Справа №351/2803/23
Номер провадження №2/351/219/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Сегіна І.Р.,

за участі секретаря - Том`юк С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Снятинської міської ради, про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися в суд із позовом до Снятинської міської ради про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивували тим, що на праві спільної часткової власності членів колгоспного двору ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та їм- позивачам належало по 1/5 частині житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 .

Дане будинковолодіння відносилось до суспільної групи "колгоспний двір", в якому станом на 15.04.1991р. були зареєстровані та проживали дані особи.

Внаслідок смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, спадкоємцем якої за законом став її чоловік - ОСОБА_4 , який фактично прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав.

03.12.2000р. ОСОБА_4 складв заповіт, який було посвідчено секретарем Устянської сільської ради, відповідно до якого все своє майно заповів своєму сину - позивачу ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, єдиним спадкоємцем якої згідно заповіту став ОСОБА_1 , інших спадкоємців немає.

З метою оформленнґя спадщини він ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що частки у майні колгоспного двору не визначені.

Просять визнати за ними право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 : за ОСОБА_1 - на 3/5 частини житлового будинку, за ОСОБА_2 - на 1/5 частину будинку та за ОСОБА_3 - 1/5 частину.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 подали до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали, просили позов задоволити.

Представниквідповідача Снятинської міської ради подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю.

Суд, дослідивши та перевіривши зібрані докази в їх сукупності, а саме: - довідку Старостинського округу № 5 с. Вовчківці, с. Орелець від 10.11.2023р., згідно якої у господарстві по АДРЕСА_1 станом на 15.04.1991р. яке відносилось до суспільної групи "колгоспний двір", були зареєстровані та проживали: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; - свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок від 13.06.1990р., згідно якого вищевказаний житловий будинок належить на праві особистої власності колгоспного двору, головою якого є ОСОБА_4 ; - свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , згідно якого ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; - свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , згідно якого ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; - заповіт, посвідчений 03.12.2000р. секретарем Устянської сільської ради, згідно якого спадкоємцем всього належного на праві власності ОСОБА_4 майна є ОСОБА_1 ; - виписку з інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ від 27.10.2023р., згідно якої вищевказаний житловий будинок на праві особистої власності колгоспного двору належить ОСОБА_4 , частка в майні колгоспного двору не визначена; - довідку Першої Снятинської державної нотаріальної контори від 07.11.2023р. №1212/02-14, згідно якої після смерті ОСОБА_5 спадкоємцем за законом на все майно був її чоловік ОСОБА_4 , спадкова справа № 527/2009; - довідку Першої Снятинської державної нотаріальної контори від 07.11.2023р. №1211/02-14, згідно якої після смерті ОСОБА_4 спадкоємцем за заповітом на все майно є його син ОСОБА_1 , спадкова справа № 442/2013; - постанову Першої Снятинської державної нотаріальної контори від 07.11.2023р., згідно якої ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у зв`язку з тим, що частки у майні колгоспного двору не визначені; - інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.11.2023р., згідно якої право власності на спірний житловий будинок не зареєстровано; - рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій №№ 71115686, 71115686 від 15.01.2024р., відповідно до якого ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відмовлено у проведенні реєстраційних дій, у зв`язку з тим, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, а саме: відсутній розподіл часток права власності між членами колгоспного двору, - вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз`яснення ст.ст. 17, 18 ЗУ «Про власність» вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до Постанови Верховної Ради Української РСР від 26 березня 1991 року № 885-ХІІ був введений в дію Закон України "Про власність".

Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зібрані по справі докази вказують, що спірне господарство, яке розташоване по АДРЕСА_1 , відносилось до суспільної групи «колгоспний двір», у якому станом на 15.04.1991р. були зареєстровані та проживали: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а отже, кожному з них належало по 1/5 частині спірного житлового будинку. Після смерті ОСОБА_5 , в управління спадковим майном вступив її чоловік ОСОБА_4 , тобто його частка стала становити 2/5 частини у спірному будинковолодінні. Після смерті ОСОБА_4 спадкоємцем за заповітом став його син ОСОБА_1 , який прийняв спадщину, звернувшись у встановлений строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а отже, його частка у спадковому майні стала становити 3/5 частини. Постановою державного нотаріуса позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , у зв`язку з тим, що частки у майні колгоспного двору не визначені.

За вказаних підстав, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, а саме: за позивачем ОСОБА_1 слід визнати право власності на 3/5 частини, за ОСОБА_2 - право власності на 1/5 частину, за ОСОБА_3 - право власності на 1/5 частину житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_1 .

На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 321, 328, 1217, 1218, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/5 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруди, що розташований АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/5 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруди, що розташований АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/5 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруди, що розташований АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий Ігор СЕГІН