Справа № 344/66/23
Провадження № 22-ц/4808/972/24
Головуючий у 1 інстанції Домбровська Г. В.
Суддя-доповідач Пнівчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої (судді-доповідача) Пнівчук О.В.,

суддів: Бойчука І.В., Томин О.О,

з участю секретаря Петріва Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скарг у ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 23 травня 2024 року, у складі судді Домбровської Г.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання незаконними та скасування державних актів, рішення, свідоцтва, визнання недійсним договорів, поділ майна,

в с т а н о в и в:

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Івано-Франківської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання незаконними та скасування державних актів, рішення, свідоцтва, визнання недійсним договорів, поділ майна.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 січня 2024 року з метою забезпечення позову в даній цивільній справі вжито заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту, із забороною відчуження та розпорядження на нерухоме майно:

житловий будинок, що належить ОСОБА_2 , загальною площею 412,4 кв.м., знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , із земельними ділянками: на якій розташований будинок, площею 0,0511 га, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд та площею 0,0516 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства;

житловий будинок, що належить ОСОБА_2 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

нежитлове приміщення, що належить ОСОБА_2 , загальною площею 54 кв.м. і знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 08 листопада 2023 року задоволено частково позов ОСОБА_1 .

Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки з площею 0,0516 га, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 24.05.2007 року, реєстровий номер 1747.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки з площею 0,0511га, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 08.06.2007 року, реєстровий номер 1954.

Визнано незаконним та скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку №897165 від 31.07.2007 року та державний акт на право власності на земельну ділянку №897166 від 31.07.2007 року, видані Чукалівською сільською радою на ім`я ОСОБА_2 .

Визнано земельну ділянку площею 0,0511 га в АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд та земельну ділянку площею 0,0516 га в с. Чукалівка, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства об`єктами спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Визнано за ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0511 га в АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд та 1/2 земельної ділянки площею 0,0516 га в с. Чукалівка, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства.

Визнано незаконним та скасовано Рішення виконавчого комітету Чукалівської сільської ради від 26 серпня 2008 року «Розгляд заяв громадян і організацій» про визнання права власності на будинковолодіння в АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 .

Визнано незаконним та скасовано Свідоцтво на право власності на нерухоме майно від 01 жовтня 2008 року, видане ОСОБА_2 Чукалівською сільською радою на домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Визнано домоволодіння по АДРЕСА_1 об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Визнано за ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на 1/2 домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Визнано недійсним Договір купівлі-продажу домоволодіння від 10 лютого 2010 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Кочан М.В.

Визнано домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Визнано за ОСОБА_1 в порядку спільного майна подружжя право власності на 1/2 домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнано недійсним Договір купівлі-продажу земельної ділянки з площею 0,0805 га по АДРЕСА_2 від 10 лютого 2010 року, реєстровий №432, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Кочан М.В.

Визнано земельну ділянку з площею 0,0805 га по АДРЕСА_2 об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Визнано за ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на 1/2 земельної ділянки з площею 0,0805 га по АДРЕСА_2 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 03 квітня 2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 08 листопада 2023 року в частині задоволених позовних вимог скасовано і ухвалено в цій частині нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог про:

визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки з площею 0,0516 га, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 24.05.2007 року, реєстровий номер 1747.

визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки з площею 0,0511га, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 08.06.2007 року, реєстровий номер 1954;

визнання незаконними та скасування державного акта на право власності на земельну ділянку №897165 від 31.07.2007 року та державного акта на право власності на земельну ділянку №897166 від 31.07.2007 року, виданих Чукалівською сільською радою на ім`я ОСОБА_2 ;

визнання земельної ділянки площею 0,0511 га в АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд та земельної ділянки площею 0,0516 га в с.Чукалівка, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства об`єктами спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ;

визнання за ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя права власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0511 га в АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд та 1/2 земельної ділянки площею 0,0516 га в с. Чукалівка, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства;

визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Чукалівської сільської ради від 26 серпня 2008 року про визнання права власності на будинковолодіння в АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 ;

визнання незаконним та скасування Свідоцтва на право власності на нерухоме майно від 01 жовтня 2008 року, виданого ОСОБА_2 . Чукалівською сільською радою на домоволодіння по АДРЕСА_1 ;

визнання домоволодіння по АДРЕСА_1 об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ;

визнання за ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя права власності на 1/2 домоволодіння по АДРЕСА_1 ;

визнання недійсним Договору купівлі-продажу домоволодіння від 10 лютого 2010 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Кочан М.В.;

визнання домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ;

визнання за ОСОБА_1 в порядку спільного майна подружжя права власності на 1/2 домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

визнання недійсним Договору купівлі-продажу земельної ділянки з площею 0,0805 га по АДРЕСА_2 від 10 лютого 2010 року, реєстровий №432, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Кочан М.В.;

визнання земельної ділянки площею 0,0805 га по АДРЕСА_2 об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ;

визнання за ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя права власності на 1/2 земельної ділянки з площею 0,0805 га по АДРЕСА_2 .

