Справа № 737/745/24
Проваждення № 2/737/279/24
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

09 вересня 2024 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого суддіКоренькова А.А.
секретаря судового засіданняЧередниченка С.О.
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні за загальними правилами позовного провадження справу №737/745/24
за позовомОСОБА_1 ОСОБА_2
до Куликівської селищної ради
третя особаприватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Пономаренко Євгеній Петрович
провизнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами
учасники справи та представники:не з`явились

в с т а н о в и в :

12 серпня 2024 року позивачі звернулися до суду з даним позовом посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх мати ОСОБА_3 . За життя ОСОБА_3 склала заповіт, за яким все належне їй майно після своєї смерті заповідала позивачам в рівних частинах. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої входить будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 , яке належало спадкодавцю. Позивачі спадщину прийняли, проте нотаріус відмовив видати свідоцтво про право на спадщину на вищевказане нерухоме майно посилаючись на те, що спадкодавець за життя не оформила правовстановлюючі документи на домоволодіння.

Просять визнати право власності за кожним на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 в порядку спадкування після матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 13.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 9 вересня 2024 року.

Позивачі в підготовче судове засідання не з`явилися, в позовній заяві просили справу розглядати за їх відсутності.

Відповідач Куликівська селищна рада надала заяву, в якій вказує про повне визнання позову, просить справу розглянути за відсутності представника Куликівської селищної ради.

Третя особа, приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Пономаренко Є.П. надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за результатами підготовчого судового засідання за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши заяви по суті справи, письмові докази надані сторонами та матеріали спадкової справи № 125/2023 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , яку надав приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Пономаренко Є.П., судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 02.10.2023 (а.с.8).

З довідки старости Куликівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області № 139 від 04.06.2024, вбачається, що ОСОБА_3 , на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею був зареєстрований та проживав син ОСОБА_1 (а.с.13).

Згідно витягів з погосподарських книг Бакланово-Муравійської сільської ради на 1991-2025 роки, ОСОБА_3 записана головою домогосподарства по АДРЕСА_1 (а.с. 14-20).

Позивачі є синами ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про їх народження серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 (а.с. 9 10).

За життя ОСОБА_3 залишила заповіт, посвідчений 13.04.2019 секретарем Бакланово-Муравійської сільської ради Куликівського району Чернігівської області, яким все своє майно заповіла в рівних частинах синам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 21).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої, зокрема, належить домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно технічного паспорту, до складу вищевказаного домоволодіння входять житловий будинок (літ. А-1, А1-1, а-1, а2) загальною площею 96,2 кв.м., житловою площею 37,6 кв.м., сарай (літ. Б, Б1), погріб (літ. В), баня (літ. Г), навіс (літ. б, г, Д) (а.с. 23 25).

За життя померла ОСОБА_3 не ввела вказаний вище будинок з надвірними будівлями та спорудами в експлуатацію та не оформила правовстановлюючі документи на нього. Згідно довідки ТОВ «Трудовий колектив Чернігівського обласного бюро технічної інвентаризації» від 04.11.2023 № 429 станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 та області не зареєстроване (а.с. 26).

Відомостей щодо самочинного будівництва суду не надано.

Позивачі прийняли спадщину після померлої матері, подавши відповідні заяви нотаріусу, на підставі яких було заведено спадкову справу (а.с. 61).

Відомості щодо інших осіб, які претендують на спадщину, в тому числі на обов`язкову частку у спадщині, у спадковій справі відсутні.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи, позивачі 03.06.2024 отримали свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку кадастровий номер :07:003:0022 площею 0,2513 га, цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), які належали спадкодавцеві на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧН №114250(а.с.11-12).

Отже, позивачі набули право власності в порядку спадкування після померлої матері на земельну ділянку на якій знаходиться спірний будинок. Разом з тим, нотаріус відмовив позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний житловий будинок АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю належним чином оформленого документа, що посвідчує право власності на нього (а.с. 33).

Постановою Верховної Ради України від 17 липня 2020 року № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів» в Чернігівській області ліквідовано Куликівський район та одночасно утворено Чернігівський район (з адміністративним центром у місті Чернігів) у складі територій, в тому числі, Куликівської селищної територіальної громади, затвердженої Кабінетом Міністрів України.

Надані суду докази суперечностей не містять та оцінюються судом як достовірні.

Згідно зі ст.ст. 55, 124 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, та Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5.

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до п. 6 вищевказаної Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР не підлягали реєстрації будинки та домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Тобто, якщо будинок було побудовано в сільській місцевості, він не підлягав державній реєстрації та на нього не виготовлялась документація про право власності.

Відповідно до ст.ст.25, 30, 346 ЦК України, листа Міністерства юстиції України №19- 32/319, від 21.02.2005 року, якщо у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилась і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Таким чином, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав.

Згідно п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна.

Спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Згідно п.п. 4.15, п. 4, глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.

Відповідно до п. 3, глави 7 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, документи, на підставі яких вчинено нотаріальну дію, та документи або копії (витяги) з них, необхідні для вчинення нотаріальної дії, обов`язково долучаються до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса.

Позивачі позбавлені можливості оформити своє право на спадщину у нотаріуса у зв`язку з відсутністю державної реєстрації права власності на спадкове нерухоме майно та у зв`язку із відсутністю у позивачів документів, які підтверджують право власності на спірне нерухоме майно за спадкодавцем.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких умов, враховуючи, що домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , було збудоване спадкодавцем до 05.08.1992 року, а саме в 1958 році , належало спадкодавцю на праві власності, за життя спадкодавець ОСОБА_3 не отримала правовстановлюючі документи на домоволодіння та не зареєструвала право власності на нього, що позбавляє позивачів можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса, позивачі спадщину прийняли, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на вищевказаний будинок в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 .

Керуючись статтями ст. ст. 4, 12-13, 19, 81, 200, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

1. Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Куликівської селищної ради про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами задовольнити повністю.

2. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ) право власності на 1/2 частину житлового будинку, загальною площею 96,2 кв.м., житловою площею 37,6 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами садиби АДРЕСА_1 (означеними на плані технічного паспорту на будинок літерами: житловий будинок літ. А-1, А1-1, а-1, а2, сарай літ. Б, Б1, погріб літ. В, баня літ. Г, навіс літ. б, г, Д) в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

3. Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 ) право власності на 1/2 частину житлового будинку, загальною площею 96,2 кв.м., житловою площею 37,6 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами садиби АДРЕСА_1 (означеними на плані технічного паспорту на будинок літерами: житловий будинок літ. А-1, А1-1, а-1, а2, сарай літ. Б, Б1, погріб літ. В, баня літ. Г, навіс літ. б, г, Д) в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

4.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

6. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

7. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

8. Повний текст рішення складений 09 вересня 2024 року.

Суддя Андрій КОРЕНЬКОВ