ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/4863/23 Номер провадження 22-з/814/217/24 Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
У Х В А Л А

03 вересня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дряниця Ю.В., Чумак О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Полтаві заяву адвоката Павленка Анатолія Івановичу, подану ним в інтересах ОСОБА_1 , про роз`яснення судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

в с т а н о в и в:

У провадженні Полтавського апеляційного суду перебувала указана цивільна справа №545/4863/23, за наслідками розгляду якої 18 липня 2024 року ухвалено постанову, якою апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в її інтересах представником - адвокатом Павленком Анатолієм Івановичем, - задоволено частково; додаткове рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 05 квітня 2024 року - скасовано.

Ухвалено нове рішення, яким заяви представника позивача - адвоката Павленка Анатолія Івановича та представника відповідача - адвоката Ткаченко Світлани Василівни про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 правничі витрати у розмірі 500,00 грн.

В іншій частині вимог заяв відмовлено.

07 серпня 2024 року до Полтавського апеляційного суду надійшла заява адвоката Павленка А.І., подана ним в інтересах ОСОБА_1 , про роз`яснення постанови Полтавського апеляційного суду від 18 липня 2024 року. Зазначає, що згідно цієї постанови апеляційний суд, керуючись положеннями ч.10 ст.141 ЦПК України, шляхом взаємозаліку (2 000,00 грн. 1 500,00 грн.), прийшов до висновку про часткове задоволення заяви адвоката Павленка А.І. та представника відповідачки адвоката Ткаченко С.В., постановивши до стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 правничі витрати у розмірі 500,00 грн. Однак із постанови не зрозуміло, чи судова колегія стягнула 2 000,00 грн. з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , чи взагалі це питання не вирішено. Якщо ж виходити з додаткового рішення Полтавського районного суду, який стягнув 1 500,00 грн. з ОСОБА_1 на користь її матері, йому, адвокату Павленку А.І., не зрозуміло чому ОСОБА_1 повинна виплатити своїй матері ОСОБА_2 500 грн. правничої допомоги при тому, що апеляційний суд у мотивувальній частині вказав, що ОСОБА_2 повинна сплатити донці 2 000,00 грн. за надання їй правничої допомоги.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 20 серпня 2024 року заяву про роз`яснення судового рішення призначено до розгляду, про що повідомлено учасників справи.

Вивчивши матеріали справи та викладені у заяві мотиви, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

За змістом статті 271 ЦПК України за заявою учасника справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути пред`явлено до примусового виконання.

Згідно із роз`ясненнями, викладеними у пункті 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 24.07.2020 у справі №128/2734/17 сформував висновок, що суд може роз`яснити судове рішення у разі, якщо нечітким або незрозумілим є зміст його резолютивної частини, як для осіб, щодо яких воно ухвалене,так і для осіб, які будуть здійснювати його примусове виконання.

Отже, законодавець визначив, що роз`ясненню підлягає резолютивна частина судового рішення у разі утруднення його виконання, в тому числі примусового.

Із матеріалів справи убачається, що постановою Полтавського апеляційного суду від 18 липня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в її інтересах представником - адвокатом Павленком Анатолієм Івановичем, - задоволено частково.

Додаткове рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 05 квітня 2024 року - скасовано.

Ухвалено нове рішення, яким заяви представника позивача - адвоката Павленка Анатолія Івановича та представника відповідача - адвоката Ткаченко Світлани Василівни про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 правничі витрати у розмірі 500,00 грн.

В іншій частині вимог заяв відмовлено.

Визначаючи розмір стягнення правничих витрат, суд апеляційної інстанції, керуючись принципами реальності та співмірності, дійшов висновку, що постановлений до стягнення з позивачки ОСОБА_1 на користь відповідачки ОСОБА_2 розмір правничих витрат підлягає зменшенню із 3 500,00 грн. до 2 000,00 грн.; а також підставності стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 понесених останньою правничих витрат у розмірі 1 500,00 грн.

Згідно із частиною 10 статті 141 ЦПК України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

За таких обставин, керуючись положенням ч.10 ст.141 ЦПК України, шляхом взаємозаліку (2 000,00 грн. 1 500,00 грн.), апеляційний суд дійшов висновку, що до стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню правничі витрати у розмірі 500,00 грн.

Така резолютивна частина судового рішення є чіткою та зрозумілою, підстави вважати, що матиме місце утруднення його виконання, в тому числі примусового, заява адвоката Павленка А.І. не містить, а його посилання на додаткове рішення районного суду є неспроможними, оскільки відповідне судове рішення скасовано судом апеляційної інстанції, а тому не створює юридичних наслідків.

Із огляду на викладене колегія суддів не вбачає передбачених статтею 271 ЦПК України підстав для роз`яснення судового рішення, а тому заява адвоката Павленка А.І. не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.271, 368, 369, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

У задоволенні заяви адвоката Павленка Анатолія Івановичу, поданої ним в інтересах ОСОБА_1 , про роз`яснення постанови Полтавського апеляційного суду від 18 липня 2024 року відмовити.

Ухвала оскарження не підлягає.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді Ю.В. Дряниця

О.В. Чумак