Справа № 954/910/21
Номер провадження 2/954/256/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 рокусмт Нововоронцовка

Нововоронцовський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Каневського В. О.,

за участю секретаря судового засідання Ферко Г. М.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Приватний нотаріус Нововоронцовського районного нотаріального округу Херсонської області Виноградова Наталія Миколаївна про визнання недійсним заповіту, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Предместніков Олег Гарійович в інтересах ОСОБА_4 звернувся із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Приватний нотаріус Нововоронцовського районного нотаріального округу Херсонської області Виноградова Наталія Миколаївна про визнання недійсним заповіту. В обгрунтування позову посилався на ту обставину, що ОСОБА_4 (до реєстрації шлюбу ОСОБА_5 ) та ОСОБА_6 є рідним братом та сестрою, що підтверджується посвідками про народження ОСОБА_6 № НОМЕР_1 та ОСОБА_7 за номером А№1227815. ОСОБА_4 та ОСОБА_6 проживали разом у АДРЕСА_1 . Разом з ними проживала їхня мати ОСОБА_8 . Пізніше позивач переїхала жити до м. Херсона та почала спілкуватися з братом листали. Починаючи з кінця 2017 року ОСОБА_6 почав писати, що до нього в рамкам програми приїжджала лікарка, яка надала йому ліки, зокрема і «Ліпріл» (указаний препарат застосовується при захворюваннях, яких у ОСОБА_6 не було). У листуванні ОСОБА_6 скаржився на погіршення здоров`я після прийому ліків.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер, посмертна патологоанатомічна експертиза та автопсія не проводилися. Родичі про смерть не повідомлялися. За заповітом померлий заповів все своє майно відповідачу, яка виконувала обов`язки соціального працівника. З огляду, що при складанні заповіту волевиявлення ОСОБА_6 не було вільним та не відповідало його волі, що підтверджується медичними довідками (амбулаторною карткою) про стан здоров`я ОСОБА_6 , а також можливе здійснення як психічного так і фізичного насильства, тому представник позивача просив визнати недійсним заповіт ОСОБА_6 , посвідченого Виноградовою Н. М. нотаріусом Нововоронцовського районного нотаріального округу Херсонської області 13.08.2018 за реєстрованим №874.

Відповідач позов не визнала, надала відзив за яким зазначила, що вона працює в комунальному закладі «Нововоронцовський територіальний центр соціального обслуговування». З 2015 року та до смерті, її підопічним був ОСОБА_6 . До посадових обов`язків за договором про соціальне обслуговування одинокого громадянина входила надання таких послуг: оплата комунальних послуг, доставка промислових та продовольчих товарів двічі на тиждень, а потім тричі на тиждень по 1 год. 15 хв.-2год. З огляду, що ОСОБА_6 сам фізично нічого не міг робити, відповідач погодилася допомагати йому кожного дня після роботи, у святкові та вихідні дні, зокрема: носила з криниці воду, рубала та складала дрова, топила піч, прибирала на подвір`ї та в будинку, білила хату, трусила сажу, варила їсти, прала, стригла, виносила біотуалет та інше. За весь час родичі до ОСОБА_6 не приїздили, нічим останньому не допомагали. З родичами останній мав погані стосунки та не хотів залишати їм спадщину. Тому, з огляду що з відповідачкою у нього склалися довірительні стосунки, останній склав оскаржуваний заповіт, за яким єдиною спадкоємецею стала ОСОБА_2 .

Оскільки в момент складання заповіту ОСОБА_6 за своїм психічним станом був здоровий, усвідомлював значення своїх дій та керував ними, вчинив такий правочин внаслідок своєї справжньої волі без впливу будь-якого насильства, тобто волевиявлення спадкодавця відповідало його внутрішній волі, просила у позові відмовити.

Третя особа у судовому засіданні повідомила, що при посвідченні заповіту нею дотримано всіх вимог чинного законодавства, ОСОБА_9 встановлено.

Повно і всебічно з`ясувавши обставини, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив, що згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 22.01.2021, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с.25 т.1).

До позовної заяви додано посвідки про народження: ОСОБА_6 № НОМЕР_1 та ОСОБА_7 за номером А№1227815, за якими останні є рідними братом та сестрою (а. с. 11-12 т.1).

За свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 від 30.12.1965, ОСОБА_7 після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_10 » (а. с. 10 т.1).

