ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/117/24 Доповідач - Костів О.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2024 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Хома М. В., Храпак Н. М.,

з участю секретаря - Панькевич Т.І.

за участі:

секретаря судового засідання Панькевич Т.І.,

апелянта ОСОБА_1 ,

представника апелянта адвоката Пацули В.О.,

заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 жовтня 2023 року в справі №607/13189/23 за заявою ОСОБА_4 , заінтересовані особи Перша Тернопільська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Білецька сільська рада Білецької сільської об`єднаної територільної громади, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

18 липня 2023 року ОСОБА_2 звернулась до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме просила встановити факт належності їй заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського нотаріального округу Скідан О.Є. 25 липня 2008 року та зареєстрованого в реєстрі за №1753.

В обґрунтування своїх вимог заявник вказує на те, що вона є спадкоємцем за заповітом після своєї тітки ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, вона позбавлена можливості оформити свої спадкові права у зв`язку із помилковим зазначенням її прізвища та імені у заповіті. Зокрема, у заповіті її прізвище та ім`я вказано « ОСОБА_9 » замість правильного « ОСОБА_10 ». З огляду на викладене просила заяву задовольнити.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 жовтня 2023 року заяву задоволено.

Встановлено факт належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заповіту, посвідченого 25 липня 2008 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Скідан О.Є. та зареєстрованого в реєстрі за №1753.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, адвокат Пацула Василь Олександрович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні заяви, оскільки вважає, що воно ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що в порушення вимог ч.3 ст.187 ЦПК України заявник не направив ОСОБА_1 копію своєї заяви про встановлення факту, що має юридичне значення з додатками. Також у встановленому законом порядку її не було повідомлено про залучення до участі у справі як заінтересованої особи, а тому вона не була ознайомлена зі змістом такої заяви.

Вказує, що про судове засідання, призначене на 05 жовтня 2023 року, вона дізналася від заявника ОСОБА_2 в той же день, при цьому судових повісток про виклик до суду вона не отримувала.

Також зі змісту апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 , діючи в інтересах ОСОБА_11 , як однієї із спадкоємців, вважає, що оскаржуваним рішенням суду порушено права останньої на спадщину, оскільки суд, на думку апелянта, встановив факт належності ОСОБА_2 усього заповіту, складеного померлою на двох осіб ОСОБА_8 на ОСОБА_2 та ОСОБА_11 .

В судовому засіданні апелянт ОСОБА_1 та її представник адвокат Пацула В.О. просили задовольнити апеляційну скаргу з підстав, викладених у ній.

Заявниця ОСОБА_2 просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 жовтня 2023 року залишити без змін, оскільки вважає його законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає виходячи із наступного.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено наступні обставини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 02 грудня 1989 року Відділом ЗАГСу м.Тернопіль, ОСОБА_8 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 у с.Королик Польський Саноцького району, Краківської області ПНР, та її батьками є ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Згідно із архівною довідкою № Б-2088-02 від 12 березня 2002 року, виданою Державним архівом Львівської області Львівської державної адміністрації, в документах обласного архіву значиться, що в 1946 році з с.Королик Польський Саноцького повіту у Тернопільську область була переселена родина у складі:

- голова родини ОСОБА_12 , 1901 року народження, та члени родини:

- ОСОБА_14 , 1900 року народження;

- ОСОБА_15 , 1928 року народження;

- ОСОБА_8 , 1931 року народження;

- ОСОБА_16 , 1933 року народження;

- ОСОБА_8 , 1936 року народження;

- ОСОБА_17 , 1939 року народження.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєструвала шлюб із ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у зв`язку із чим змінила прізвище на « ОСОБА_19 », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданим повторно Відділом ЗАГСу м.Тернопіль 08 грудня 1989 року.

ОСОБА_20 та ОСОБА_18 є батьками ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що вбачається із свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 24 березня 1962 року Тернопільським міським бюро ЗАГС.

Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 8 від 05 квітня 2016 року, ОСОБА_21 26 травня 1984 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_22 , у зв`язку із чим змінила прізвище на « ОСОБА_23 ».

19 березня 2016 року Тернопільським МВ УДМС України в Тернопільській області ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , видано паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 .

Згідно картки платника податків, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , одержала реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб платників податків НОМЕР_5 .

25 липня 2008 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Скідан О.Є. посвідчено та зареєстровано в реєстрі за №1753 заповіт, згідно якого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження:

- належний їй на праві приватної власності житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , заповіла в рівних частках ОСОБА_11 та ОСОБА_9 ;

- належну їй на праві приватної власності присадибну земельну ділянку площею 0.14 гектарів, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , заповіла в наступному порядку: дві третіх частки ОСОБА_11 , одну третю частку ОСОБА_9 .

ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Тернополі, що вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті (пункти 6 ч.1 ст.315 ЦПК України).

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України (в редакції, яка діяла до редакції відповідно до Закону України від 03 жовтня 2017 року №2147VІІІ) громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 суд першої інстанції вірно виходив з наявності правових підстав для її задоволення та доведеності заявником належності їй заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського нотаріального округу, Скідан О.Є. 25 липня 2008 року та зареєстрованого в реєстрі за № 1753.

При цьому, як в суді першої так і апеляційної інстанцій апелянт ОСОБА_1 підтверджувала той факт, що « ОСОБА_9 », як про це зазначено у заповіті ОСОБА_8 , є заявницею ОСОБА_2 .

Колегія суддів зазначає, що оскаржуваним судовим рішенням вирішувалось лише питання щодо встановлення особи ОСОБА_2 до зазначеної у заповіті ОСОБА_8 особи « ОСОБА_9 », що судом і було зроблено, а тому доводи апеляційної скарги про те, що оскаржуваним рішенням суду порушено право ОСОБА_11 на спадщину, оскільки суд, на думку апелянта, встановив факт належності ОСОБА_2 усього заповіту, як єдиній спадкоємиці, є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги про те, що скаржник не отримувала копії заяви про встановлення факту належності заповіту та суд першої інстанції не повідомив її належним чином про час та місце розгляду справи, на думку колегії суддів, не є підставою для скасування рішення суду, оскільки ОСОБА_1 була присутня під час судового розгляду, їй роз`яснено суть справи та вона підтвердила в судовому засіданні те, що « ОСОБА_9 », як про це зазначено у заповіті ОСОБА_8 , є тією ж заявницею ОСОБА_2 . Аналогічні пояснення вона надала і в суді апеляційної інстанції. Крім цього, судом першої інстанції апелянта належним чином повідомлялося про день і час розгляду справи, однак, поштові відправлення повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній». При цьому судом не вирішувалось питання щодо прав та інтересів інших осіб.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновку суду першої інстанції, яким у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, а зводяться до власного тлумачення характеру спірних правовідносин та до переоцінки доказів.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 березня 2024 року.

Головуючий : О.З. Костів

Судді: Н. М. Храпак

М. В. Хома