Справа №642/4067/23
Провадження№2/639/157/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Рубіжного С.О.,

за участю секретаря Чубенко О.С.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовною заявоюАкціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

19 липня 2023 року до Ленінського районного суду м. Харкова звернувся представник АТ КБ «Приватбанк» з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 27.12.2019 року у розмірі 42 661,73 грн. та стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 27.12.2019 року ОСОБА_3 отримала кредит 0,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з запропонованими Умовами та правилами надання банківських послуг та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті позивача, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Позивач вказує, що свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі. Відповідач, у свою чергу, зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, не вносить грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, у зв`язку з чим і утворилася заборгованість, яка станом на 11.06.2023 року становить 42 661,73 грн. з яких: заборгованість за тілом кредиту 34726,79 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 7934,94.

У зв`язку з викладеним позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 24 липня 2023 року позовну заяву передано за підсудністю на розгляд до Жовтневого районного суду м. Харкова.

Згідно супровідного листа Ленінського районного суду м. Харкова від 09.08.2023 року, справа надійшла до Жовтневого районного суду м. Харкова 09.08.2023 року.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.08.2023 року для розгляду вказаної справи було визначено головуючого суддю Рубіжного С.О.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 серпня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Призначено судове засідання.

29 серпня 2023 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позов, в якому остання просить відмовити у задоволенні вищевказаного позову у повному обсязі. Відповідач зазначила, що 27.12.2019 нею в АТ КБ «Приватбанк» дійсно було відкрито поточний картковий рахунок та оформлена карата Універсальна. При цьому звертає увагу, що будь-якого кредитного договору між нею та банком укладено не було, вимоги позивача не підтверджені письмовими доказами. В позові не міститься інформації яку загальну суму було отримано відповідачем та використано. В анкеті-заяві від 27.12.2019 року відсутня повна інформація по умовам кредиту, процентам, пені та штрафу. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказам бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Розрахунок за період з 27.12.2019 по 11.06.2023 не повинен бути прийнятий судом з урахуванням строку позовної давності.

14 вересня 2023 року представником позивача подано відповідь на відзив, в якому останній наполягає на задоволенні позовних вимог. Зазначає, що в анкеті-заяві відовідач вказав свої персональні данні, адресу проживання, іншу додаткову інформацію необхідну для отримання кредитної картки. Також з анкети вбачається, що відповідач висловив згоду про оформлення договору, отримання кредитної карти та особистим підписом засвідчив власне волевиявлення. Таким чином, сторонами було узгоджено всі істотні умови договору. Згідно виписки по рахунку, вбачається, що відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за договором, тому посилання що він не був ознайомлений з умовами кредитування не має прийматись судом до уваги.

29 лютого 2024 року представником позивача подано клопотання про долучення письмових доказів.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги, та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та відповіді на відзив.

Відповідач ОСОБА_2 заперечувала проти позову, обґрунтовуючи, що в анкеті-заяві відсутні умови кредитування.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що на підставі Анкети-заяви від 27.12.2019 року та про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, відповідачу було відкрито рахунок та надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок ( а.с. 11, 12).

У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

Окрім того, позивачем надано довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», з якою відповідач також була ознайомлений, про що свідчить ії підпис.

В ній вказано, що пільговий період до 55 днів (пільгова ставка діє за умови погашення до 25-го числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості). Базова процентна ставка, в місяць 1,9%, комісія за кредитне обслуговування (щомісячна) 1% на залишок заборгованості, непогашеної на протязі пільгового періода. Строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним. Розмір щомісячних платежів (враховуючи плату за використання кредитних коштів у звітному періоді) 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості.

При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Згідно довідки банку на підставі договору ОСОБА_2 було відкрито кредитну картку 27.12.2013 - №582002 строк дії до жовтня 2023 року (а.с. 10).

Кредитний ліміт збільшувався на протязі користування ОСОБА_2 кредитною картою 27.12.2019 до 10 000,00 грн., 05.03.2020 до 20 000,00 грн., 18.05.2021 до 30 000,00 грн., 25.08.2021 до 35 000,00 грн., 05.04.2022 зменшено до 34 037,67 грн., та 26 грудня 2022 року кредитний ліміт встановлено 0,00 грн,, що підтверджується довідкою про зміну кредитування та обслуговування (а.с. 9).

Згідно виписки за договором, відповідач користувався кредитними коштами (а.с.43- 46).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Позивачем належними та допустимими доказами доведено факт укладення договору та наявність заборгованості за тілом кредиту у сумі 34726,79 грн. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «Приват Банк» не повернуті, суд приходить до висновку про наявність правових підстав длястягнення на користь позивача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 34726,79 грн.

Щодо пред`явленої вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за простроченими відсотками за весь час користування кредитними коштами в сумі 7934,94 грн. суд зазначає наступне.

Додані до позовної заяви Паспорт споживчого кредиту (а.с. 13-16), витяг з Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 25-28) та витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с. 17) передбачають стягнення процентів, неустойки (штрафу, пені).

Пунктом 2.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених вказаним кредитним договором.

Відповідно до п. 2.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг відповідач зобов`язаний у разі невиконання зобов`язань за договором на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (в тому числі простроченого кредиту й овердрафту), оплати винагороди Банку.

У заяві позичальника від 27.12.2019 не зазначена процентна ставка за користування кредитними коштами.

Посилання позивача на Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи банку, суд відхиляє, оскільки вони не підписані боржником.

Умови та Правила надання банківських послуг ПАТ КБ «Приватбанк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана позичальником.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються Банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяги з Тарифів та Умов розумів відповідач та ознайомлювався і погоджувався з ними, підписуючи заяву від 27.12.2019, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів та саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Проте позивачем до матеріалів справи додано заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, яку ОСОБА_2 підписала 27.08.2021 року (а.с. 115 -122).

З огляду на вищевикладене, враховуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом підлягають стягненню з 28.08.2021 року, та складають 1220,28 грн., у задоволенні позову в частині вимог щодо стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 6714,66 грн., які нараховані до 27.08.2021, відмовляє за недоведеністю.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 2261,56 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 19, 81, 133, 141, 264, 265, 274 ЦПК України, cуд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним логовором у розмірі 35 947 (тридцять п`ять тисяч дев`ятсот сорок сім) гривень 07 копійок, з яких: заборгованість за кредитом - 34 726,79 грн.; заборгованість за відсотками за користування кредитом 1 220,28 грн..

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2261 (дві тисячі двісті шістдесят одну) гривню 56 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування учасників справи:

Позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», , адреса місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д.;

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 23.04.2024.

Суддя С.О. Рубіжний