Справа № 211/6671/24
Провадження № 2/211/2869/24
18 листопада 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді - Ніколенко Д.М.,
за участю секретаря судового засідання - Данилової О.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради, про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини без згоди батька, -
позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про надання дозволу на реєстрацію місця проживання її малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без згоди батька. В обґрунтування вимог зазначено, що їх спільна з відповідачем дитина зареєстрована та проживає разом з нею, матір`ю дитини, за зареєстрованим місцем її проживання: АДРЕСА_1 . Наразі вона має намір змінити зареєстроване місце проживання сина на: АДРЕСА_2 . Однак, відповідач чинить перепони та зараз зовсім перестав виходити на зв`язок. Тому позивач змушена звернутися до суду для захисту прав дитини та її в інтересах просить вимоги задовольнити.
Ухвалою суду від 23.10.2024 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою суду від 18.11.2024 розгляд справи ухвалено проводити в заочному порядку.
Сторони у справі у судове засідання не з`явилися.
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягала, не заперечувала проти ухвалення судом у справі заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином в порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України, про причин неявки суду не повідомив.
Представник Служби у справах дітей виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради Фігурна Л.М. звернулася до суду з клопотанням про розгляд справи за її відсутності за наявними у справі матеріалами справи.
Враховуючи вимоги частин першої та третьої статті 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що з 28.07.2012 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, що був розірваний рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.12.2014 (а.с. 9 - копія свідоцтва про шлюб, а.с. 13 - копія рішення, а.с. 14 - копія свідоцтва про шлюб). Від шлюбу малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6 - копія свідоцтва про народження, а.с. 14 - копія довідки).
07.08.2024 ОСОБА_1 набула у власність житловий будинок з господарчими побудовами за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 10, 11 - копія договору, а.с. 12 - копія витягу).
Частина перша статті 15 ЦК України визначає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Закон України «Про охорону дитинства» визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини.
Відповідно до частини другої статті 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.
Згідно з частиною першою статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
За приписами частини четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.
Статтею 242 ЦК України встановлено, що батьки є законними представниками своїх малолітніх та/чи неповнолітніх дітей.
Відповідно до положень пункту 33 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 №265, подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи віком до 14 років здійснюється одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Згода батьків або інших законних представників може бути надана у присутності особи, яка приймає заяву про реєстрацію місця проживання, або засвідчена нотаріально в установленому законодавством порядку.
Також пунктом 30 Порядку визначено, що у разі коли реєстрація місця проживання здійснюється одночасно із зняттям з попереднього місця проживання (перебування), окрема заява про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання не подається.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частини 1-3 статті 12 ЦПК України).
Належним чином повідомлений про дату слухання справи відповідач відзиву на позов та доказів на його підтвердження, суду не надав, тому враховуючи, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, оскільки збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду та кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (статті 12, 13 ЦПК України), суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог, оскільки в інший спосіб вирішити дане питання наразі не є можливим.
Згідно частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, то відповідача на користь держави має бути стягнути судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.
Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 76-81, 82, 89, 141, 247, 263-265, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд -
позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Надати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 ) дозвіл на зміну реєстрації місця проживання її малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з « АДРЕСА_3 » на « АДРЕСА_4 », без письмової згоди батька дитини ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_5 ).
Стягнути зі ОСОБА_2 на користь держави в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складене 18 листопада 2024 р.
Суддя Д.М. Ніколенко