УХВАЛА

24 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 522/18188/17

провадження № 61-5537ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 серпня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 12 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк», треті особи: ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Довіра та Гарантія», Публічне акціонерне товариство «Комерційний індустріальний банк», про визнання кредитного договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (далі -ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»), третя особа - ОСОБА_2 , про визнання кредитного договору недійсним.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2018 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 03 квітня 2019 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 листопада 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 03 квітня 2019 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (касаційне провадження № 61-9156св19).

Протокольною ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26 травня 2022 року залучено до участі у справі як третю особу Товариство з обмеженою відповідальністю «Довіра та Гарантія» (далі - ТОВ «Довіра та Гарантія»).

Протокольною ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16 серпня 2022 року залучено до участі у справі як третю особу Публічне акціонерне товариство «Комерційний індустріальний банк» (далі - ПАТ «Комерційний індустріальний банк»).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 02 серпня 2023 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 12 березня 2024 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У квітні 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 серпня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 12 березня 2024 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

В окремо доданому до касаційної скарги клопотанні ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що копію повного тексту оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції, який він отримав 12 квітня 2024 року, на підтвердження чого надає докази.

Згідно із частиною першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

З огляду на те, що оскаржувана постанова Одеського апеляційного суду прийнята 12 березня 2024 року (повний текст судового рішення складено 03 квітня 2024 року), тому останнім днем на касаційне оскарження судового рішення, є 03 травня 2024 року.

Строк на касаційне оскарження заявником не пропущено, оскільки касаційна скарга ОСОБА_1 сформована у системі «Електронний суд» 16 квітня 2024 року, тому підстави для вирішення клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення відсутні.

Однак, касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки вона не відповідає формі і змісту касаційної скарги, визначених статтею 392 ЦПК України.

Відповідно до абзаців 1, 2 частини сьомої статті 43 ЦПК України у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.

Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Касаційна скарга ОСОБА_1 сформована у системі «Електронний суд», проте доказів надсилання листом з описом вкладення третій особі - ОСОБА_2 , копії касаційної скарги заявником не надано.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України, у касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

У порушення пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України, у касаційній скарзі заявником зазначено відповідачем приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юдіна Максима Анатолійовича.

Проте, суд касаційної інстанції звертає увагу заявника на те, що з огляду на інформацію з Єдиного державного реєстру судових рішень приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Юдін М. А. не є відповідачем у справі № 522/18188/17.

Крім того, з огляду на інформацію з Єдиного державного реєстру судових рішень, ПАТ «Комерційний індустріальний банк» та ТОВ «Довіра та Гарантія» є третіми особами, а не відповідачами, як зазначено ОСОБА_1 у касаційній скарзі.

Ураховуючи наведене, заявнику необхідно надати до суду касаційної інстанції виправлену касаційну скаргу та докази надсилання листом з описом вкладення копій касаційної скарги і доданих до неї документів усім учасникам справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 серпня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 12 березня 2024 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Лідовець