ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2283/24
Провадження №2-о/477/113/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої - судді Семенової Л.М.,

при секретарі судового засідання Сеніній В.О.,

за участю:

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миколаєві в порядку окремого провадження цивільну справу ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В :

06 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернулася з заявою про видачу обмежувального припису, у якій просила суд видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 строком на шість місяців, яким визначити тимчасові обмеження його прав, а саме:

-заборонити наближатися ближче ніж 100 метрів до місця проживання ОСОБА_1 та її дитини ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 ;

-заборонити вести листування, телефонні переговори із ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначила, що вона протягом нетривалого часу проживала з ОСОБА_2 однією сім`єю за адресою АДРЕСА_1 , однак відносини з ним припинила вже більше року тому. Однією з причин стало те, що вона дізналась, що ОСОБА_2 відбував покарання у в`язниці за вчинення злочину, передбаченого частиною 3 статті 187 КК України.

Після припинення відносин, ОСОБА_2 систематично приходив за місцем її проживання, вчиняв скандали, погрожував застосуванням фізичного насилля, без дозволу заходив на територію її домоволодіння, завдавав пошкоджень її майну, зокрема, намагався вибивати ворота та вхідні двері у будинок, порушував спокій її сім`ї, годинами кричав біля вікон її будинку, вимагаючи надати йому можливість побачити малолітню дитину заявниці, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, кривдник постійно її залякує, вимагає відновлення стосунків, висловлюється нецензурною лайкою на її адресу.

ОСОБА_1 неодноразово викликала працівників поліції у зв`язку з неадекватною поведінкою ОСОБА_2 , вважаючи, що він становить загрозу для неї та її малолітньої дитини.

Також ОСОБА_1 зазначає, що вона відчуває моральні та фізичні страждання у зв`язку з вказаною поведінкою ОСОБА_2 , у зв`язку з чим погіршився стан її здоров`я. Вона систематично відвідує сімейного лікаря та проходить лікування від нервового розладу.

Вважаючи, що вона є особою, яка зазнала домашнього насилля, ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису відносно ОСОБА_2 .

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримала та просила задовольнити у повному обсязі з підстав, що викладені у заяві. Також зазначила, що ОСОБА_2 у будинку, де проживає вона та її дитина, не зареєстрований та проживає за іншою адресою.

Заінтересована особа ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, пояснень та заперечень суду не надав.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність задоволення заяви про видачу обмежувального припису відносно ОСОБА_2 з наступних підстав.

Зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 є адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідно до наданої копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у графі мати зазначено ОСОБА_1 .

Постановами Жовтневого районного суду Миколаївської області від 22 квітня 2024 року, 27 травня 2024 року, 25 липня 2024 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 173-2 КУпАП у зв`язку з вчиненням насильства в сім`ї психологічного характеру відносно ОСОБА_1

27 березня 2024 року та 17 травня 2024 року відносно ОСОБА_2 складено термінові заборонні приписи серії АА №336609 та серії АА №028421, де постраждалою особою зазначено ОСОБА_1 .

Згідно зі статтями 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках, визначених Законом України Про запобігання та протидію домашньому насильству .

Згідно частини першої статті 1 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству" до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Частиною 2 статті 3 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - особи, які спільно проживають (проживали) однією см`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи (пункт 7 частини першої статті 1 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству" ).

Суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Оцінка ризиків полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи.

Звертаючись до суду із заявою про видачу обмежувального припису, ОСОБА_1 вказувала, що ОСОБА_2 вчиняє щодо неї домашнє насильство, принижує честь та гідність, висловлюється нецензурною лайкою, погрожує фізичною розправою, пошкоджує належне їй майно. Зазначені обставини підтверджуються постановами суду відносно ОСОБА_2 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 173-2 КУпАП у зв`язку з вчиненням насильства в сім`ї психологічного характеру відносно ОСОБА_1 , та винесенням відносно ОСОБА_2 тимчасових заборонних приписів із забороною у будь-який спосіб контактувати з постраждалою ОСОБА_1 .

Отже, за результатами оцінки наданих заявником доказів і пояснень, суд дійшов висновку, що відносно заявниці вчинено домашнє насильство психологічного характеру, яке виразилося у словесних образах, погрозах, приниженні, залякуванні, що викликало у постраждалої особи побоювання за свою безпеку та безпеку її дитини, спричинило емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдало шкоди її психічному здоров`ю та вона, як постраждала особа, потребує невідкладного захисту у порядку, передбаченому ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

З огляду на характер та тривалість дій кривдника, з метою забезпечення дієвого, ефективного та невідкладного захисту інтересів заявника та враховуючи, що в Жовтневому районному суді Миколаївської області на розгляді перебували справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 173-2 КУпАП відносно потерпілої ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про наявність підстав для видачі обмежувального припису терміном на 6 місяців з покладенням на ОСОБА_2 заборон, про які просила ОСОБА_1 .

Керуючись статями 258-259, 263-265ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , яким на строк 6 (шість) місяців:

-заборонити наближатися ближче ніж 100 метрів до місця проживання ОСОБА_1 та її дитини ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 ;

-заборонити вести листування, телефонні переговори із ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Суддя Л.М.Семенова