Справа № 203/7585/23
Провадження № 6/0203/23/2024
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

15 березня 2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Колесніченко О.В.,

за участі секретаря Шаблі О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у провадженні № 6/0203/23/2024 заяву ОСОБА_1 про визнання судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

29 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про визнання судового наказу, виданого 22 грудня 2023 року Кіровським районного суду м. Дніпропетровська у справі № 203/7585/23 (провадження № 2-н/0203/234/2023) про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), починаючи стягнення з 19 грудня 2023 року народження і до досягнення дітьми повноліття, таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заяви зазначається, що стягувачем ОСОБА_4 не надано беззаперечних доказів того, що неповнолітні діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні, оскільки згідно довідки про склад сім`ї молодша донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована разом із ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , а старша донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована разом із матір`ю ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 . Натомість, на думку боржника ОСОБА_1 , надана стягувачем довідка щодо проживання дітей разом з нею в США є неналежним та недопустимим доказом, оскільки викликає сумніви щодо її відповідності оригіналу та дійсності зазначеної у ній інформації. Таким чином, молодша донька ОСОБА_5 зареєстрована разом із боржником та, відповідно, перебуває на його утриманні, а старшій донці в травні 2024 року виповнюється 18 року, та вона хоч і зареєстрована зі стягувачем за однією адресою, але знаходиться на утриманні батька, оскільки з матір`ю перебуває у конфліктних відносинах та остання відмовилася утримувати старшу доньку, внаслідок чого старша донька вимушена утримувати себе самостійно, через що влаштувалася на роботу, а також звертається до батька за грошовою допомогою.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 вважає, що у відповідності до вимог ст. 432 ЦПК України наявні правові підстави для визнання судового наказу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2023 року таким, що не підлягає виконанню.

17 січня 2024 року від представника стягувача ОСОБА_4 адвоката Бобкович А.А. через канцелярію суду надійшло заперечення на заяву про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, де на спростування доводів заявника зазначається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 разом зі своє матір`ю ОСОБА_4 після повномасштабного вторгнення рф на територію України покинули Україну та виїхали до США, де проживають до теперішнього часу, що підтверджується засвідченими нотаріусом Штату Флорида Меттью Вілкетч, що перекладені українською мовою та нотаріально засвідчені на території України приватним нотаріусом Дніпровського МНО Щетіловою О.В. Більш того, стягувач 01 березня 2023 року власноруч склав заяву, якою дозволив виїхати за межі України своїм донькам в супроводі їх матері. Окрім цього, стягувач отримує фінансову допомогу в США та працює на двох роботах задля забезпечення гідного рівня життя дітей. Щодо скріншотів із месенджеру «Viber» представник стягувача зазначила, що вони неналежні та недопустимі в розумінні ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» та не містять на собі електронного підпису, що не дає можливість ідентифікувати автора повідомлення. З огляду на викладене представник стягувача просила залишити без задоволення заяву ОСОБА_1

23 січня 2024 року від заявника ОСОБА_1 через канцелярію суду надійшла відповідь на заперечення, де останній посилається на те, що у запереченнях не спростовано того, що стягувач відмовляється утримувати свою доньку ОСОБА_7 , а отже стягувач неправомірно намагається стягнути аліменти для задоволення своїх власних потреб, а не в інтересах дітей. Окрім цього, заявник звернув увагу на те, що для перекладу нотаріусу були надані копії документів, а отже можуть бути сфальсифікованими та містити недостовірну інформацію, наприклад документи надані на підтвердження навчання ОСОБА_8 , зокрема, академічна виписка оцінок школи округу Майамі Дейд від 17 серпня 2022 року не відповідає дійсності, що підтверджується довідкою з КЗО «Спеціалізована середня школа № 9» з поглибленим вивченням англійської мови» ДМР від 17 жовтня 2023 року, згідно якої ОСОБА_8 дійсно навчається в 11-Б класі цієї школи. Також заявник стверджує, що заяву про дозвіл на виїзд за межі України доньок у супроводі їх матері він не складав.

Заявник, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце, в судове засідання не з`явився. Будь-яких заяв або клопотань від нього не надходило, що в силу ч. 3 ст. 432 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви за його відсутності.

Стягувач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце в судове засідання не з`явилася, проте її представник ОСОБА_9 01 березня 2024 року через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її та стягувача відсутності, що в силу ч. 3 ст. 432 ЦПК України також не перешкоджає розгляду заяви за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, заяву боржника та подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 22 грудня 2023 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська у цивільній справі № 203/7585/23 (провадження № 2-н/0203/234/2023) видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в особі їх законного представника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% та не більше 10 (десяти) прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 19 грудня 2023 року до досягнення дітьми повноліття. Зазначений судовий наказ набрав законної сили 22 грудня 2023 року (а.с. 20-21).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 168 ЦПК України у судовому наказі зазначаються повідомлення про те, що під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Відповідно до ст. 173 ЦПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

За приписами частин 1, 2 статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Таким чином, виконавчий документ може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

При цьому, словосполучення «або з інших причин» стосується саме відсутності (припинення) обов`язку боржника, який підлягає виконанню. Підстави припинення зобов`язання визначені главою 50 розділу І книги п`ятої ЦК України.

