ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

15 березня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 689/3371/23

Провадження № 22-з/4820/54/24

Хмельницький апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Корніюк А.П., розглянувши питання про відвід, заявлений суддям Хмельницького апеляційного суду Костенку Андрію Миколайовичу, Гринчуку Руслану Степановичу у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 08 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права спільної сумісної власності на частки у нерухомому майні та припинення права власності відповідача на частки у нерухомому майні,

в с т а н о в и в :

У провадженні Хмельницького апеляційного суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права спільної сумісної власності на частки у нерухомому майні та припинення права власності відповідача на частки у нерухомому майні.

Автоматизованою системою документообігу апеляційного суду визначено склад суду для розгляду цієї справи, до якого увійшли судді: Костенко А.М. (суддя-доповідач), Гринчук Р.С., Спірідонова Т.В.

Дичаківський П.А. та Дичаківська О.В. подали заяву про відвід суддів Костенка А.М. та Гринчука Р.С., який обґрунтовували тим, що ці судді вірогідно мають непрямі родинні зв`язки з ОСОБА_3 , адже зі слів відповідачки «чоловік її сестри є суддею апеляційного суду, який входив у склад колегії суддів, що переглядала в апеляційному порядку судове рішення, ухвалене у справі № 689/1870/22». При цьому, позивачі акцентували увагу на те, що вказані судді переглядали судове рішення у цивільній справі №689/1870/22, відтак ними уже зроблено висновок щодо тих же правовідносин з тими самими особами.

Суд апеляційної інстанції, що переглядає справу, ухвалою від 13 березня 2024 року, дійшов висновку про необґрунтованість заявленого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відводу суддям Костенку А.М. та Гринчуку Р.С. і передав вирішення цього питання іншому судді.

Питання про відвід вирішується у порядку, визначеному статтею 40 ЦПК України.

Відповідно до пункту 3 і 5 частини 1 статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Крім того, згідно з частиною 4 статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до частини 3 статті 39 ЦПК України відвід має бути вмотивованим.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить з того, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше (справа «Білуха проти України» (Заява №33949/02) від 09.11.2006).

Право учасника справи на відвід судді (колегії суддів) є однією із гарантій права на справедливий суд. Проте, право на відвід не є абсолютним. В інакшому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

У справі відсутні достатні та об`єктивні дані про те, що мають місце підстави, передбачені статтею 36 ЦПК України, для відводу суддів Костенка А.М. (суддя-доповідач) і Гринчука Р.С., а тому заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відвід є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 36, 40 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відвід суддів Костенка Андрія Миколайовича і Гринчука Руслана Степановича залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя А.П. Корніюк