Матеріали справи містять копії листів, які надала позивач, як листування з братом (а. с. 13-15, 30, 82 т.1; а.с.8-20 т.2) та листи, які надала відповідач, як листування померлого з матір`ю (а. с.72-75 т.1).

За заповітом, посвідченим Виноградовою Н. М. нотаріусом Нововоронцовського районного нотаріального округу Херсонської області 13.08.2018 за реєстрованим №874, ОСОБА_6 заповідав усе своє майно ОСОБА_2 (а. с.62 т.1).

За витягом із наказу №73в від 20.12.2013 директора комунального закладу «Нововоронцовський територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Киян Н. А., ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 прийнятий на соціальне обслуговування відділенням соціальної допомоги вдома на безоплатній основі (а. с.19 т.1).

З останнім укладено договір про надання соціальних послуг від 07.04.2017 (а. с. 20-22 т.1), Договір про соціальне обслуговування (надання соціальних послуг) одинокого (проживаючого самотньо) громадянина (а. с. 88-91); індивідуальний план надання соціальної (ст.100-101 т.1), графік відвідування обслуговуваних громадян (а.с. 102-104 т.1).

Матеріали справи також містять оригінали документів, наданих КЗ «Нововоронцовський центр надання соціальних послуг» Нововоронцовської селищної ради: довідки про склад сім`ї, медичний висновок про здатність до самообслуговування та потребу в сторонній допомозі, витяг з наказу, карта визначення (оцінювання) індивідуальних потреб громадянина у соціальному обслуговуванні (наданні соціальних послуг); договір про соціальне обслуговування (надання соціальних послуг) одинокого (проживаючого самотньо) громадянина з IV групою рухової активності відділенням соціальної допомоги вдома (а. с. 123-131 т.1); договір про соціальне обслуговування (надання соціальних послуг) одинокого (проживаючого самотньо) громадянина з IV групою рухової активності відділенням соціальної допомоги вдома; договір про надання соціальних послуг від 07.04.2017, пролоногваний по 08.04.2021; наказ від 01.10.2015 «Про переведення ОСОБА_2 на 40-годинний робочий тиждень; індивідуальний план надання соціальної послуги від 07.04.2017, 19.08.2019, 02.03.2020; медичний висновок про здатність до самообслуговування та потребу в сторонній допомозі від 13.01.2016, 24.01.2017, 31.01.2018, 11.12.2018, 03.12.2019; посадова інструкція соціального робітника комунального закладу «Нововоронцовський територіальний центр соціального обслуговування»; посадова інструкція соціального робітника комунального закладу «Нововоронцовський центр надання соціальних послуг» Нововоронцовської селищної ради (а. с. 51-71); оригінал амбулаторної картки ОСОБА_6 (а. с. 133-200 т.1).

Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт є одностороннім правочином, оскільки залежить виключно від волі заповідача. Заповіт лише спрямовується на виникнення у спадкоємця прав та обов`язків, але до моменту смерті не створює їх у нього. Розпорядження, яке міститься у заповіті, набирає чинності лише у разі смерті заповідача.

Статтею 1247 ЦК України встановлено загальні вимоги до форми заповіту, за якими заповіт повинен складатися у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення, має бути особисто підписаний заповідачем (якщо особа не може підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу). Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.

За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі (частина друга статті 1257 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Сторони не заперечували, що заповіт підписаний ОСОБА_6 . Доказів протилежного в порядку статті 81 ЦПК України.

Крім того, зміст статей 1241, 1254, 1307 ЦК України при посвідченні заповіту нотаріусом заповідачу було роз`яснено. Заповіт містить позначення, що його прочитано вголос та підписано власноручно спадкодавцем, дієздатність якої нотаріусом перевірено.

ЦК України проголошує принцип свободи заповіту, відповідно до якого заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Крім того, він може без зазначення будь-яких причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування.

Отже, ОСОБА_6 реалізував своє право на заповіт, вимоги щодо форми якого при його посвідченні було дотримано.

Правові наслідки вчинення правочину дієздатною фізичною особою, яка у момент його вчинення не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними визначенні статті 225 ЦК України. Частинами першої, другої цієї статті встановлено, що правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Правила статті 225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала у такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд зобов`язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів.

Для визначення тимчасового стану особи, при якому вона внаслідок функціональних розладів психіки, порушення фізіологічних процесів в організмі або інших хворобливих станів не може розуміти значення своїх дій та керувати ними у момент укладення нею правочину, необхідно обов`язкове призначення судово-психіатричної експертизи.

