Провадження № 2-п/357/33/24
У Х В А Л А

09 липня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Бондаренко О.В., за участю секретаря судового засідання Кононюка П.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву, про перегляд заочного рішення, у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» до ОСОБА_1 , про стягнення коштів за електроенергію,

В С Т А Н О В И В :

31.05.2024 представник заявника, адвокат Володько Ігор Степанович, звернувся до суду з даною заявою, яка передана до розгляду 18.06.2024, в якій просить скасувати заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30.01.2024 по справі №357/12166/23 за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» до ОСОБА_1 , про стягнення коштів за електроенергію, та призначити справу до розгляду в загальному провадженні. Також, просить поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду.

Заяву обґрунтовує тим, що про існування заочного рішення суду від 30.01.2024 відповідачка дізналась випадково, у зв`язку з тим, що на її банківський пенсійний рахунок був накладений арешт, а копію заочного рішення суду було отримано її представником лише 14.05.2024. Вважає, що заочне рішення необхідно переглянути і воно підлягає скасуванню виходячи з наступного. Справу розглянуто без участі відповідача та/або її представника, оскільки відповідачка належним чином не була повідомлена про час і місце судового засідання, тому була позбавлена свого законного права подати відзив, заперечення на позовну заяву. Відповідачка ніяких документів з суду не отримувала, будь яких повідомлень про час і місце слухання справи також не отримувала, а також не отримувала рішення суду. Посилання на докази, якими відповідачка обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача. Дійсно, ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_1 та споживає електричну енергію. В квартирі вона проживає одна, має статус «Дитина війни», тобто має пільгу за сплату комунальних послуг і пільгова норма споживання становить 75 кВт/годин на місяць. Відповідачкою було укладено 13.05.2010 із ЗАТ «А.Е.С.Київобленерго» договір № 200093251 про користування електричною енергією, з якого вбачається, що кількість проживаючих в квартирі - одна особа, пільгова норма споживання - 75 кВт/годин на місяць, а облік електричної енергії здійснюється однофазним лічильником: тип СО-5 № 779377, дата повірки 1990 рік. Тобто, вказаним договором підтверджується, що в 1990 році була здійснена повірка електричного лічильника. З Акту про порушення № К 047019 від 02.09.2022 вбачається, що повірка електричного лічильника була здійснена в 1980 році. Відповідно до п. 5.2.1. Кодексу комерційного обліку електричної енергії (затвердженого Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року за № 311 (у редакції постанови НКРЕКП за №716 від 20.03.2020) - Електроустановки споживачів та інших учасників ринку мають бути забезпечені повіреними, введеними в експлуатацію та прийнятими до розрахунків (введеними в облік) вузлами обліку, а також (за потреби) засобами для контролю та реєстрації параметрів якості електричної енергії, частоти та тривалості перерв в електропостачанні. Постановою Кабінету Міністрів України за № 374 від 04.06.2015 року затверджено Перелік категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, згідно п. 39 якого, лічильники активної та реактивної електроенергії підлягають повірці кожні 7 років. Тобто, відповідно до Договору про користування електричною енергією № 200093251 від 13.05.2010 повірка лічильника здійснювалась в 1990 році і до моменту складання Акту про порушення № К 047019 від 02.09.2022 лічильник мав бути повірений 4,5 рази (2022 р. - 1990 р. - 32 р., а 32:7= 4,5). А відповідно до Акту про порушення, повірка лічильника здійснювалась в 1980 році і в цьому випадку мало бути здійснено 6 періодичних повірок лічильника (2022 р. - 1980 р. = 42 роки (42:7=6)). При цьому, в двох різних вищевказаних документах вказано різний рік проведення повірки і це свідчить про те, що з моменту встановлення даного лічильника в 1970 році повірка його взагалі жодного разу не проводилась. І позивачем суду не надані докази проведення повірки даного лічильника. Відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки обслуговування та ремонту (у тому числі демонтажу, транспортування та монтажу) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну енергію і газ), що є власністю фізичних осіб, спільною власністю співвласників багатоквартирного будинку, покладається на суб`єктів господарювання, що надають послуги з електро- і газопостачання. Крім того, п. 13 Договору про користування електричною енергією №200093251 від 13.05.2010 енергопостачальник зобов`язується проводити не менше як один раз на 6 місяців контрольне знімання показань приладів обліку у Споживача відповідно до затверджених графіків, проводити планову повірку, ремонт і заміну приладів обліку в терміни, встановлені нормативно-технічними документами та договорами. Аналогічні вимоги, крім вказаного договору, встановлені і законодавчо (Кодексом комерційного обліку електричної енергії (затвердженого постановою НКРЕКП 14.03.2018 року за № 311 (у редакції постанови НКРЕКП від 20.03.2020 року за № 716)). Тобто, якщо не брати до уваги, що лічильник 1969 року випуску і встановлений ще при введені будинку в експлуатацію в 1970 році (відповідач фактично проживає в квартирі даного будинку з 1971 року), а брати час від укладення Договору про користування електричною енергією №200093251 від 13.05.2010, то за період з 2010 року по 2022 рік за 12 років, позивач ( його представник) був зобов`язаний 24 рази зробити огляд лічильника, в тому числі і на механічне втручання в роботу приладу