Справа № 548/486/24
Провадження № 2/548/260/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.03.2024 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Коновод О.В.

за участю секретаря судового засідання Манжос Т.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Хоролу в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області про встановлення факту місця відкриття спадщини та визначення додаткового строку для прийняття спадщини

В С Т А Н О В И В:

Позиція позивача та відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі.

Позивач звернувся до Хорольського районного суду Полтавської області з вищевказаним позовом.

На обґрунтування позову зазначає, що вона ОСОБА_1 , є племінницею ОСОБА_2 , що доводиться копією свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 , копією свідоцтва про одруження Серія НОМЕР_2 , копіями Витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 4 та № 8 від 14.02.2024 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 мій батько ОСОБА_3 помер в с.Трубайці Хорольського району Полтавської області, що доводиться копією свідоцтва про його смерть Серія НОМЕР_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 моя тітка ОСОБА_2 померла в с. Оріхівка Лубенського району Полтавської області, що доводиться копією свідоцтва про її смерть Серія НОМЕР_4 .

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 відкрилась спадщина на її спадкове майно та майнові права - 1/4 ( одну четверту) частку земельної ділянки загальною площею 2, 5448 га, кадастровий номер: :00:010:0002, що розташована на території Трубайцівської сільської ради Хорольського району Полтавської області, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, яку вона прийняла як спадщину померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 матері ОСОБА_4 , що належала останній на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку Серія ПЛ №156350.

З довідки виконавчого комітета Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області Вихідн.№10607/03-18 від 16 листопада 2021 року слідує, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , знята з реєстрації місця проживання в АДРЕСА_1 16.10.2010 року.

З повідомлення Хорольської державної нотаріальної контори від 03.02.2024 року за Вих.№64/01-16 вбачається, що спадкова справа до майна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла- ІНФОРМАЦІЯ_5 , не відкривалась.

01.03.2024 по справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Позивач у підготовче судове засідання не з`явився, прохав суд розглянути справу у його відсутність за наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача у підготовче судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, протягом строку, встановленого судом, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому не заперечує проти задоволення позову, просить розглянути справу у його відсутність за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі, суд вважає, що за результатами підготовчого судового провадження має бути ухвалене рішення, яким вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини, встановлені судом.Норми права, застосовані судом.

Позивачка, ОСОБА_1 , є племінницею ОСОБА_2 , що доводиться копією свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 , копією свідоцтва про одруження Серія НОМЕР_2 , копіями Витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 4 та № 8 від 14.02.2024 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 мій батько ОСОБА_3 помер в с.Трубайці Хорольського району Полтавської області, що доводиться копією свідоцтва про його смерть Серія НОМЕР_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 моя тітка ОСОБА_2 померла в с. Оріхівка Лубенського району Полтавської області, що доводиться копією свідоцтва про її смерть Серія НОМЕР_4 .

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 відкрилась спадщина на її спадкове майно та майнові права - 1/4 ( одну четверту) частку земельної ділянки загальною площею 2, 5448 га, кадастровий номер: :00:010:0002, що розташована на території Трубайцівської сільської ради Хорольського району Полтавської області, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, яку вона прийняла як спадщину померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 матері ОСОБА_4 , що належала останній на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку Серія ПЛ №156350.

З довідки виконавчого комітета Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області Вихідн.№10607/03-18 від 16 листопада 2021 року слідує, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , знята з реєстрації місця проживання в АДРЕСА_1 16.10.2010 року.

З повідомлення Хорольської державної нотаріальної контори від 03.02.2024 року за Вих.№64/01-16 вбачається, що спадкова справа до майна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла- ІНФОРМАЦІЯ_5 , не відкривалась.

Спадкова справа відкривається по місцю відкриття спадщини. Стаття 1221 ЦК України визначає місце відкриття спадщини:

1. Місцем відкриття спадщини є останнє постійне місце проживання спадкодавця (ч.1 ст. 1221 ЦК України). Останнє постійне місце реєстрації, що може бути підтверджено: довідкою житлово-експлуатаційної організації, довідкою житлово-будівельного кооперативу про реєстрацію (постійне місце проживання) спадкодавця; записом у будинковій книзі про реєстрацію (постійне місце проживання) спадкодавця, довідкою адресного бюро, довідкою райвійськкомату про те, що спадкодавець до призову на військову службу проживав за відповідною адресою.

Місце відкриття спадщини не може підтверджуватись свідоцтвом про смерть (п.1.13. глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012р. за № 282/20595 зі змінами, надалі «Порядок».

2. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місце надходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна місцезнаходження основної частини рухомого майна (ч. 2 ст. 1221 ЦК України).

У разі відсутності у спадкоємців документів, що підтверджують місце відкриття спадщини, факт місця відкриття спадщини підтверджується копією рішення суду, що набрало законної сили (п.1.14 глави 10 Порядку).

Спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі заяви про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини.

Ст. 13-1 Закону України «Про нотаріат» встановлює, що нотаріальні дії вчиняються нотаріусами України в межах нотаріального округу. «Нотаріальний округ територіальна одиниця, в межах яких нотаріус здійснює нотаріальну діяльність і в межах якого знаходиться державна нотаріальна контора, в якій працює державний нотаріус, або робоче місце (контора) приватного нотаріуса.

