Провадження № 2/336/893/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2024 року Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Звєздової Н.С.,

при секретарі судового засідання Іванченко О.С.,

за участі: позивача ОСОБА_1 ,

представника адвоката Асауленка І.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) про виключення запису про батьківство з актового запису про народження дитини та припинення стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Шевченківського районного суду м.Запоріжжя перебуває вище вказана цивільна справа.

В підготовчому судовому засідання представник позивача заявив клопотання про проведення судової молекулярно-генетичної експертизи.

Позивач підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Клопотання обґрунтовано тим, що позивач не є біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Для з`ясування питання батьківства необхідні спеціальні знання.

Відповідачка належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання до суду не з`явилась. 12.02.2024 надіслала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану м.Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси) в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгул справи без їх участі.

Ознайомившись з матеріалами справи у межах вирішуваного питання, дослідивши клопотання, суд дійшов наступних висновків.

Згідно статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.189 ЦПК України, завданням підготовчого провадження є, зокрема, визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів.

Згідно з п.8 ч.1 ст.197 ЦПК України у підготовчому судовому засіданні суд вирішує питання про призначення експертизи.

Як вбачається із змісту ст.76 ЦПК України висновки експертів є засобом встановлення даних (доказів), на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.2 та ч.3 ст.102 ЦПК України, предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмету доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасників справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Відповідно до вимог ч.7 ст.102 ЦПК України у висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений про кримінальну відповідальність, за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом-також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Згідно вимог ч.5 ст.106 ЦПК України у висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдимий висновок.

Відповідно до ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 30.05.1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», судова експертиза як один із засобів доказування сприяє всебічному, повному й об`єктивному дослідженню обставин справ, постановленню законних і обґрунтованих судових рішень.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

П.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.06.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти російської федерації №3451/05,§ 34,від 07 травня 2009 року).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц зазначено, що підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Враховуючи, що предметом доказування у справі є наявність кровного споріднення між позивачем та неповнолітньою дитиною, для з`ясування обставин у справі необхідні спеціальні знання в області генетики, а тому по справі слід призначити судову генетичну експертизу.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Оскільки для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, суд вважає за необхідне призначити у справі судову молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення якої поставити питання, яке було запропоновано представником позивача у клопотанні.

Відповідно до п.5 ч.1, ч.4 ст.252 ЦПК України суд може за заявою особи, яка бере участь у справі, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи, про що постановляє ухвалу.

Оскільки для проведення зазначеної експертизи потрібний значний час, суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі на час проведення експертизи.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 103, 104, 108, 109, 197, 252, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача - адвоката Асауленко І.О. про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи - задовольнити.

Призначити по цивільній справі судову молекулярно-генетичну експертизу на вирішення якої поставити наступне питання:

Чи є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась від матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Проведення експертизи доручити експертам Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (69068, вул. Аваліані, 19-А, м.Запоріжжя).

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок експерта та за відмову експерта без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків у суді.

Для проведення експертизи надати експертам копії матеріалів цивільної справи №336/12665/23 (провадження 2/336/893/2024).

Витрати по проведенню експертизи покласти на позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 .

Роз`яснити учасникам справи положення ст. 109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі, а саме, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Провадження у справі зупинити на час проведення експертизи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Н.С. Звєздова