ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2024 року

м. Харків

справа №644/2760/23

провадження № 22-ц/818/551/24

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06 листопада 2023 року у складі судді Ізмайлова І.К.,-

в с т а н о в и в :

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів. Просив зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до 1/6 частини на кожну дитину з всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06 листопада 2023 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позов задовольнити. Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що на день звернення з позовною заявою позивач не працював, не мав жодного доходу, однак на цей час працює в органах МВС та отримує стабільний дохід. Хоча з моменту звернення з позовом він і отримав роботу на сьогоднішній день його матеріальний стан погіршився, у нього народилась третя дитина та він несе додаткові витрати і на її утримання, отже у позивача відбулися зміни, як матеріального так і сімейного стану. У разі залишення розміру аліментів по 1/4 частині від доходу на кожну дитину у нього не буде вистачати коштів на новонароджену дитину після сплати аліментів.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_6 ОСОБА_7 просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ще до ухвалення рішення у справі про стягнення з позивача на користь відповідачки аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 , він вже перебував на обліку, як безробітний, тобто така обставина існувала на момент ухвалення рішення і не змінилася на момент звернення позивача до суду з даним позовом, тому підстав вважати, що матеріальний стан ОСОБА_1 на момент звернення з позовом у зв`язку з цим погіршився немає. Суду надані належні та допустимі докази того, що під час розгляду справи позивач влаштувався на роботу де має стабільний заробіток, отже дохід позивача значно збільшився в порівнянні з часом звернення до суду з позовною заявою. Таким чином, з моменту ухвалення рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 05.07.2022 року дохід ОСОБА_1 , який на той час був безробітним, значно збільшився, що також не може бути підставою для зменшення розміру аліментів. Сукупний розмір аліментів, що стягуються (можуть стягуватися) з ОСОБА_1 на утримання обох дітей у примусовому порядку не перевищує розмір відрахувань, встановлених статтею 70 Закону України «Про виконавче провадження». Що стосується народження у позивача ІНФОРМАЦІЯ_1 третьої дитини, то ні в позовній заяві, ні в поясненнях представника позивача наданих суду, не міститься жодного посилання на те, яким чином впливає ця обставина на погіршення його матеріального стану. Оскільки ОСОБА_1 належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, після 05.07.2022 року у тому числі, у зв`язку з народженням дитини у 2023 році, а навпаки судом встановлено збільшення його доходів, суд доходить висновку про відмову в позові.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 29.10.2012 року (справа № 2037/1606/12)з ОСОБА_1 стягнено на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку починаючи з 10.09.2012 року до повноліття (а.с. 8-9).

Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 05.06.2022 року (справа № 550/272/22) розірвано шлюб зареєстрований 02.08.2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 . Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 06.06.2022 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 10-12).

Відповідно до копії довідки виданої 09.05.2023 року Куп`янською філією Харківського ОЦЗ Державного центру зайнятості ОСОБА_10 перебуває на обліку як безробітний в Куп`янській філії Харківського обласного центру зайнятості з 15.03.2021 року (а.с. 15).

Відповідно до копії довідки № 12/Х-55аз від 18.08.2023 року виданої Управлінням кадрового забезпечення ГУНП в Сумській області ОСОБА_1 з 06.06.2023 року проходить службу в Головному управлінні Національної поліції в Сумській області (а.с. 161).

Згідно з довідки про доходи № 29/660 від 16.08.2023 року виданої Головним управлінням Національної поліції в Сумській області слідчому ОСОБА_1 виплачено заробітну плату за червень 2023 року у сумі 17920,65 грн за липень 2023 року у сумі 28213,05 грн (а.с. 162).

ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_11 , батьками якого записані ОСОБА_1 та ОСОБА_12 (а.с. 152).

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Як на підставу позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 29.10.2012 року з нього стягнено на користь ОСОБА_8 (на цей час ОСОБА_13 ) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини з усіх доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 05.06.2022 року з нього стягнено на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 06.06.2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що на день звернення з позовом він не в змозі сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі -1/2 частину від всіх своїх доходів на двох дітей, оскільки його матеріальне становище не дає можливості сплачувати аліменти, він офіційно не працює, перебуває на обліку в центрі зайнятості і жодних доходів не має, а стягнення на кожну дитину у розмірі 1/4 середньої заробітної плати по регіону становить 3500,00 грн, а загальна сума становить 7000,00 грн. Зазначена сума для нього є непосильною і на день звернення з позовом у нього вже виникла заборгованість зі сплати аліментів. Вважає, що для забезпечення потреб дітей доцільним є зменшення розміру аліментів до 1/6 частини від усіх видів доходів і не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статті 183, 184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, за змістом ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Разом з тим, стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів.

Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

Згідно ст. ст. 12, 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 , як на підставу для зменшення розміру аліментів, посилався на те, що у нього погіршився матеріальний стан, оскільки він не має роботи та постійного доходу.

Під час судового розгляду в суді першої інстанції позивачем на підтвердження змін у матеріальному стані, суду надана копія свідоцтва про народження ОСОБА_14 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком, якого записаний позивач.

ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді першої інстанції надано суду довідку, відповідно до якої він влаштувався на роботу, де має стабільний заробіток.

Отже, виходячи з вищевикладеного судова колегія приходить до висновку, що дохід позивача значно збільшився в порівнянні з часом звернення до суду з позовною заявою.

Щодо посилання позивача на народження у нього третьої дитини ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що ні в позовній заяві, ні в поясненнях представника позивача наданих суду, не міститься жодного посилання на те, що у нього змінився сімейний стан та на підставі цього погіршилося матеріальне становище.

Також під час звернення до суду із позовом ОСОБА_1 , не було обґрунтовано позовні вимоги погіршенням майнового стану у зв`язку із вагітністю його дружини та майбутнім народженням дитини.

Оскільки ОСОБА_1 належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, після липня 2022 року у тому числі, у зв`язку з народженням дитини у 2023 році, а навпаки судом першої інстанції встановлено збільшення його доходів, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог.

Також судова колегія зазначає, що позивач не позбавлений можливості звернутися до суду із іншим позовом про зміну розміру аліментів з інших підстав.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно вирішив справу на підставі досліджених в судовому засіданні доказів та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06 листопада 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення лише за наявності підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова