Справа № 167/422/23 Головуючий у 1 інстанції: Гармай І. Т.
Провадження № 22-ц/802/90/24 Доповідач: Бовчалюк З. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів - Здрилюк О.І., Карпук А.К.,

з участю секретаря судового засідання Ганжи М.І.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну способу стягнення аліментів, за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 на рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 30 жовтня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дітей.

Свій позов мотивує тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у подружжя народилось четверо дітей: дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Діти проживають разом з позивачем. Згідно рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 02 березня 2018 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття з врахуванням індексації стягуваних сум відповідно до ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Вказує, що на теперішній час у зв`язку з тим, що діти потребують більших витрат визначений судом розмір аліментів є недостатнім для їх повноцінного утримання, незважаючи на те, що позивач також працює. Крім того, зазначає, що відповідач ОСОБА_4 покращив матеріальний стан отримує стабільний дохід у вигляді заробітної плати. Інших дітей відповідач немає, аліментів більше нікому не сплачує.

За наведених обставин просить змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 02 березня 2018 року з твердої грошової суми на частку від заробітку(доходу) відповідача. Стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/5 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Відізвати з виконання виконавчий лист на підставі рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 02 березня 2018 року та стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 1800 грн.

Рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 30 жовтня 2023 року позов задоволено частково.

Змінено спосіб стягнення присуджених аліментів, встановлений в судовому рішенні Рожищенського районного суду Волинської області від 02 березня 2018 року та стягувати з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі представник відповідача посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 12 червня 2018 року розірваний.

Під час спільного подружнього життя у сторін народилось четверо дітей: дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 02 березня 2018 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 лютого 2018 року і до досягнення дітьми повноліття з врахуванням індексації стягуваних сум відповідно до ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Довідкою про доходи від 18 квітня 2023 року № 48 стверджується , що позивач ОСОБА_3 працює в Гуманітарному відділі Рожищенської міської ради КЗЗСО «Рожищенський ліцей № 2» на посаді прибиральниці. Загальна сума доходу за період з 01 жовтня 2022 року по 31 березня 2023 року становить 41557,39 грн.

Відповідно до довідки про доходи від 06 лютого 2023 року № 54 відповідач ОСОБА_4 проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 (номер) на посаді механіка-водія. Загальна сума доходу за період з 01 лютого 2022 року по 31 січня 2023 року за винятком аліментів становить 1030480,17 грн.

У довідці про доходи від 30 серпня 2023 року № 424 зазначено, що відповідач ОСОБА_4 проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 (номер). Загальна сума доходу за період з 01 січня 2023 року по 31 липня 2023 року за винятком аліментів становить 222038,87 грн.

В суді апеляційної інстанції встановлено, що 13.12.2023 року ОСОБА_4 звільнений з військової служби у запас ( витяг з наказу №357 військової частини НОМЕР_2 ).

За змістом довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 04 січня 2023 року № 19 неповнолітній ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований з відповідачем ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до акта обстеження умов проживання від 01 лютого 2023 року за адресою: АДРЕСА_1 після розлучення батьків малолітній ОСОБА_10 залишився проживати з батьком.

Фактично в суді першої інстанції відповідач стверджував, що син ОСОБА_6 після розірвання шлюбу сторін залишився проживати з ним та перебуває на його утриманні. Дана обставина не заперечувалась та не спростовувалась ОСОБА_3 . Однак дана обставина залишилась поза увагою суду.

Звернувшись до суду з вимогою про зміну способу стягнення аліментів, позивач вказала, що розмір аліментів, який раніше визначений рішенням суду, на даний час не достатній для утримання дітей, тому враховуючи наявність у неї права вибору способу стягнення аліментів, відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 СК України, просила змінити спосіб стягнення аліментів.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів.

Разом з тим, при розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року N 6-143цс13.

З огляду на викладене, виходячи з положень ст. 182, ч. 1 ст. 192 СК України, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів, дбаючи про найвищі інтереси неповнолітніх дітей та їх належне матеріальне забезпечення.

Позивач, як підставу збільшення розміру аліментів визначила, як збільшення матеріальних потреб дітей і відповідно збільшення витрат для забезпечення їх повноцінного утримання так і покращення матеріального стану платника аліментів, у зв`язку з проходженням ОСОБА_4 військової служби та отримання стабільного доходу.

Покращення матеріального стану відповідача в порівнянні з часом призначення аліментів на утримання їхніх дітей підтверджено належними та допустимими доказами.

Суд погоджується із доводами позивача, що визначений судовим рішенням розмір аліментів на рівні 1000 гривень на даний час не може повною мірою забезпечити усіх потреб дітей, зважаючи, що з моменту ухвалення судового рішення по даний час пройшло 5 років і відповідно змінилася цінова політика в державі в сторону подорожчання цін на одяг, взуття, продукти харчування, канцелярські вироби, медицину тощо, що в свою чергу свідчить про погіршення майнового стану позивача, відповідно погіршення її можливості забезпечити належне утримання дітей.

