Справа №487/4131/20
Провадження №2/487/47/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2024 Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Кузьменко В.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Барської А.В,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном та стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

20.07.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном та стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Позовна заява обґрунтована тим, що позивач є власником 11/50 часток домоволодіння з відповідною часткою прилеглих до нього господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1 . У 2018 році під час опадів неодноразово відбувалось підтоплення будинку позивача, через самовільно змонтовану конструкцію з водовідведення. В результаті неправоморіних дій відповідачів, які полягають у самовільному встановлені на стіні належній позивачу житлової будівлі конструкції для водовідведення у вигляді короба, яка не відповідає нормам ДБН, відповідачі спричинили матеріальну і матеріальну шкоду.

Ухвалою суду від 23.07.2020 року позовну заяву залишено без руху.

28.09.2020 року ОСОБА_1 подав заяву про усунення недоліків та долучив квитанцію про сплату судового збору.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 06.10.2020 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 27.10.2021 призначено по справі судову будівельно-технічну експертизу.

10.02.2022 року до суду надійшло клопотання експерта ОСОБА_5 про надання додаткових матеріалів. Та неможливі надати висновок експерта.

Ухвалою суду від 29.12.2022 року провадження по справі поновлено.

Ухвалою суду від 15.02.2023 року клопотання експерта задоволено, витребувано з Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації інвентарну справу.

Ухвалою суду від 23.11.2023 року призначено по справі судову будівельно-технічну експертизу.

22.01.2024 року до суду надійшло повторне клопотання експерта ОСОБА_5

22.05.2024 року до суду надійшов висновок експерта №125-135 від 09.05.2024 року.

Ухвалою суду від 23.05.2024 року поновлено провадження по справі.

Ухвалою суду від 06.06.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

28.06.2024 року до суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_3 про виклик експерта в судове засідання.

12.07.2024 року до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_2 про виклик експерта у судове засідання.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовну заяву підтримав, та просив задовольнити позовні вимоги повністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у задоволені позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та просив відмовити у задоволені позовної заяви.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Зі змісту ст.3 ЦК України вбачається, що загальними засадами цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність.

Право на судовий захист передбачається ст.55 Конституції України.

Згідно статтей 3, 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч.1ст.16 ЦПК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, позивач є власником 11/50 часток домоволодіння з відповідною часткою прилеглих до нього господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно листа від 23.04.2019 року, встановлено, що колишніми власниками домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 у 2010 році було самочинно збудовано нежитлову прибудову, самочинно поєднано дві квартири АДРЕСА_3 .

Розпорядженням адміністрації Заводського району від 23.09.2011 за №572 було визнано готовим до експлуатації реконструйовану квартиру з наданням їй та на господарські будівлі №58.

Відповідно до матеріалів інвентаризаційних справ за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_4 земельні ділянки за вказаними адресами, мають спільну межу. На земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 впродовж межи з ділянкою за адресою: АДРЕСА_4 розташовані житловий будинок літ. Ж-1, господарчі будівлі літ В, С, Р, Г, И, О. на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_5 впродовж межи з ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 розташовані житловий будинок літ. Ж-1, господарчі будівлі літ. У,Ф,Ш,З. всі перелічені будівлі розташовані фактично по межі, без відступу передбаченого сучасними будівельними нормами.

Згідно договору дарування від 12.11.2012 року та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22.10.2018 року власниками квартири АДРЕСА_6 є ОСОБА_2 , ОСОБА_4 .

Згідно висновку-звіту №452/09-18, підготовлений ТОВ "НЦОЕА "Пи Кан", визначено вартість будівельно-відновлюваних робіт по усуненню наслідків затоплення та вартості ремонтних робіт по усуненню пошкоджень, заподіяних меблям, що складає 29766 грн.

Згідно звіту №229-04-06-2019 виконаний ФОП ОСОБА_6 , технічний стан останвих несучих конструкцій літньої кухні по АДРЕСА_1 ІІ категорії - задовільний згідно вимог ДСТУ-Н БВ.1.2.-18:2016 "Настанова щодо обстеження будівель і споруд для визначення та оцінки їх технічного стану" та не відповідають вимогам ДБН В.2.6-:2017 "Покриття будівель і споруд". Для збереження працездатності основних конструктивних елементів не відповідають вимогам ДБН В.2.6-220:2017 "Покриття будівель і споруд". Для забезпечення недійсності та конструктивної безпеки будівельних конструкцій літньої кухні по АДРЕСА_1 необхідно проведення капітального ремонту покрівлі з заміною елементів водовідведення згідно розробленого проекту відповідного профілю фахівцями.