Нотаріальні округи визначаються відповідно до адміністративно-територіального устрою України. Нотаріус не вправі здійснювати нотаріальну діяльність за межами свого нотаріального округу, за винятком заміщення інших нотаріусів у випадках, передбачених Законом України «Про нотаріат».

Якщо в судовому порядку буде встановлено місце відкриття спадщини, то питання про відкриття спадкової справи та про оформлення свідоцтв про право на спадщину на спадкове майно вирішуватиметься державним або приватним нотаріусом того нотаріального округу, по якому буде встановлено місце відкриття спадщини.

Заява про прийняття спадщини подається до державної нотаріальної контори чи приватного нотаріуса по місцю відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1269, ст.1270 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину за законом чи за заповітом, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори по місцю відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини до 6 місяців з дня смерті спадкодавця.

Якщо заява про прийняття спадщини спадкоємцем, який бажає спадкувати, та має на те законні підстави, не була вчасно подана, то за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст.1272 ч.3 ЦК України).

Таким чином, для отримання спадкоємцем цієї спадщини необхідно встановити у судовому порядку факт місця відриття спадщини.

У звязку з тим, що позивачем пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , встановлений ст. 1270 ЦК України, їй було розяснено необхідність звернутись з відповідною заявою до суду, який може визначити додатковий строк для прийняття спадщини або встановити факт прийняття спадщини спадкоємцем.

Відповідно до статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, у тому числі про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 315 ЦПК України передбачено перелік справ про встановлення фактів, які розглядаються судом. Цей перелік не є вичерпним, і в ч. 2 ст. 256 ЦК зазначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з вимогами п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Згідно із статтею 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна.

Згідно з пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29 та ч. 2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

За правилами ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. У разі відсутності у спадкоємців документів, що підтверджують місце відкриття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям їх право на звернення до суду із заявою про встановлення місця відкриття спадщини. У такому випадку місце відкриття спадщини підтверджується копією рішення суду, що набрало законної сили (п.1.14 глава 10 розділ ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

Згідно із статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті.

Відповідно до ч.3 ст. 1266 ЦК України позивачка, ОСОБА_1 , є спадкоємцем померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 рідної тітки ОСОБА_2 за правом представлення, оскільки рідний брат померлої, а позивача батько ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до відкриття цієї спадщини.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Статтею 1272 ЦК України визначені наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до роз`яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Таким чином, за змістом ст. 1272 ЦК України та з урахуванням роз`яснень, викладених у п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року справа № 6-1320цс17.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи.

Як указано Верховним Судом у постанові від 16.10.2019 року (справа № 521/8988/17) поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Позивач, ОСОБА_1 , дійсно пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 з поважних причин, оскільки хворіє на хронічні хвороби, не має юридичної освіти і достатніх знань в області спадкового права України, але виявляла намір прийняти спадщину, оскільки утримувала на руках правовстановлюючі документи на спадкове майно.

Даний факт є юридичним, оскільки його встановлення в судовому порядку надає позивачу можливість реалізувати права на вказане спадкове майно та повністю доводиться письмовими доказами: копією довідки виконавчого комітета Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області Вихідн.№10607/03-18 від 16 листопада 2021 року також письмовими поясненнями свідків: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що проживають в АДРЕСА_1 , які в разі необхідності будуть доставлені в судове засідання.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`вбачається, що «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права».

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 13 Конвенції визнається право на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Європейський суд з прав людини в пунктах 33, 34 рішення від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основновоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до остаточного рішення суду.

Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі "Ілхан проти Туреччини" від 27.06.2000 р., при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

На підставі зазначеного, що вказані обставини свідчать про поважність причин пропущення позивачем строку для прийняття спадщини, відповідно до норм вітчизняного законодавства, міжнародного права та судової практики ЄСПЛ, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, приходить до висновку, що у позивача були перешкоди для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини та такі обставини є поважними, а тому позов підлягає задоволенню.

Суд вважає, що позивачеві для звернення до нотаріальної контори буде достатньо двох місяців з дня набрання законної сили цього рішення суду.

Зважаючи на зазначене, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 104, 105, 110-114 СК України, ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76 81, 133, 200, 206, 259, 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса проживання : АДРЕСА_2 ), представник позивача: адвокат Винниченко Лариса Павлівна ( Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №590 від 24.04.2008 року видане на підставі рішення Полтавської ОКДК адвокатури № 4 , адреса знаходження: вул. Незалежності, 41 м. Хорол Лубенського району Полтавської області) до Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області ( код ЄРДПОУ: 22528612, адреса знаходження : вул. 1 Травня,4 м. Хорол Лубенського району Полтавської області) про встановлення факту місця відкриття спадщини та визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-задовольнити.

Встановити факт, що місцем відкриття спадщини померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 є АДРЕСА_1 .

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_5 , додатковий строк для прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , терміном 2 (два) місяці, з дня набрання рішенням суду законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 15.03.2024 року.

Суддя : О.В. Коновод