УХВАЛА

13 березня 2024 року

м. Київ

справа № 199/783/21

провадження № 61-1250ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д., вирішуючи питання про відкриття касаційного оскарження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 09 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бунякіна Оленна Валентинівна, приватний виконавець Русецька Оксана Олександрівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бунякіна О. В., приватний виконавець Русецька О. О., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2021 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, яку ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 06 жовтня 2021 року залишено без руху для подання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 09 лютого 2022 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2021 року відмовлено.

22 січня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Дорошевська М. І. через систему «Електронний суд» звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 09 лютого 2022 року, у якій просить оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати та направити справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

У клопотанні, викладеному у касаційній скарзі, представник ОСОБА_1 - адвокат Дорошевська М. І. порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження. Посилається на те, що оскаржуване судове рішення її довірителю засобами поштового зв`язку не надсилалось, що свідчить про недбале виконання судом апеляційної інстанції обов`язку щодо надсилання судових рішень. Також посилається на те, що ОСОБА_1 у зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації періодично виїжджає за межі України.

З 2022 року ОСОБА_3 , не отримавши поштових повідомлень від апеляційного суду, періодично перевіряла відомості у Єдиному державному реєстрі судових рішень у справі, однак жодної ухвали у справі № 199/783/22 апеляційним судом не опубліковано. На початку 2024 року ОСОБА_1 вирішила самостійно з`ясувати стадію розгляду справи та звернулася до суду першої інстанції, внаслідок чого їй стало відомо про оскаржувану ухвалу. 08 січня 2024 року ОСОБА_1 уклала договір про надання правової допомоги з адвокатом Дорошевською М. І., яка 12 січня 2024 року ознайомилась із матеріалами справи № 199/738/21, зокрема і оскаржуваною ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 09 лютого 2022 року.

Ухвалою Верховного Суду від 02 лютого 2024 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, зокрема для звернення з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому навести та підтвердити належним чином підстави для поновлення присічного строку, які передбачені у пунктах 1, 2 частини третьої статті 394 ЦПК України.

У лютому 2024 року через підсистему «Електронний Суд» Верховного Суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - Дорошевської М. І. про усунення недоліків касаційної скарги, в якій просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень. Пропуск строку на касаційне оскарження ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що уся поштова кореспонденція, направлена судом на її адресу поверталася до суду за закінченням терміну зберігання, відтак вважає, що суд апеляційної інстанції порушив порядок вручення судового рішення, передбачений статтею 272 ЦПК України. У Єдиному державному реєстрі відсутні судові рішення апеляційного суду з номером цієї справи. Відтак, перебуваючи за кордоном не мала можливості ознайомитись із оскаржуваною ухвалою апеляційного суду. Крім того, посилається на те, що у зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації періодично виїжджає за межі України, а також з місця своєї реєстрації у місті Дніпрі у зв`язку з частими бомбардуваннями міста, та з метою надання допомоги своїй донці, яка нещодавно народила дитину, у місто Київ.

Вирішуючи питання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, Верховний Суд виходить із такого.

Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до частини третьої статті 394 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Тлумачення наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку, що у разі пропуску строку на касаційне оскарження у межах одного року, він може бути поновлений за наявності відповідного клопотання учасника справи та за умови доведеності наявності поважних причин такого пропуску.

Зі спливом річного строку - особа втрачає право на касаційне оскарження безвідносно до поважності причин його пропуску, оскільки такий строк є присічним, за виключенням випадків, передбачених у частині третій статті 394 ЦПК України.

Тож, при поданні касаційної скарги після спливу одного року з дня складання повного тексту оскаржуваного судового рішення, такий строк може бути поновлений лише при доведеності існування виключних обставин, визначених у пунктах 1, 2 частини третьої статті 394 ЦПК України.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та порушенням принципу стабільності судового рішення, що суперечить статті 129-1 Конституції України.

Річний строк, який відповідно до положень частини третьої статті 394 ЦПК України обраховується від дня складання повного тексту оскаржуваної ухвали, у цій справі сплинув 09 лютого 2023 року. Касаційна скарга подана 22 січня 2024 року, тобто більше ніж через рік з дня складання повного тексту оскаржуваного судового рішення, що дає підстави для висновку, що заявником істотно пропущено строк на касаційне оскарження.

