Справа № 186/966/13-ц
Провадження № 4-с/0186/2/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2024 року м. Першотравенськ

Дніпропетровської області

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Демиденко С.М.,

секретар судового засідання Фадєєва Т.Б.,

за участі:

представника скаржника - Варелжан Н.А.,

представника приватного виконавця - Кувшинової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 (представник - ОСОБА_2 ) на дії/рішення приватного виконавця, заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна (представник Кувшинова Н.В.), Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (представник Скребець О.С.),-

В С Т А Н О В И В:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

1. Стислий виклад позиції скаржника (боржника у виконавчому провадженні).

Гребеннікова (Сидорук), просить суд визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О., /далі приватний виконавець/ від 15.01.2024 про відкриття виконавчого провадження (далі ВП) № 73823191 з примусового виконання виконавчого листа (далі в/л) виданого 23.09.2013 Першотравенським міським судом Дніпропетровської області на виконання рішення суду від 17.06.2013 в цивільній справі № 186/966/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ПАТ КБ «Надра» (правонаступник ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп») заборгованості за кредитом на загальну суму 234 451,56 грн, а також 2344 грн судового збору.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що:

1)на час звернення з заявою про примусове виконання рішення суду вже сплив строк пред`явлення в/л до виконання;

2)ВП № 73823191 відкрито за відсутності оригіналу в/л.

В судове засідання Скаржник не з`явився, але його представник ОСОБА_2 скаргу підтримала в повному обсязі, прохала суд її задовольнити.

2. Стислий виклад заперечень заінтересованих осіб.

Представник стягувача ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» подав суду письмові заперечення на скаргу в яких зазначив, що на час звернення з заявою про примусове виконання рішення суду строк пред`явлення в/л до виконання не сплив та приватному виконавцю був наданий оригінал в/л. У зв`язку з чим в задоволені скарги слід відмовити.

В судове засідання представник стягувача не з`явився, про час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином.

Представник приватного виконавця Кувшинова Н.В., в судовому засіданні зазначила, що на час звернення з заявою про примусове виконання рішення суду строк пред`явлення в/л до виконання не сплив та приватному виконавцю був наданий оригінал в/л. У зв`язку з чим в задоволені скарги слід відмовити.

3. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 25.01.2024 зупинене вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа у виконавчому провадженні №73823191 на час розгляду цієї скарги.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

4. Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Суд, вислухавши пояснення представника скаржника та заінтересованої особи, дослідивши матеріали цивільної справи № 186/966/13-ц, а саме провадження №2/0186/549/13, № 6/0186/59/20, №4-с/0186/2/24 та матеріали ВП №73823191, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

17.06.2013 Першотравенський міський суд Дніпропетровської області ухвалив рішення у цивільній справі № 186/966/13-ц за позовом ПАТ КБ Надра до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначеним рішенням суду солідарно стягнуто з ОСОБА_3 , та ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ Надра заборгованість за кредитом на загальну суму 234 451,56 грн, а також 2344 грн судового збору /а.с. 30-31 (провадження 2/0186/549/13)/.

28.06.2013 вищезазначене рішення набрало законної сили.

23.09.2013 за заявою ПАТ КБ Надра судом видано два виконавчі листи на примусове виконання рішення суду (1 відносно боржника - ОСОБА_1 , 2 відносно боржника - ОСОБА_3 ) /а.с. 34-37 (провадження 2/0186/549/13)/. Строк пред`явлення в/л до виконання зазначений 1 рік.

Предметом розгляду цієї скарги є рішення приватного виконавця прийняте у виконавчому проваджені з виконання виконавчого листа саме відносно боржника - ОСОБА_1 .

В подальшому в 2014 році Першотравенський МВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області за заявою ПАТ КБ Надра відкриває ВП № 43969131 з примусового виконання в/л саме відносно боржника ОСОБА_1 .

Зазначене ВП № 43969131 перебуває на виконанні в цьому МВ ДВС до 27.03.2019, саме в цей день державний виконавець виносить постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з відсутністю у боржника ліквідного майна. В п.2. цієї постанови зазначено, що стягувач може повторно пред`явити виконавчий документ до виконання до 27.03.2022 (тобто 3 роки) /а.с. 67-68 (провадження №4-с/0186/2/24)/.