Водночас відповідач є працездатною особою, будь-які відомості щодо наявності у нього захворювань у суду відсутні, тривалий проміжок часу отримував систематичний дохід у формі грошового забезпечення - заробітної плати, який значно перевищував доходи позивача.

З довідки про доходи від 06 лютого 2023 року № 54 встановлено, що відповідач ОСОБА_4 проходить службу у військовій частині А (номер) на посаді механіка-водія. Загальна сума доходу за період з 01 лютого 2022 року по 31 січня 2023 року за винятком аліментів становить 1030480,17 грн.

Згідно копії довідки про доходи від 30 серпня 2023 року № 424 відповідач ОСОБА_4 проходить службу у військовій частині А (номер). Загальна сума доходу за період з 01 січня 2023 року по 31 липня 2023 року за винятком аліментів становить 222038,87 грн.

Таким чином, матеріальне становище відповідача з часу ухвалення рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 02 березня 2018 року про стягнення аліментів покращилось, що підтверджується довідками про доходи.

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 (провадження 61-22317св19) зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів.

Аліменти на утримання дитини є гарантією виконання кожним з батьків свого обов`язку забезпечувати дитину, надавати їй можливість на користування всіма благами соціального забезпечення, належним харчуванням, житлом, розвагами, надати їй захист і піклування, які необхідні для її благополуччя. При цьому, виходячи з положень чинного законодавства, доступ дитини до даних благ не залежить від перебування батьків у шлюбі. Аліменти є власністю самої дитини, а не батьків. Батьки лише отримують та використовують їх від імені дітей. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Тобто перебування батьків у шлюбі або його розірвання не впливає на обов`язок батьків утримувати дитину.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а тому отримання аліментів в більшому розмірі ніж прожитковий мінімум на дитину відповідного віку не заборонено законом та буде відповідатиме якнайкращому інтересу дітей.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

Таким чином, матеріальне становище позивача з часу ухвалення рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 02 березня 2018 року про стягнення аліментів погіршилось, оскільки аліменти в розмірі 1000 гривень на одну дитину є недостатнім для забезпечення базових потреб дитини відповідного віку, а тому значний матеріальний тягар утримання дітей покладений саме на матір, позивача по справі на противагу чого матеріальне становище платника аліментів покращилось.

Статтею 3 Конвенції ООН «Про права дитини» передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Статтею 48 Конституції України гарантовано, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що наявні всі правові підстави для збільшення розміру аліментів шляхом їх зміни, оскільки розмір аліментів визначений рішенням суду від 02 березня 2018 року в розмірі 1000 гривень на кожну дитини в реаліях сьогодення є недостатнім, щоб забезпечити гармонійний розвиток дітей.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 15 січня 2024 року за клопотанням сторони відповідача було зупинено провадження в даній цивільній справі до набрання законної сили рішення у цивільній справі рішення у цивільній справі № 167/1315/23 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про звільнення від сплати аліментів.

Рожищенським районним судом Волинської області від 02 лютого 2024 року у справі №167/1315/23 ухвалено рішення, яке набрало законної сили 05 березня 2024 року.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст.82 ЦПК України).

Рішенням суду, яке набрало законної сили, констатовано, що син сторін - ОСОБА_12 проживає разом з позивачем по справі ( ОСОБА_4 ) та перебуває на його утриманні, а тому є всі правові підстави для припинення стягнення аліментів з ОСОБА_4 , на користь ОСОБА_3 , , аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, - з дня набрання рішенням суду законної сили.

Отже даними судовим рішенням встановлено відсутність підстав для стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_6 .

З огляду на зазначене, апеляційний суд доходить висновку, що в даній справі відсутні підстави і для зміни розміру аліментів на сина ОСОБА_13 , який проживає з батьком та на якого припинено стягнення аліментів.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

З врахуванням викладеного рішення суду першої інстанції підлягає зміні, в частині вирішення позовних вимог щодо дітей на утримання яких буде змінено розмір стягнутих аліментів, відповідно і їх частка .

Виходячи з найкращих інтересів дітей, справедливих й розумних критеріїв належного розміру аліментів, матеріального становища сторін, суд вважає за необхідне стягувати в подальшому з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/7 частки зі всіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Рішення суду, в частині розподілу судових витрат, необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 268, 367, 368, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 30 жовтня 2023 року, в частині вирішення позовних вимог, змінити, виклавши його в редакції цієї постанови.

Змінити спосіб стягнення присуджених аліментів, встановлений в судовому рішенні Рожищенського районного суду Волинської області від 02 березня 2018 року та стягувати з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/7 частки всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Рішення, в частині розподілу судових витрат, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя:

Судді: