Апеляційне провадження №22-ц/824/6889/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2024 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря Павлової В.В.,

розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 15 серпня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Таврійського національного університету ім. В.І. Вернадського, третя особа: Міністерство освіти і науки України про визнання рішення незаконним та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Таврійського Національного університету імені В.І. Вернадського, за участю Міністерства освіти і науки України як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, про визнання рішення незаконним та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що в 2021 році в АРК він закінчив Кримський Федеральний університет імені В.І. Вернадського та здобув кваліфікацію бакалавра за фахом «Історія». У червні 2021 року позивач перемістився з тимчасово окупованої території АРК в м. Київ та отримав статус внутрішньо переміщеної особи. 14.07.2021 року позивач звернувся до ТНУ імені В.І. Вернадського для визнання свого диплому. Позивач отримав освітню декларацію та здав академічну різницю. 31.08.2021 року позивач отримав атестат про загальну повну середню освіту, відтак виконав усі вимоги законодавства для початку процедури підтвердження диплома, отриманого на тимчасово окупованій території АРК. У період з вересня по листопад 2021 року позивачу не було надіслано запрошення для проходження атестації. З листопада 2021 року позивач неодноразово звертався до відповідача, третьої особи та інших органів виконавчої влади з вимогою провести його атестацію та підтвердити диплом. 27.04.2022 року позивач отримав лист третьої особи, в якому зазначено, що згідно з абз. 6 п. 12 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» особи, які завершили здобуття вищої освіти на тимчасово окупованій території України, мають право на проходження атестації для визнання здобутих кваліфікацій, результатів навчання та періодів навчання у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки, за винятком осіб, які здобуття вищої освіти на тимчасово окупованій території почали після 20.02.2014 року. Цим листом позивачу фактично відмовлено у проведенні атестації та визнанні диплому. Позивач зазначав, що ця норма набула чинності 21.11.2021 року; до цієї дати особи, які отримали вищу освіту на тимчасово окупованій території після 20.02.2014 року, могли підтвердити диплом про вищу освіту відповідно до вищевказаного Порядку. У жовтні 2022 року позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з цим самим позовом до того ж самого відповідача. Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.10.2022 року у справі № 640/18094/22 відмовлено у відкритті провадження у справі, оскільки справа підсудна місцевому суду.

На підставі викладеного, просив суд визнати незаконною відмову відповідача у проведенні атестації позивача та визнанні його диплома бакалавра НОМЕР_3 НОМЕР_4, реєстраційний номер 110221-62 , дата видачі 02.07.2021 року, здобутого в тимчасово окупованій Автономній Республіці Крим відповідно до Порядку проходження атестації для визнання здобутих кваліфікацій, результатів навчання та періодів навчання в системі вищої освіти, здобутих на тимчасово окупованій території України після 20.02.2014 року, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 19.05.2016 року № 537; зобов`язати відповідача провести атестацію позивача для визнання його диплому бакалавра № НОМЕР_3 НОМЕР_4, реєстраційний номер 110221-62 , дата видачі 02.07.2021 року, здобутого в тимчасово окупованій АРК відповідно до зазначеного Порядку; судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Печерського районного суду м Києва від 27 квітня 2023 року в позові ОСОБА_1 до Таврійського Національного університету імені В.І. Вернадського, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Міністерства освіти і науки України, про визнання рішення незаконним та зобов`язання вчинити дії відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, позивач 08 січня 2024 року подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що оскаржуване рішення вважає незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права. У зв`язку з цим апелянт просив апеляційний суд оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Станом на день розгляду справи відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У судове засідання, призначене на 15.08.2024 року з`явився представник відповідача Риков В.В .

Згідно вимог ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання відповідної процедури та наявності передбачених законом підстав) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Положеннями ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

В ході розгляду заяви судом першої інстанції встановлено, що у 2021 році в АРК ОСОБА_1 закінчив Кримський Федеральний університет імені В.І. Вернадського, засвоїв програму бакалавріата з направлення підготовки 46.3.01 Історія та здобув кваліфікацію бакалавра, що підтверджується копією диплому бакалавра з відзнакою НОМЕР_3 НОМЕР_4, реєстраційний номер 110221-62, дата видачі 02.07.2021 року, здобутого на тимчасово окупованій території АРК.

ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується копією довідки Управління соціального захисту населення Бердичівської районної державної адміністрації Житомирської області від 23.09.2021 року № 1801-.

Згідно з копією листа ТНУ імені В.І. Вернадського від 29.12.2021 року № 09/23-1435 ОСОБА_1 14.07.2021 року звернувся до Університету з проханням визнати результати навчання в системі вищої освіти на тимчасово окупованій території України після 20.02.2014 року, подав необхідні документи та заповнив освітню декларацію, а в подальшому повинен був скласти іспити з академічної різниці.

Листом від 27.04.2022 року № 3/982-22 Міністерство освіти і науки України повідомило ОСОБА_1 , що відповідно до абз. 6 п. 12 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» особи, які завершили здобуття вищої освіти на тимчасово окупованій території України, мають право на проходження атестації для визнання здобутих кваліфікацій, результатів навчання та періодів навчання у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки, за винятком осіб, які здобуття вищої освіти на тимчасово окупованій території почали після 20.02.2014 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.10.2022 року у справі № 640/18094/22 відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ТНУ імені В.І. Вернадського про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що позивач визначив відповідачем ТНУ імені В.І. Вернадського, не зазначивши та не надавши оскаржуваного індивідуального акту (рішення) щодо відмови позивачу у проведенні атестації, а третьої особою - Міністерство освіти і науки України, на рішення якого позивач посилається як на незаконну відмову йому у проведенні атестації. При цьому клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем чи залучення до участі у справі співвідповідача позивач не заявляв. З огляду на пред`явлення позову до неналежного відповідача в частині позовних вимог про визнання незаконним рішення (відмови), а також враховуючи, що передумовою застосування такого способу захисту права, як зобов`язання відповідача вчинити дії, є визнання незаконним рішення (відмови) відповідача, суд і прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Колегія суддів не погоджується з такою позицією суду першої інстанції.

Підтвердження дипломів, отриманих громадянами України в тимчасово окупованій Автономній Республіці Крим проводиться в порядку Наказу Міністерства освіти та науки України № 537 від 19.05.2016 року «Про затвердження Порядку проходження атестації для визнання здобутих кваліфікацій, результатів навчання та періодів навчання в системі вищої освіти, здобутих на тимчасово окупованій території України після 20 лютого 2014 року». Порядок на сьогодні не скасований та є дійсним.

Відповідно до пункту 4 розділу 2 Порядку, для проведення атестації вищий навчальний заклад утворює комісію з атестації Заявника в складі не менше трьох осіб, яка діє на підставі цього Порядку. Головою Комісії призначається керівник (заступник керівника) вищого навчального закладу. До складу Комісії обов`язково входять: керівник (заступник керівника) відповідного факультету (інституту, відділення), завідувач випускової кафедри або циклової комісії. Організаційно-технічний супровід атестації Заявника здійснює приймальна комісія вищого навчального закладу, якщо інше не передбачено наказом керівника вищого навчального закладу.

На підставі наведеного, вбачається, що проведення атестації мало бути здійснено саме навчальним закладом, а не Міністерством освіти і науки України, відтак саме навчальний заклад є належним відповідачем у справах даної категорії. При цьому позивачу було повідомлено про неможливість проведення його атестації та визнання його диплома як Міністерством освіти і науки України, так самим Таврійським національним університетом ім. В.І. Вернадського. Така відмова була мотивована тим, що абзацу 6 пункту 12 статті 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» особи, які завершили здобуття вищої освіти на тимчасово окупованій території України, мають право на проходження атестації для визнання здобутих кваліфікацій, результатів навчання та періодів навчання у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки, за винятком осіб, які здобуття вищої освіти на тимчасово окупованій території почали після 20 лютого 2014 року, як це зробив позивач.