27.11.20 ухвалою Першотравенського міського суду у цій справі (провадження № 6/0186/59/20) замінено стягувача з ПАТ КБ Надра на ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». Окрім цього цією ухвалою прийнято рішення видати дублікати в/л відносно обох боржників - ОСОБА_1 , та ОСОБА_3 та поновлено строк на їх пред`явлення /а.с. 25-26 (провадження № 6/0186/59/20)/.

На виконання цієї ухвали дублікати в/л по обом боржникам - ОСОБА_1 , та ОСОБА_3 , були фактично виданні та пред`явлені до виконання ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». На підставі цих дублікатів в/л були заведені ВП № 64657796 відносно боржника ОСОБА_1 , та ВП № 64404392 відносно боржника ОСОБА_3 . Але, після скасування вищезазначеної ухвали /постанова Дніпровського апеляційного суду від 21.07.21 провадження 22ц/803/5728/21) в частині видачі дублікатів та поновлення строку на їх пред`явлення, дублікати в/л були відкликані а ВП № 64657796 та ВП № 64404392 закриті. Дублікати в/л зберігаються у цій справі /а.с.81-84 (провадження № 6/0186/59/20) та а.с.40-46 (провадження 2/0186/549/13)/.

Саме факт звернення правонаступника кредитора - ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» в 2020 році (провадження № 6/0186/59/20) з заявою, окрім заміни стягувача, ще з проханням видати дублікати в/л, породив сумніви у скаржника - ОСОБА_1 , що ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» вдалося відшукати первинний оригінал виконавчого листа, який 27.03.2019 постановою державного виконавця у ВП № 43969131 (відкритому ще в 2014 році) був повернутий ще ПАТ КБ Надра.

04.01.24 ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» звертається до приватного виконавця з заявою про примусове виконання рішення суду до якої додає первинний оригінал в/л виданого 23.09.2013 відносно боржника - ОСОБА_1 , /а.с. 9-11 (провадження №4-с/0186/2/24)/.

15.01.24 приватний виконавець на підставі вищезазначеної заяви виносить постанову про відкриття ВП №73823191 /а.с. 16-17 (провадження №4-с/0186/2/24)/.

23.01.24 року ОСОБА_1 звертається до суду з цією скаргою та оскаржує постанову про відкриття ВП №73823191 від 15.01.24.

5. Оцінка доказів, аргументів учасників справи, норми права, застосовані судом та мотиви їх застосування.

Скаржник в своїй скарзі посилається на відсутність оригіналу в/л, пропуск строку на його пред`явлення та інші документи, які не стосуються справи, а саме на справу про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (виконавчі провадження з виконання напису нотаріуса).

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникнули між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказував у своїх рішеннях, що "право на суд" було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду" (рішення від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції", № 18357/91, § 40).

Виконання судових рішень у справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду й ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статями 6, 13 Конвенції.

Саме такий принцип застосовує ЄСПЛ у своїй сталій практиці, зазначаючи, що виконання судових рішень є невід`ємною частиною судового процесу, оскільки без цієї стадії судового процесу сам факт прийняття будь-якого рішення суду втрачає сенс. Саме на цій стадії судового процесу завершується відновлення порушених прав особи.

ЄСПЛ неодноразово наголошував у своїх рішеннях, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень (рішення у справах "Горнсбі проти Греції" від 19 березня 1997 року, "Ясіун`єне проти Литви" від 06 березня 2003 року, "Руйану проти Румунії" від 17 червня 2003 року, "Півень проти України" від 29 червня 2004 року).

Існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для "законного сподівання" на виплату такої заборгованості і становить "майно" цієї особи у розумінні статті 1 Першого протоколу (рішення ЄСПЛ у справі "Агрокомплекс проти України" від 25 липня 2013 року).

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції.

Згідно з частиною п`ятою статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, на момент видачі виконавчого листа № 186/966/13-ц (відносно боржника ОСОБА_1 ) та пред`явлення його до виконання вперше були врегульовані Законом України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 606-XIV), який втратив чинність 05 жовтня 2016 року.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону № 606-XIV виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон № 1404-VIII.