У постановах Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 161/17119/16- ц, від 12 вересня 2018 року у справі № 522/25597/13-ц, від 18 вересня 2019 року у справі № 311/3823/15 зазначається, що розгляд вимог про визнання правочину недійсним на підставі статті 225 ЦК України здійснюється з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів, які підтверджують чи спростовують доводи позивача про те, що в момент укладення оспорюваного правочину особа не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними.

Крім того, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 11 листопада 2019 року в справі № 496/4851/14-ц (провадження № 61-7835сво19) вказав, що підставою для визнання правочину недійсним згідно частини першої статті 225 ЦК України може бути лише абсолютна неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Разом із тим, суд дійшов висновку, що надана та досліджена в судовому засіданні медична документація не містить висновків щодо наявності у померлого психічного або іншого захворювання, внаслідок якого останній не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Щодо доведення такого стану померлого шляхом проведення експертизи, суд сприяв реалізації прав учасників у наданні доказів та призначав відповідну експертизу. Однак, експертиза проведеною не була з об`єктивних причин. Вподальшому сторони на її проведенні не наполягали, представник позивача від проведення експертизи відмовився через брак коштів у позивача на її проведення.

Також, допитані у судовому засіданні свідки: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 не підтвердили, що ОСОБА_6 мав психічні розлади, неадекватну поведінку. Відсутні відомості із показань, що останній не розумів значення своїх дій чи не міг керувати ними. Також не встановлено й інших обставин, які свідчать, що останній вчинив правочин під тиском чи погрозами. Указані свідки підтвердили, що останній звертався за медичною допомогою та соціальною допомогою, однак такі послуги надавалися йому з урахуванням віку та стану здоров`я, та небули пов`язаними з обставинами, за яких останнього можна було б вважати недієздатним чи обмеженодієздатним.

Від допиту інших свідків представник позивача відмовився, інших показань в ході судового розгляду не здобуто.

Отже, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_15 реалізував своє право на заповіт, вимоги щодо форми якого при його посвідченні було дотримано. Також, у судовому засіданні не було доведено, що померлий мав стан, при якому він внаслідок функціональних розладів психіки, порушення фізіологічних процесів в організмі або інших хворобливих станів не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними у момент укладення правочину. Прийнято до уваги й ту обставину, що заповіт було складено у 2018 році, а ОСОБА_6 помер у 2021 році, що свідчить про стійке та незмінне волевиявлення останнього. З огляду на викладене, вимога щодо визнання недійсним заповіту задоволенню не підлягає.

З урахуванням наявності в матеріалах справи оригіналів витребовуваних документів, суд вирішив питання про повернення таких документів.

Керуючись ст.10, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову за позовом представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Приватний нотаріус Нововоронцовського районного нотаріального округу Херсонської області Виноградова Наталія Миколаївна про визнання недійсним заповіту - відмовити.

Повернути КЗ «Нововоронцовський центр надання соціальних послуг» Нововоронцовської селищної ради оригінали: довідки про склад сім`ї, медичний висновок про здатність до самообслуговування та потребу в сторонній допомозі, витяг з наказу, карта визначення (оцінювання) індивідуальних потреб громадянина у соціальному обслуговуванні (наданні соціальних послуг); договір про соціальне обслуговування (надання соціальних послуг) одинокого (проживаючого самотньо) громадянина з IV групою рухової активності відділенням соціальної допомоги вдома; договір про соціальне обслуговування (надання соціальних послуг) одинокого (проживаючого самотньо) громадянина з IV групою рухової активності відділенням соціальної допомоги вдома; договір про надання соціальних послуг від 07.04.2017, пролоногваний по 08.04.2021; наказ від 01.10.2015 «Про переведення ОСОБА_2 на 40-годинний робочий тиждень; індивідуальний план надання соціальної послуги від 07.04.2017, 19.08.2019, 02.03.2020; медичний висновок про здатність до самообслуговування та потребу в сторонній допомозі від 13.01.2016, 24.01.2017, 31.01.2018, 11.12.2018, 03.12.2019; посадова інструкція соціального робітника комунального закладу «Нововоронцовський територіальний центр соціального обслуговування»; посадова інструкція соціального робітника комунального закладу «Нововоронцовський центр надання соціальних послуг» Нововоронцовської селищної ради.

Повернути до КНП «Нововоронцовський центр первинної медико-санітарної допомоги Нововоронцовської селищної ради» оригінал амбулаторної картки ОСОБА_6 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 15 березня 2024 року.

СуддяВ.О. Каневський