Провадження № 2-др/761/27/24
14 березня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді: Волошина В.О.
при секретарі: Харечко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на правничу допомогу по справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт-Капітал», Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню; стягнення безпідставно набутих коштів,
Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Волошина В.О. від 15 січня 2024р. справу призначено до розгляду в судове засідання.
24 жовтня 2023р. на адресу суду надійшло клопотання відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу.
В судове засідання сторони не з`явилися, на адресу суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи у відсутність сторони позивача. Інші учасники в судове засідання не з`явилися про час та місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку, поважності причини неявки суду не повідомляли.
В силу положень ч. 4 ст. 270 ЦПК України неявка сторін не перешкоджає розгляду вказаного питання.
Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає, що подана заява про стягнення судових витрат підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2023р. позовну заяву ОСОБА_2 до ТОВ «Вердикт-Капітал», Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О., третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню; стягнення безпідставно набутих коштів задоволено частково. Визнано виконавчий напис, вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округ Буждиганчук Є.Ю. від 04 грудня 2020р., зареєстрований в реєстрі за № 5616, таким, що не підлягає виконанню. Стягнути з ТОВ «Вердикт-Капітал» на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 15734 /п`ятнадцять тисяч сімсот тридцять чотири/ грн. 09 коп.; судовий збір у розмірі 2147 /дві тисячі сто сорок сім/ грн. 20 коп.В частині заявлених вимог до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О відмовлено.

Звертаючись до суду з вказаною заявою, сторона позивача зазначала, що нею були понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 10000,0 грн.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 141 ЦПК України).

За змістом ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Судом встановлено, що 21 лютого 2023р. між позивачем та адвокатом Моргун І.А. було укладено договір про надання правової допомоги №06/23, а також Завдання №02-06/23 за вказаним договором.

13 жовтня 2023р. між позивачем та адвокатом Моргун І.А. було підписано Акт приймання виконаних робіт/наданих послуг.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем фактично було сплачено кошти за надані послуги з правничої допомоги, про що свідчить копія платіжної інструкції №0.0..1 від 21 лютого 2023р.

За змістом ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, на користь якої ухвалене рішення, за рахунок іншої сторони. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018р. у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018р. у справі № 814/698/16.

В обґрунтування витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача було договір про надання правової допомоги №06/23, Завдання №02-06/23 за вказаним договором та Акт приймання виконаних робіт/наданих послуг.

Згідно Акту приймання виконаних робіт/наданих послуг від 13 жовтня 2023р., до витрат на правничу допомогу, які були понесені стороною позивача під час розгляду вказаної справи, серед іншого, було віднесено послугу - складання клопотання про розподіл судових витрат від 13 жовтня 2023р., проте суд зазначає, що звернення сторони із заявою про відшкодування витрат на правничу допомогу це є право сторони, а не обов`язок. Крім того, заява сторони про розподіл судових витрат є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню.

Крім цього, як вбачається з вказаного акту, представник позивача просив суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу, а саме: складання заяви про усунення недоліків, проте необхідність подання заяви про усунення недоліків позовної заяви була обумовлена виключно допущенням порушення вимог п.п. 2, 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України представником позивача під час складання позовної заяви, відтак, на переконання суду, витрати на їх усунення не підлягають відшкодуванню відповідачем.

Судом встановлено, що позивачем фактично було сплачено кошти за надані послуги з правничої допомоги в сумі 7200,00 грн, про що свідчить копія платіжної інструкції №0.0..1 від 21 лютого 2023р. 9 (а.с. 77).

Відповідно до п. 1) ч. 2 ст. 137 ЦПК України, а результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019р. у справі № 922/445/19 та від 22 листопада 2019р. у справі № 910/906/18.

Враховуючи положення ст. 137 ЦПК України, суд приходить до висновку, що розмір витрат на правничу допомогу, включаючи і суму гонорару адвоката, підлягає зменшенню до розміру 5000,00 грн., оскільки, на переконання суду саме така сума відповідає критеріям співмірності, обґрунтованості, реальності, розумності та пропорційності до предмета спору, при цьому судом враховано, що вирішення питання про компенсацію витрат на правничу допомогу Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «East/West Alliance Limited» проти України»», зазначив, що оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), № 34884/97), при цьому судом враховано складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та значенням справи для сторони позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 17-19, 76-82, 89, 137, 141, 246, 258, 259, 263-266, 268, 270, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на правничу допомогу по справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт-Капітал», Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню; стягнення безпідставно набутих коштів - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу, яку сторона понесла у зв`язку з розглядом зазначеної справи у розмірі 5000,00 /п`ять тисяч/ грн.

В решті заяви відмовити.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: