Справа № 524/7777/24
Провадження №2/524/2752/24
Суддя Автозаводського районного суду міста Кременчука Ковальчук Т. М., за участю секретаря судового засідання Воблікової І. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у зв`язку з продовженням навчання,
25 липня 2024 року ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду із зазначеною позовною заявою, в якій просила стягнути з ОСОБА_2 (далі відповідач, ОСОБА_2 ) аліменти у зв`язку з продовженням навчання.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука від 13 червня 2008 року відповідач сплачував аліменти на користь ОСОБА_3 (далі ОСОБА_3 , мати) на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_1 , яка з 24 липня 2024 року стала повнолітньою. У зв`язку з навчанням у вищому навчальному закладі на контрактній основі просить стягнути з відповідача аліменти на її користь у розмірі частини з усіх видів його доходів кожного місяця до закінчення навчання.
Ухвалою від 01 серпня 2024 року суд прийняв позовну заяву, відкрив провадження та призначив судове засідання для розгляду справи по суті.
Позивач у судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Ялисовецький А. А. надав суду заяву, в якій позов підтримав та просив проводити судовий розгляд справи без його та позивачки участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (про що свідчить зворотній конверт з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», наявний в матеріалах справи), із клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався, своїм правом подати відзив на позовну заяву не скористався, тому в силу вимог частини восьмої статті 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з частиною першою статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України.
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на таке.
За правилами статті 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина.
Відповідно до частин першої, третьої статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 (батько) та ОСОБА_3 (мати).
Як убачається з довідка від 08 липня 2024 року № 125-15-310 ОСОБА_1 з 01 вересня 2022 року є студенткою денної форми навчання за спеціальністю 081 Право освітньо-професійного ступеня фаховий молодший бакалавр ВСП «Полтавський фаховий коледж Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого»; навчається за рахунок коштів фізичних осіб; наказ про зарахування № 312-С від 03 серпня 2022 року; термін навчання 2 роки та 10 місяців; відповідно до наказу № 2-С від 28 серпня 2023 року переведена на 2 курс як таку, що успішно виконує навчальний план (а.с. 10).
За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів.
Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
СК України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.
При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.
За змістом частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до вимог частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд ураховує працездатний вік ОСОБА_2 , а також відсутність відомостей щодо неспроможності сплачувати аліменти через незадовільний стан його здоров`я, скрутне матеріальне становище, наявності на його утриманні інших неповнолітніх дітей, непрацездатної дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина.
Крім того, суд звертає увагу, що чинним законодавством передбачено право на звернення до суду як того з батьків, із ким проживає дочка, син, так і самої дитини, яка продовжує навчання. При цьому, в останньому випадку саме дитина, як позивача, формує позовні вимоги та визначає відповідача.
Чинне законодавство не містить обов`язку повнолітньої дитини щодо звернення про сплату аліментів з обох батьків.
Разом з тим, з матеріалів позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні.
Оскільки в силу вимог закону відповідач зобов`язаний утримувати повнолітню доньку, яка навчається за денною формою навчання, та потребує матеріальної допомоги, суд вбачає підстави для задоволення позову про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки на період її навчання.
Відповідно до частини другої статті 199 СК України право на утримання припиняється лише у разі припинення навчання.
Таким чином, аліменти необхідно стягувати у розмірі 1/4 частки від всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку від дня пред`явлення позову 25 липня 2024 року до 31 липня 2025, тобто закінчення навчання у ВСП «Полтавський фаховий коледж Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого».
Оскільки позивач в силу вимог пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду із позовом про стягнення аліментів, витрати зі сплати судового збору відповідно до вимог статті 141 ЦПК України слід покласти на відповідача.
Керуючись статтями 12, 81, 130, 141, 229, 263, 354, 430 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову 25 липня 2024 року до 31 липня 2025, до закінчення навчання у ВСП «Полтавський фаховий коледж Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого».
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 40 (сорок) копійок судового збору.
Допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстрована: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зареєстрований: АДРЕСА_2 ; РНОКПП інформація відсутня.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. В такому випадку рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя Т. М. Ковальчук