Згідно з пунктом 5 Розділу ХІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Тлумачення пункту 5 Розділу ХІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1404-VIII свідчить, що положення цього Закону застосовуються лише до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплив на час набрання чинності цим Законом. Вказаним пунктом Закону не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм цього Закону до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання яких сплив на час набрання ним чинності.

Відповідно до пункту 7 розділу ХІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1404-VIII виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом 05 жовтня 2016 року виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом (пункт 4 Рішення Конституційного Суду України від 05 квітня 2001 року у справі № 3-рп/2001).

Згідно зі статтею 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пункт 2 частини 1 статті 37 Закону № 1404-VIII визначає, що однією з підстав для повернення виконавчого документа є відсутність у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно з частиною п`ятою статті 37 Закону № 1404-VIII повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Судом встановлено, що на час набрання чинності Законом № 1404-VIII (05 жовтня 2016 року ) строк пред`явлення виконавчого листа № 186/966/13-ц (відносно боржника ОСОБА_1 ) не сплив та перебував з 2014 року на примусовому виконані в межах ВП № 43969131, а тому цей виконавчий документ міг бути пред`явлений до виконання протягом трьох років відповідно до пункту 5 Розділу ХІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1404-VIII.

Зазначений правовий висновок висловлений Верховним Судом у Постанові від 29.11.22, справа № 489/5747/15-ц.

На момент винесення начальником Першотравенського МВ ВДВС Козирем Ю.Ю. вищезгаданої постанови від 27.03.2019, якою виконавчий лист № 186/966/13-ц (відносно боржника ОСОБА_1 ) було повернуто стягувачу на підставі пункту 2 статті 37 Закону № 1404-VIII (відсутність у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення), діяв Закон № 1404-VIII, відповідно до частини першої статті 12 якого, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Саме тому начальником Першотравенського МВ ВДВС Козирем Ю.Ю. у постанові від 27.03.2019 про повернення виконавчого документа, правомірно в п.2. цієї постанови зазначено, що стягувач може повторно пред`явити виконавчий документ до виконання до 27.03.2022 (тобто 3 роки) /а.с. 67 (провадження №4-с/0186/2/24)/.

Судом встановлено, що ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» звернулося до приватного виконавця з заявою про примусове виконання в/л виданого 23.09.2013 відносно боржника - ОСОБА_1 , лише в січні 2024 року /а.с. 9-11 (провадження №4-с/0186/2/24)/.

Стосовно цього суд зазначає, що 26.03.2022 набрав чинності Закон від 15.03.2022 №2129-ІХ «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», яким встановлено що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України: - визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Оскільки, строк пред`явлення виконавчого листа відносно боржника - ОСОБА_1 , було встановлено до 27.03.2022, із урахуванням Закону від 15.03.2022 №2129-ІХ, цей строк 26.03.22 перервався та встановлений з дня припинення або скасування воєнного стану.

Отже, на момент звернення стягувача з заявою про примусове виконання рішення суду строк пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання не був пропущений.

5.1. Стосовно відсутності виконавчого листа на підставі якого було 15.01.24 відкрите ВП №73823191 (винесена оскаржувана постанова) /а.с. 77-79 (провадження №4-с/0186/2/24)/.

Судом витребувано у приватного виконавця та оглянуто в судовому засіданні оригінал в/л виданого 23.09.2013 № 186/966/13-ц. Отже, сумніви скаржника не підтвердилися.

ВИСНОВКИ СУДУ

5.3. Частина 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» імперативно встановлює, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно п.1 ч.2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Враховуючи встановлені судом обставини суд приходить до висновку, що підчас винесення оскаржуваної постанови виконавець діяв у межах своїх повноважень та у спосіб передбачений чинним законодавством. Ув`язку з вищевикладеним скарга не підлягає задоволенню.

5.4. Відповідно до ст. 452 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати, пов`язані з розглядом скарги відсутні.

Керуючись ст.ст.447-453 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені скарги ОСОБА_1 на дії/рішення приватного виконавця, заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» - відмовити.

Скасувати зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа у виконавчому провадженні №73823191 згідно ухвали суду від 25.01.2024 року.

Судові витрати, пов`язані з розглядом скарги відсутні.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

СУДДЯ С.М. ДЕМИДЕНКО