У решті рішення суду залишено без змін.

Ухвалою Івано-Франківської міського суду від 23 травня 2024 року заяву представника ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання незаконними та скасування державних актів, рішення, свідоцтва, визнання недійсним договорів, поділ майна, задоволено.

Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 січня 2024 року у цивільній справі №344/66/23 про накладення арешту, із забороною відчуження та розпорядження на нерухоме майно:

житловий будинок, загальною площею 412,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , із земельними ділянками: на якій розташований будинок, площею 0,0511 га, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд та площею 0,0516 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства;

житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .;

нежитлове приміщення 5, загальною площею 54 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .

Повний текст ухвали суду складено 24 травня 2024 року.

ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на вказану ухвалу апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції був порушений порядок скасування заходів забезпечення позову, визначеного ст. 185 ЦПК України, ухвалу постановлено з порушенням норм процесуального права.

Зазначає, що вона не була належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду та не могла у зв`язку з цим прибути в судове засідання і надати свої доводи з приводу заяви представника відповідача, чим грубо порушено її процесуальні права.

Просить ухвалу суду скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити представнику відповідача ОСОБА_2 в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Правом на подачу відзиву сторони не скористались.

Постановою Верховного Суду від 31 липня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 03 квітня 2024 року без змін.

Сторони судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що відповідно до положень ч.2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду відповідає.

Скасовуючи заходи забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що за результатами розгляду даної цивільної справи постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 03.04.2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, і така постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, тому відсутні підстави існування таких заходів забезпечення цивільного позову, які були вжиті ухвалою суду про забезпечення позову.

З таким висновком погоджується колегія суддів з огляду на наступне.

Забезпечення позову в цивільному процесі є одним з інститутів цивільного процесу, що сприяє реалізації конституційних прав завдання цивільного судочинства, яким, згідно зі статтею 3 ЦПК України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Регламентації інституту забезпечення позову в цивільному процесуальному праві присвячені статті 149-159 ЦПК України.

Забезпечення позову по суті - це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (стаття 154 ЦПК України).

Забезпечення позову є процесуальним засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень, прийнятих за результатами розгляду спору.

Порядок та підстави скасування заходів забезпечення позову встановлено статтею 158 ЦПК України, частинами першою, четвертою, дев`ятою якої передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Наслідком скасування заходів забезпечення позову є зняття всіх обмежень, встановлених забезпеченням позову.

Враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Отже, ухвала суду про вжиття заходів забезпечення позову зумовлює конкретні обмеження щодо вчинення певних дій чи, навпаки, обов`язок вчинити дії учасниками справи або третіми особами, що мають строковий характер та діють до моменту скасування таких заходів судом, який їх вжив, чи судом вищої інстанції у разі скасування ухвали про вжиття спірних заходів забезпечення за їх безпідставністю.

Згідно із ч. 9-10 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Як встановлено судом, постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 03 квітня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Івано-Франківської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання незаконним та скасування державних актів, рішення, свідоцтва, визнання недійсними договорів, поділ майна відмовлено, а постановою Верховного Суду від 31 липня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 03 квітня 2024 року без змін. Таким чином, відсутні підстави для забезпечення позову.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення клопотання представника ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих у справі згідно ухвали Івано-Франківського міського суду від 04 січня 2023 року.

Посилання в апеляційній скарзі щодо не повідомлення про час і місце судового розгляду то такі є необґрунтованими, оскільки в матеріалах справи є розписка про відправлення повістки про виклик до суду на ім`я ОСОБА_1 ( а.с. 237 т.4).

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновки суду першої інстанції, та не містять підстав для скасування або зміни судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За змістом статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381- 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського міського суду від 23 травня 2024 без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: І.В. Бойчук

О.О. Томин