Відповідно до частини 1 статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

В Рішенні Конституційного Суду України про офіційне тлумачення статей 58, 78, 79, 81 Конституції України та статей 243-21, 243-22,243-25 Цивільного процесуального кодексу України (у справі щодо несумісності депутатського мандата) від 13 травня 1997 року № 1-зп/1997 зазначено: Стаття 58 Конституції України 1996 року закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся в ТНУ для підтвердження своєї кваліфікації 14 липня 2021 року. Норма, яка унеможливлювала підтвердження отриманих на окупованій території дипломів про вищу освіту, здобуття яких було розпочато після 20 лютого 2014 року, набрала чинності 21 листопада 2021 року. До цієї дати особи, які отримали вищу освіту на тимчасово окупованій території після 20 лютого 2014 року, могли підтвердити диплом про вищу освіту відповідно до Порядку незалежно від дати початку здобуття такої освіти. Зокрема, до 21.11.2021 року діяв абзац 6 частини 12 статті 7 Закону «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» в наступній редакції: «Особи, зазначені в абзацах першому і другому цієї частини, які завершили здобуття вищої освіти на тимчасово окупованій території, у населених пунктах на лінії зіткнення після 20 лютого 2014 року, мають право на проходження атестації для визнання здобутих кваліфікацій, результатів навчання та періодів навчання у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки».

Колегія суддів зазначає, що після звернення ОСОБА_1 за визнанням свого диплому університет мав більш як чотири місяці для проведення атестації і підтвердження диплому позивача, однак безпідставно не здійснив цього.

Що стосується твердження суду першої інстанції про те, що позивачем не надано індивідуального акту про відмову у проведенні атестації, ця обставина також спростовується документами, доданими до позову. Зокрема, в листі відповідача № 09/23-380 від 08.06.2022 року підтверджуються вказані обставини. В листі зазначено, що відповідач не має законних підстав для проведення атестації ОСОБА_1 для визнання навчальних кваліфікацій в системі вищої освіти. Таким чином колегія суддів вбачає, що до суду першої інстанції було надано фактичну відмову відповідача у проведенні атестації.

На підставі викладеного, колегія суддів зазначає, що висновок суду першої інстанції про відмову з задоволенні позову про визнання рішення незаконним та зобов`язання вчинити дії, не відповідає дійсності.

Відповідно до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення серед іншого є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Згідно з положень ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд апеляційної інстанції задовольняє позов, такі судові витрати необхідно покласти на відповідача. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 4 962, 00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 15 серпня 2023 року скасувати і ухвалити по справі нове судове рішення про задоволення позову.

Визнати незаконною відмову Таврійського Національного університету ім. В.І. Вернадського у проведенні атестації ОСОБА_1 та визнанні його диплома бакалавра НОМЕР_3 НОМЕР_4, реєстраційний номер 110221-62 , дата видачі 02.07.2021 року, здобутого в тимчасово окупованій Автономній Республіці Крим відповідно до Порядку проходження атестації для визнання здобутих кваліфікацій, результатів навчання та періодів навчання в системі вищої освіти, здобутих на тимчасово окупованій території України після 20.02.2014 року, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 19.05.2016 року № 537;

Зобов`язати Таврійський Національний університет ім. В.І. Вернадського провести атестацію ОСОБА_1 для визнання його диплому бакалавра № НОМЕР_3 НОМЕР_4, реєстраційний номер 110221-62, дата видачі 02.07.2021 року, здобутого в тимчасово окупованій АРК відповідно до Порядку проходження атестації для визнання здобутих кваліфікацій, результатів навчання та періодів навчання в системі вищої освіти, здобутих на тимчасово окупованій території України після 20.02.2014 року, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 19.05.2016 року № 537;

Стягнути з Таврійського Національного університету ім. В.І. Вернадського (, адреса: 01042, м. Київ, вул. Джона Маккейна, 33) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) сплату судового збору в суді першої та апеляційної інстанції у розмірі 4 962 (чотири тисячі дев`ятсот шістдесят дві грн) 00 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

К.П. Приходько