року випуску, об`єм двигуна 2464 см. куб. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Як встановлено судом, спірне нерухоме майно у цій справі, а саме торгово-складське приміщення за адресою АДРЕСА_1 , вже було предметом судового розгляду у справі №607/8504/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та щодо даного майна постановлено судове рішення Тернопільським апеляційним судом 26 березня 2024 року, яке на даний час набрало законної сили.

Апеляційний суд у постанові від 26 березня 2024 року у справі за №607/8504/22 встановив, що торгово-складське приміщення за адресою АДРЕСА_1 не є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , оскільки дане майно набуте та повністю створене в період з серпня 2001 року по серпень 2004 року, тобто до укладення шлюбу з ОСОБА_1 .

Аналізуючи вищенаведене, суд вважає, що з приводу спірного нерухомого майна, між тими самими сторонами, з тих самих підстав, вже є таке, що набрало законної сили судове рішення, а тому у прийнятті заяви ОСОБА_1 про вступ у справу як третьої особи з самостійними вимогами слід відмовити.

Окрім того, суд приймає до уваги те, що у даному спорі ОСОБА_1 є третьою особо, яка не заявляє самостійних вимог та має процесуальні права і обов`язки, встановлені статтею 43 цього Кодексу, у тому числі право на оскарження судового рішення у даній справі.

Керуючись ст. ст. 43, 52, 186, 260, 261, 352-354 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити ОСОБА_1 про вступ у справу як третя особа з самостійними позовними вимогами та прийняття позову до ОСОБА_3 , ОСОБА_6 про поділ майна подружжя.

Відкласти підготовче судове засідання на 16 вересня 2024 року о 11 год 00 хв., пр. що повідомити учасників справи.

Ухвала суду набирає законної з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала суду складена 15 серпня 2024 року.

Головуюча суддя І.М. Черніцька