П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2024 року місто Київ

справа №752/16032/23

провадження№ 22-ц/824/13500/2024

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М.,

розглянув у порядку письмового провадження в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 5 квітня 2024 року, постановлену у складі судді Кордюкової Ж.І.,

у справі за позовом Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 5 квітня 2024 року прийнято до провадження цивільну справу за позовною заявою КП з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Справу призначено до розгляду у підготовчому засіданні з викликом учасників справи. Відмовлено у прийнятті до спільного розгляду та об`єднанні з первісним позовом зустрічного позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» про захист прав споживачів.

Не погоджуючись з ухвалою суду в частині відмови у прийнятті до спільного розгляду з первісним позовом зустрічного позову ОСОБА_1 до КП з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» про захист прав споживачів, відповідачка ОСОБА_1 14 червня 2024 року подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, просила скасувати ухвалу Голосіївського районного суду м.Києва від 5 квітня 2024 року в частині відмови у прийнятті до спільного розгляду з первісним позовом зустрічного позову ОСОБА_1 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. ОСОБА_1 вважає ухвалу суду першої інстанції незаконною і необгрунтованою, оскільки судом неповно встановлені обставини, які мають значення для справи, неправильно установленні обставини, які мають значення для справи; неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо; не відповідає нормам матеріального права та не дотримано норм процесуального права що полягає у наступному.

Зазначає, що позови взаємопов`язані між собою тому що відноситься до вирішення питання цивільно правого спору у сфери надання, не надання житлово-комунальних послуг, що підтверджується вимогами і предметом зустрічного позову ОСОБА_1 , зареєстрованого у суді 23.10.2023 року № 59004, про порушення права споживача (співвласника), визнання дій первісно позивача протиправними, скасування заборгованості й стягнення компенсації за матеріальний ущерб та моральну шкоду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 1 жовтня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 листопада 2024 року в складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвала суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові) віднесена до п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 369 ЦПК України з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи наведене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У серпні 2023 року Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

10 серпян 2023 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, запропоновано відповідачу не пізніше 15 днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви та додатків до неї, до початку розгляду справи по суті, надіслати відзив на позовну заяву.

23 жовтня 2023 року до суду надійшов зустрічний позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» про захист прав споживачів.

Ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 10 листопада 2023 року з урахуванням поданої ОСОБА_1 зустрічної позовної заяви, призначено розгляд цивільної справи за правилами загального позовного провадження, а також призначено підготовче засідання з повідомленням учасників справи на 6 лютого 2024 року.

6 лютого 2024 року справа знята з розгляду у зв`язку з перебуванням судді в нарадчій кімнаті по іншій справі. Розгляд справи призначено на 26 лютого 2024 року.

26 лютого 2024 року суддею Хоменко В.С. завлено самовідвід, про що постановлена ухвала.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 1 березня 2024 року справу передано судді Голосіївського районного суду міста Києва Кордюковій Ж.І.

Ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 5 квітня 2024 року відмовлено у прийнятті до спільного розгляду та об`єднанні з первісним позовом зустрічного позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» про захист прав споживачів.

Відмовляючи у прийнятті зустрічного позову, суд першої інстанції виходив із того, що спільний розгляд зустрічного позову з первісним не є доцільним, при цьому задоволення зустрічного позову не може виключити задоволення первісного позову, а спільний розгляд цих позовів не сприятиме оперативному та правильному вирішенню спору з огляду на предмет позовних вимог зустрічного позову.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.1 та п.3 ч.2 ст.49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Відповідно до ч.2 ст.193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Отже, умовами пред`явлення зустрічного позову є взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним; доцільність сумісного розгляду основного й зустрічного позовів. Доцільним є сумісний розгляд, коли це дозволяє більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити справжні взаємовідносини сторін, виключити винесення взаємно суперечливих чи взаємовиключних судових рішень.

Взаємний зв`язок первісного і зустрічного позову може виявлятись у тому, що зустрічна вимога виключає вимогу первісну, або обидва випливають з однієї підстави, або взаємний зв`язок виникає з однорідності обставин виникнення взаємних матеріально-правових вимог між позивачем і відповідачем. Первісний і зустрічний позов можуть бути взаємозв`язаними і тоді, коли підстава зустрічного позову паралізує підставу первісного позову, а тому задоволення вимог відповідача виключає задоволення вимог позивача.

Таким чином, зі змісту ст.193 ЦПК України вбачається, що прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним відноситься до дискреційних повноважень суду, при цьому сам суд першої інстанції визначає взаємопов`язаність позовів (зокрема, виникнення із одних правовідносин, випадок коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову, тощо), а, крім цього, додатково повинен визначитися із доцільністю такого спільного розгляду, що є оціночним поняттям у кожній окремій справі та оцінку цьому може дати виключно суд, що розглядає справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч.3 ст.194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику.

Отже, за змістом статті 193 ЦПК України однією з умов прийняття зустрічного позову є доцільність сумісного розгляду основного і зустрічного позовів.

Доцільно їх розглядати в одному процесі тоді, коли це дозволить більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити справжні взаємини сторін, виключити винесення взаємосуперечливих або взаємовиключних судових рішень. І, навпаки, недоцільно розглядати ці вимоги сумісно тоді, коли це затягне розгляд справи, а вимоги повністю можуть бути розглянуті окремо.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі №916/3245/17 зазначено, що ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду.

У постанові від 20 березня 2019 року у справі №910/2987/18 Велика Палата Верховного Суду також вказала, що взаємопов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатися у підставах цих позовів або поданих доказах, а також у тому, що вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність матеріально-правової підстави для задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Предметом первісного позову є стягнення з споживача житлово-комунальних послуг заборгованості.

Предметом зустрічного позову ОСОБА_1 є скасування заборгованості, стягнення з КП «Житло-сервіс» компенсації в сумі 100000 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди за неналежне обслуговування, а також стягнення з КП «Житло-Сервіс» моральної шкоди в сумі 150000 грн.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що спільний розгляд первісного та зустрічного позову не є доцільним, спільний розгляд цих позовів не сприятиме оперативному та правильному вирішенню спору з огляду на предмет позовних вимог зустрічного позову.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що первісний та зустрічний позови є взаємопов`язаними, відповідно мають розглядатися разом, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки суд першої інстанції не з цих підстав відмовив у прийнятті зустрічного позову, а лише з недоцільності спільного розгляду цих позовів. Доводів щодо помилковості висновків суду в частині недоцільності спільного розгляду зустрічного позову з первісним апеляційна скарга не містить.

ОСОБА_1 не позбавлена можливості звернутися з позовними вимогами до КП «Житло-сервіс» в загальному порядку.

Таким чином, прийняте судом першої інстанції судове рішення про відмову в прийняті зустрічної позовної заяви є правильним, підстави для скасування постановленої судом першої інстанції ухвали відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 5 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус