Справа № 729/122/24
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

11 березня 2024 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:

судді Демченко Л.М.,

за участю секретарки Величко К.Р.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Новобасанської сільської об`єднаної територіальної громади в особі Новобасанської сільської ради Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно,

У С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулись до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно. Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх батько, ОСОБА_4 , який на день смерті проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла 1/5 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за вищевказаною адресою. Спадщину після смерті ОСОБА_4 фактично прийняла його дочка ОСОБА_1 та дружина, ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті відкрилася спадщина на 3/10 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. 22.05.2022 ОСОБА_5 склала заповіт, в якому все своє майно заповіла ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину після смерті матері, подавши заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Бобровицького районного нотаріального округу. 18.03.2023 їй було видане свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку. У видачі свідоцтва про право на спадщину на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами їй було відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Як вбачається з довідки про технічний стан нерухомого майна, право власності на вищевказаний житловий будинок не зареєстроване. Також позивачі мають право на 3/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за вищевказаною адресою як члени колгоспного двору, так як станом на 15.04.1991 року проживали в даному будинку, однак у здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно їм було відмовлено. Тому просять визнати за ними право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 .

Позивачі в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подали заяву, в якій просять справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити (а.с. 60 ).

Відповідач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просить справу розглядати за відсутності його представника, позовні вимоги визнає (а.с. 52).

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи те, що сторони до суду не з`явились, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ст.247 ч.2 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами.

Судом встановлено, що в домоволодінні (колгоспному дворі), розташованому в АДРЕСА_1 станом на 05.04.1991 року проживали: ОСОБА_4 - голова двору; ОСОБА_5 - дружина; ОСОБА_6 - дочка; ОСОБА_3 - син; ОСОБА_3 - дочка (а.с.24).

Відповідно до ч.1 ст. 120 ЦК УРСР, що була чинною на момент виникнення правовідносин, майно колгоспного двору належить його членам на праві

сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлювався виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних (ч.2 ст. 123 ЦК УРСР).

Згідно роз`яснень, викладених в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Враховуючи викладене, всі члени сім`ї, які мешкали в житловому будинку по АДРЕСА_1 мали право на частку у майні, по 1/5 частині за кожним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , який на день смерті проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 (а.с. 25-1).

Відповідно до статті 527 ЦК УРСР, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Згідно ч.1 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину , якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому 1/5 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за вищезазначеною адресою. Спадщину після його смерті в розумінні ст. 549 ЦК УРСР прийняла дружина, ОСОБА_5 та дочка ОСОБА_1 , які проживали разом із спадкодавцем на день смерті та протягом шести місяців з дня смерті та фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою Новобасанської сільської ради від 06.06.2023 (а.с. 26).

Як вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 (а.с. 16).

Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі 3/10 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 ( належне їй право на 1/5 частину будинку як члену колгоспного двору та 1/10 частина, яку вона успадкувала після смерті чоловіка, ОСОБА_4 ).

За життя ОСОБА_5 склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Новобасанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області Дегтяр Л.М. 22.05.2002, в якому все своє майно заповіла доньці, ОСОБА_1 (а.с.28).

Відповідно до ст. 346, 1216 ЦК України право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника. Спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно з приписами ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті матері, подавши заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Щербини І.С.

18.10.2023 їй було видане свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 (а.с.27).

Постановою нотаріуса від 18.10.2023, у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 їй було відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.38).

Як убачається з довідки про технічний стан нерухомого майна від 14.04.2023 №206, право власності на вказаний житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами не зареєстроване (а.с.29).

Рішеннями від 28 листопада 2023 року та від 29 грудня 2023 року, державним реєстратором прав на нерухоме майно позивачам в справі було відмовлено у державній реєстрації права власності на житловий будинок у зв`язку із ненаданням правовстановлюючих документів (а.с 39, 40).

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи те, що позивачі як колишні члени колгоспного двору, мають право на 3/5 частини житлового будинку, по 1/5 частині за кожним, а рішенням державного реєстратора їм відмовлено у державній реєстрації права власності на житловий будинок, та те, що нотаріус відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті батька та матері і вони не можуть в іншому порядку, ніж шляхом ухвалення судового рішення про визнання за ними права власності на майно, реалізувати своє право, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76- 81,89, 95, 258,259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 120, 534, 549 ЦК УРСР, ст. ст. 328, 346, 1216, 1223, 1268 ЦК України,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/10 частину житлового будинку загальною площею 73, 2 кв.м., житловою площею 29,9 кв.м з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 по праву спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/10 частини житлового будинку загальною площею 73, 2 кв.м., житловою площею 29,9 кв.м з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 по праву спадкування за заповітом після смерті матері, ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не оформила своїх спадкових прав.

Визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 право власності на 3/5 частини житлового будинку загальною площею 73, 2 кв.м., житловою площею 29,9 кв.м з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 як за членами двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні, по 1/5 частині за кожним.

Найменування сторін: позивачі: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_3 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 , рнокпп НОМЕР_4 ); відповідач - Новобасанська сільська об`єднана територіальна громада в особі Новобасанської сільської ради Чернігівської області (17461, вул. Шевченка, 49, с. Нова Басань, Ніжинський район, Чернігівська область, 0).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Л.М.Демченко