Положення процесуального закону дозволяють поновити пропущений більше ніж на рік строк на касаційне оскарження лише за наявності виключних обставин, а саме: неповідомлення про розгляд справи особи, яка подає касаційну скаргу, або не залучення такої особи до участі у справі, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; виникнення обставин непереборної сили.

У цій справі ОСОБА_1 зверталася до апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2021 року у вересні 2021 року. Тобто ініціатором апеляційного перегляду була саме ОСОБА_1 .

Відтак, ОСОБА_1 не є особою, яка не була повідомлена про розгляд або результат розгляду справи, тому підстави для поновлення строку, визначені пунктом 1 частини третьої статті 394 ЦПК України, відсутні.

Аналізуючи обставини, наведені заявником у клопотанні про поновлення строку, на предмет наявності підстав, визначених пунктом 2 частини третьої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд виходить із такого.

Непереборною силою є надзвичайна або невідворотна за таких умов подія. Непереборна сила характеризується двома ознаками. По-перше, це зовнішня до діяльності особи обставина, яку вона хоча і могла передбачити, але не могла попередити. До таких обставин, як правило, відносяться стихійні лиха (землетрус, повінь, пожежі тощо) та соціальні явища (війни, страйки, акти владних органів тощо). По-друге, ознакою непереборної сили є її надзвичайність, що означає, що це не є звичайною обставиною, яка хоча і може спричинити певні труднощі для особи, але не виходить за певні розумні рамки, тобто це має бути екстраординарна подія, яка не є звичайною.

У зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому продовжено й триває досі.

Питання поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Проте, сам лише факт запровадження воєнного стану на всій території України не може бути безумовною підставою для поновлення пропущеного більше ніж на один рік строку на касаційне оскарження без підтвердження заявником конкретних обставин, які унеможливили вчинення саме ним відповідної процесуальної дії у визначений законом строк в період воєнного стану.

Представником ОСОБА_1 не доведено існування обставин непереборної сили, які у зв`язку з запровадженими в Україні воєнного стану перешкоджали їй подати касаційну скаргу вчасно.

Верховний Суд зауважує, що після запровадження воєнного стану на території України діяльність судів не зупинялася. Лише на окупованих територіях змінено територіальну підсудність судових справ. Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду працював у штатному режимі.

Оцінивши наведені представником ОСОБА_1 - Дорошенко М. І. у заяві про поновлення строку на касаційне оскарження обставини, Верховний Суд дійшов переконання про відсутність виключних обставин для поновлення пропущеного більше ніж на один рік строку на касаційне оскарження судового рішення.

Крім того, Верховний Суд перевірив та відхиляє доводи представника ОСОБА_1 - Дорошенко М. І. про те, що апеляційним судом порушено порядок вручення копії судового рішення, передбачений статтею 272 ЦПК України, з урахуванням наступного.

Відповідно до наданих представником заявниці копій з матеріалів справи встановлено, що конверт з копією оскаржуваної ухвали повернувся на адресу суду з відміткою пошти «повернуто за закінченням терміну зберігання», як і попередня поштова кореспонденція.

Верховний Суд в постанові від 18 березня 2021 року в справі № 911/3142/19 зазначив, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України»).

Посилання ОСОБА_1 на те, що протягом 2021 - 2022 років вона постійно перебувала у закордонних відрядженнях не є підставою для поновлення строку на касаційне оскарження. У зазначеному випадку принципове значення має повідомлення заявницею суд апеляційної інстанції, відповідно до частини першої статті 131 ЦПК України, про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження), інші засоби комунікації.

За таких обставин, колегія суддів Верховного Суду вважає, що факт неотримання ОСОБА_1 поштової кореспонденції, яку суд апеляційної інстанції з додержанням вимог процесуального закону надсилав за наявною у матеріалах справи адресою та яка поверталася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, залежав від волевиявлення самого адресата, тобто мав суб`єктивний характер, та є наслідком неотримання адресатом пошти під час доставки за вказаною адресою і незверненням самого одержувача кореспонденції до суду чи відділення пошти для отримання рекомендованих поштових відправлень.

Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України передбачено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.

Оскільки касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складання повного тексту оскаржуваного судового рішення, наведені заявником обставини не можна віднести до виключних випадків, передбачених частиною третьою статті 394 ЦПК України, тому відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 393, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бунякіна Оленна Валентинівна, приватний виконавець Русецька Оксана Олександрівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 09 лютого 2022 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков Р. А. Лідовець Д. Д. Луспеник