Згідно висновку експерта №125-135 від 09.05.2024 року, встановлено, що система водовідведення з покрівлі споруди навісу, який належить відповідачу ОСОБА_2 в домоволодінні АДРЕСА_4 , повністю розташована на покрівлі та зовнішній стіні будівлі літньої кухні літ "В", яка належить ОСОБА_1 в домоволодінні АДРЕСА_1 , не відповідає вимогам ДБН В.2.6-220:2017 "Покриття будівель та споруд", в результаті чого відбувається проникання атмосферних опадів до приміщення літньої кухні. Крім того, відсутність в місті примикання покрівлі до конька листів азбестоцементних на площі 2,2 кв.м., також приводить до проникання атмосферних опадів до приміщення літньої кухні літ. "В." Дослідивши приміщення літньої кухні, а саме: кімнату, санвузол, коридор-кухню, встановлена наявність дефектів, які утворились на поверхні стель та стін в приміщеннях будівлі літньої кухні літ "В", внаслідок залиття з покрівлі будинку,а саме: в кімнаті на стелі по всій площі спостерігається намокання, розриви підшивки перекриття з листів ДВП, на стінах намокання та відпадання шпалер з наявністю плям сирості та цвілі. Вартість ремонтно-будівельних робіт, для усунення заподіяної матеріальної шкоди по ліквідації залиття приміщень будівлі літньої кухні літ "В" по АДРЕСА_1 , в нині чинних цінах, складає 60242 грн.

Допитана в судовому засідання експерт ОСОБА_5 , пояснила, що однією з причин затікання є відсутні листи азбестоцементниі на площі 2,2 кв. м2, що приводить до проникнення атмосферних опадів до приміщення літньої кухні. Друга причина, в місті з`єднання чаші воронки з несучим елементом покриття відсутня міцність і герметичність і частині з`єднання чаші воронки з несучим елементом покриття, що призводить до проникнення опадів до приміщення літньої кухні.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути в т.ч.: припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

У відповідності до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно ч.ч.1,2 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

У відповідності до ч.ч.1,2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У ч. 1 ст. 1166 ЦК міститься пряма вказівка на протиправність поведінки заподіювача шкоди як обов`язкову підставу деліктної відповідальності. Протиправна поведінка в цивільних правовідносинах означає порушення особою вимог правової норми, що полягає в здійсненні заборонених дій або в утриманні від здійснення наказів правової норми діяти певним чином (бездіяльність). Деліктні зобов`язання ґрунтуються на принципі генерального делікту, згідно з яким кожному заборонено завдавати шкоду майну чи особі та будь-яке завдання шкоди іншому вважається протиправним, якщо особа не уповноважена на це. Для покладення відповідальності на особу, яка не здійснила певні дії, необхідна наявність двох умов: наявність у особи обов`язку здійснити певні позитивні дії, що може випливати із прямої вказівки закону, договору, службових відносин, а також з випадків, створених самою особою; можливість їх здійснити за цих умов.

У ст. 1166 ЦК міститься законодавче визначення деліктної відповідальності за шкоду, завдану майну, та підстави її виникнення.

Так, для настання деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди; б)протиправна поведінка заподіювача шкоди; в)причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; г) вина.

Відповідно до положень п. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Тобто, можливість стягнення компенсації моральної шкоди ставиться в залежність не від того, що це передбачено нормою закону або положеннями договору, а від порушення цивільного права особи.

Згідно ч. 1 та 3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 4ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Оскільки, однією з причин затікання є відсутність листів азбестоцементниі на площі 2,2 кв. м2, на даху літньої кухні, що належить ОСОБА_1 , що приводить до проникнення атмосферних опадів до приміщення літньої кухні.

Позивачем не надано підтвердження та належних доказів того, що саме відповідачі вині у затоплені літньої кухні літ "В", яка належить ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном та стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволенню не підлягають.

Круючись ст. ст.258,259,263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном та стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання його повного тексту.

Повний текст рішення складено 02.09.2024 року.

Суддя В.В.Кузьменко