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З аналізу наведених норм процесуального права вбачається, що законодавцем передбачено у судовий спосіб захист прав боржника у разі якщо стягувач не визнає відсутність обов`язку боржника.

Так, звертаючись до суду із заявою про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, заявник не оспорює факту свого батьківства відносно доньок ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , проте посилається на те, що діти не проживають з матір`ю стягувачем та не перебувають на її утриманні.

Так, з матеріалів справи видно, що після повномасштабного вторгнення рф 24 лютого 2022 року на територію України діти у супроводі своєї матері виїхали за межі України в США, де перебувають до теперішнього часу. 08 квітня 2022 року у міжнародному аеропорті ОСОБА_11 , ОСОБА_6 у супроводі своєї матері ОСОБА_12 перетнули кордон США, що підтверджується формами реєстрації прибуття виїзду І-94 біла карта, що видана цим особам при в`їзді в США. 03 червня 2022 року діти записані на проходження біометричної процедури в Департаменті імміграції. Маючи період часу законного перебування на території США ОСОБА_5 та ОСОБА_6 через свою матір ОСОБА_4 подали заяви про надання тимчасового захисту та отримання тимчасового статусу осіб, які перебувають під захистом в США, за період з 05 жовтня 2022 року по 19 жовтня 2023 року та з 20 жовтня 2023 року по 19 квітня 2025 року. Також ОСОБА_13 та ОСОБА_14 05 та 06 жовтня 2022 року отримано дозволи на працевлаштування, терміном дії до 19 жовтня 2023 року. Окрім цього в ОСОБА_15 навчається в школі округу Майамі Дейд у ОСОБА_16 навчається в школі округу Майамі Дейд, старшій школі Алонзо Енд Трейсі Морунінг С. З вересня 2022 року в США ОСОБА_4 отримує на себе та дітей продовольчу допомогу та щомісячно отримує кошти в сумі 1 673,00 доларів США на медичні потреби. З довідки, що видана 18 грудня 2023 року ОСББ «Білдінг А» ОушенВью вбачається, що ОСОБА_4 разом із доньками проживає за адресою: АДРЕСА_3 , починаючи з 01 липня 2022 року (а.с. 69-143).

Вищевказані обставини також підтверджуються копіями паспортів громадян України для виїзду за кордон з датоштампом перетину державного кордону сукупно з відповіддю Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України щодо перетину державного кордону України (в напрямках виїзд та в`їзд) за період з 22 лютого 2022 року по 16 лютого 2024 року ОСОБА_17 , ОСОБА_8 , Мирославою, за даними якої повідомлено про відсутність інформації в базі даних про цих осіб, проте повідомлено, що з початком військової агресії російської федерації проти держави Україна Державною прикордонною службою України забезпечено безперешкодне перетинання державного кордону на виїзд з території України громадянами України, дітьми та іншими вразливими категоріями осіб, що евакуювались із зони бойових дій. З цією метою в окремих випадках, починаючи з 24 лютого 2022 року за рішенням старшого зміни прикордонних нарядів в кожному окремо взятому пункті пропуску через державний кордон України, в залежності від обставин, що складалися (скупчення осіб, які прямують на виїзд з України, наявність персоналу, який залучався до несення служби, технічних можливостей та спроможностей пункту пропуску тощо) приймались рішення щодо спрощення прикордонного контролю. Зокрема, таке спрощення під час виїзду за кордон дітей та жінок могло передбачати лише проставлення спеціальних відміток Держприкордонслужби в паспортних та інших документах громадян України без внесення інформації про таких осіб до бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території» (а.с. . 168-178, 185-187).

До того ж із долучених представником стягувача документів вбачається, що в них міститься заява ОСОБА_1 від 01 березня 2022 року про дозвіл на виїзд за межі України дітей: ОСОБА_18 та ОСОБА_19 .

Таким чином, суд дійшов висновку, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у супроводі зі своєю матір`ю ОСОБА_4 вибули з України 03 березня 2022 року та з того часу проживають у іншій державі Сполучених Штатах Америки, де знаходяться на утриманні матері ОСОБА_1 .

Щодо наданої довідки з місця навчання ОСОБА_18 в КЗО «ССЗШ № 9» ДМР № 159 від 17 жовтня 2023 року (а.с. 157), суд зазначає, що загальновідомим фактом є те, що з початком повномасштабного вторгнення рф на територію України 24 лютого 2022 року більшість шкіл України перейшла на дистанційне навчання та перебуваючи за межами України, ОСОБА_20 могла продовжити дистанційне навчання в цій школі. Натомість, у зазначеній довідці не зазначено, у якій саме формі запроваджене навчання ОСОБА_18 у зазначеному закладі, тому вказана довідка не свідчить про щоденне безпосереднє відвідування цієї школи у місті Дніпрі, тому не спростовує обставин перетину державного кордону стягувача з дітьми та проживання в США.

За встановлених обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстави для визнання виконавчого документа - судового наказу таким, що не підлягає виконанню, з підстав на які посилається заявник, і виданий судовий наказ відповідно до вимог ст. 129-1 Конституції України та ст.18 ЦПК України є обов`язковим до виконання.

Керуючись ст.ст. 259, 260, 261, 432 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 261 ЦПК України та може бути оскаржена учасниками справи шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (підписання). Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя О. В. Колесніченко