Справа №932/6973/23
Провадження № 2/932/1111/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2024 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Куцевола В.В.

при секретарі - Рибалці В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Дніпрі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди спричинених в результаті кримінального правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2023 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , у якій позивач просив суд:

- стягнути з ОСОБА_2 матеріальну шкоду спричинену в результаті кримінального правопорушення №0000048 у розмірі 271 769,36 грн.;

- стягнути з ОСОБА_2 моральну шкоду спричинену в результаті кримінального правопорушення №0000048 у розмірі 100 000,00 грн.;

-вирішити питання розподілу судових витрат.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилався на те, що в результаті ДТП, яке мало місце 11.04.2012, було пошкоджено належний йому автомобіль марки «VOLKSWAGEN JETTA» державний номерний знак НОМЕР_1 .

За фактом вказаного діяння було внесено дані до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000048 відносно ОСОБА_2 .

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 13.07.2023, кримінальне провадження №201/16521/15 (ЄРДР №000048), відносно ОСОБА_2 , обвинуваченого у кримінальному правопорушенні передбаченому ч.3 ст.286 КК України, закрито у зв`язку із закінченням строків давності. Звільнено ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності.

З огляду на те, що в результаті дій ОСОБА_2 автомобіль ОСОБА_1 зазнав механічних пошкоджень, що в свою чергу спричинило моральні страждання останньому, оскільки він був позбавлений, тривалий час, можливості користування належним йому майном, а також права компенсації спричиненої матеріальної шкоди, позивач вважав за необхідне звернутися до суду з даним позовом.

Відповідачем відзиву не надано.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Куцевола В.В. від 12.10.2023 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судове засідання позивач та його представник не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

У судове засідання, відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не з`явився, про причину не явки суд не повідомив.

У зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Дослідивши матеріали позовної заяви та докази у справі, суд дійшов наступного висновку.

Так, судом встановлено, що відповідно до копії ухвали Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 13.07.2023, кримінальне провадження №201/16521/15 (ЄРДР №000048), відносно ОСОБА_2 , обвинуваченого у кримінальному правопорушенні передбаченому ч.3 ст.286 КК України, закрито у зв`язку із закінченням строків давності. Звільнено ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності.

Також у зазначеній ухвалі вказано, що інкриміноване ОСОБА_2 кримінальне правопорушення полягає у тому, що ОСОБА_2 , 11.04.2012 керуючи автомобілем марки «Toyota Avensis» державний номерний знак НОМЕР_2 допустив зіткнення з автомобілем марки «VOLKSWAGEN JETTA» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 в результаті чого вказаний автомобіль, в некерованому стані в результаті заносу допустив наїзд на пішоходів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Згідно копії експертного висновку про встановлення матеріальної шкоди завданої власнику транспортного засобу №234/15 від 12.10.2015 складеного експертом Пилипенком О.І. , матеріальна шкода спричинена власнику автомобіля марки «VOLKSWAGEN JETTA» державний номерний знак НОМЕР_1 становить 271 769,36 грн.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За частиною 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно висновку якого дійшла колегія суддів у постанові ВС/КЦС від 18.03.2020 прийнятій за результатами розгляду справи №328/2750/18, обов`язок відшкодувати шкоду, завдану іншому володільцю джерела підвищеної небезпеки, виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Як роз`яснено у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна кількома особами, відшкодовується кожною з них у частині, заподіяній нею (у порядку часткової відповідальності). У такому ж порядку відповідають володільці джерел підвищеної небезпеки за шкоду, заподіяну внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки іншим особам.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно п.4 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло 10 років.

Згідно аналізу приписів КПК України та КК України, які визначають механізм звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності, таке звільнення вирішується ухвалою суду, в якій не вирішується питання винуватості або невинуватості. Встановлюючи сплив строку, суд виходить з дати вчинення кримінального правопорушення, зазначеної в обвинувальному акті, однак не встановлює дату його вчинення, як і факт вчинення правопорушення.

За приписами ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч.2 ст.102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

З огляду на те, що під час закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків притягнення особи до кримінальної відповідальності суд не встановлює факт вчинення правопорушення, не встановлює наявність або відсутність вини у діянні інкримінованому обвинуваченому, відсутні підстави для покладення обов`язку з відшкодування шкоди на відповідача.

Також суд акцентує увагу, що ДТП мало місце за участі двох транспортних засобів, що унеможливлює, без проведення експертизи, визначити ступінь вини кожного з учасників події та відповідно здійснити розподіл розміру шкоди.

Позивачем не було реалізовано право на подання клопотання щодо проведення судової автотехнічної експертизи, тобто позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.

Аналогічний висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2020 року, справа 755/18920/18, провадження 61-17205ск19.

Керуючись ст. ст. 4,12, 76-81, 83, 258, 259, 265, 268, 272-273, 352-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди спричинених в результаті кримінального правопорушення - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України та може бути оскаржено, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя В.В. Куцевол

24 січня 2024 року