обліку. Позивач при зверненні з даним позовом до суду не надав жодного доказу, що як мінімум протягом останніх 12 років проводилось обстеження лічильника і мається відмітка «втручання в дію приладу обліку відсутнє». Крім того, лічильник є власністю позивача (електропостачальної організації), позивач не надав суду Акт прийому-передачі лічильника, тощо, таким чином відповідачка фактично до даного лічильника не має відношення, але при цьому відповідно до укладеного відповідачем Договору про користування електричною енергією № 200093251 від 13.05.2010 здійснює оплату за використану електричну енергію. Крім того, в обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на висновок експертів № 10136 від 31.05.2023 року, проведеного за результатами електротехнічного та трасо логічного дослідження, відповідно до якого, з правого боку кришки наданого на дослідження лічильника електричної енергії виявлено пошкодження у вигляді наскрізного отвору і виявлене пошкодження виконане зважаючи на характер утворення пошкодження та зовнішні ознаки за допомогою пристрою типу «дриля» - свердлінням корпусу лічильнику і біля отвору виявлено численні пошкодження у вигляді різнонапрямлених подряпин поверхні лічильника. Під час огляду барабанного облікового механізму наданого на дослідження лічильника електричної енергії типу СО-5 зав. № 779377 на поверхні обох дисків виявлено численні подряпини. Місце знаходження пошкодження (отвору) на корпусі лічильника знаходиться на одному рівні із розміщенням барабанного облікового механізму. Аналізуючи виявлені пошкодження (отвір на кришці лічильника та пошкодження на обліковому механізмі), можна зробити висновок, що вони були утворені внаслідок здійснення зовнішніх маніпуляцій через зазначений отвір до рухомих елементів облікового механізму з метою гальмування чи зміни його показань. З вказаного висновку вбачається, що наказом директора НІСЕ № 064Е від 11.04.2023 була сформована комісія експертів у складі: - судового експерта Пампухи Геннадія Геннадійовича (Голова комісії), (який має вищу технічну освіту - 1987 році закінчив Одеський електротехнічний інститут зв`язку ім. О.С. Попова, за спеціальністю МЕЗ та отримав відповідну кваліфікацію - інженера електрозв`язку та другу вищу - юридичну освіту; фахівця ОСОБА_2 , який має технічну освіту, фахівця ОСОБА_3 , який має вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень «спеціаліст». Таким чином, експертиза проводилась комісією у складі судового експерта ОСОБА_4 , який не має ніякого відношення за своєю кваліфікацією до дослідження електричного лічильника, а також фахівцем радіотехніком без вищою освіти ОСОБА_2 і фахівцем, який мав раніше кваліфікацію судового експерта ОСОБА_3 , при цьому трасологічне дослідження проводив фахівець ОСОБА_3 , тому виникає обґрунтовані сумніви у висновках вказаної експертизи. При цьому на вирішення експертів на ставилось взагалі питання про час виникнення виявлених пошкоджень, що свідчить про те, що лічильник вже міг бути встановлений з даним пошкодженням, або пошкодження в лічильнику були зроблені в період з 1970 року по 1991 рік і таким чином збитки могли бути завдані СРСР, а позивач не являється правонаступником Радянського Союзу і у будь-якому випадку безпосередньо позивачу по даній справі збитки не були завдані. Також, технічною перевіркою, проведеною 02.09.2022 у відповідача було виявлено порушення ПРРЕЕ: пошкодження розрахункового лічильника електричної енергії (виявлено отвір в корпусі лічильника) і за підсумками перевірки було складено акт про порушення № К 047019 і позивачем нараховано відповідачу суму вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення у розмірі 10384,80 грн за період 02.03.2022 по 01.09.2022.Тобто, позивач вважає, що відповідач безобліково використовувала електроенергію. Для порівняння візьмемо кількість спожитої відповідачем електричної енергії наприклад за 6 місяців до 02.09.2022 (дата складання Акту) і 6 місяців після цього, тобто вже коли був установлений новий електричний лічильник. Тобто, за показниками старого лічильника відповідач споживала в середньому 30-40 кВт/год. в місяць, а всього за даний період 172 кВт/год. Після встановлення нового лічильника спожито всього за даний період 145 кВт/год і така кількість споживання електричної енергії залишається і на даний час. Тобто після встановлення нового лічильника відповідач за показниками стала споживати навіть менше електричної енергії, а саме в середньому 20-24 кВт/год. Це свідчить про те, що відповідач що до складання Акту про порушення, що після складання та заміни лічильника, споживала та споживає однакову кількість електричної енергії, навіть показники зменшились, що пояснюється встановленням нового та більш точного електричного лічильника, та свідчить про те, що відповідач не використовувала безобліково електричну енергію. Відповідачка по справі пенсіонерка, 1943 року народження, тобто на момент складання Акту про порушення останній виповнилось 79 років, проживає у квартирі одна протягом останніх 20 років, має пільгу «дитина війни», в квартирі відповідача навіть відсутня мікрохвильова пічка та електричний чайник, тому безглуздо навіть уявляти, що відповідач пошкодила електричний лічильник, безобліково використовувала електричну енергію. Виникає питання - як стара жінка, яка проживає самотньо в квартирі, без знання будови приладу обліку і в якому саме місці потрібно зробити отвір у корпусі лічильнику для його зупинки та без остраху бути ураженою електричним струмом могла це фізично зробити? При цьому електричний лічильник знаходиться на сходовій площадці багатоквартирного будинку і до лічильника має доступ хто завгодно. Отже, відповідачка була позбавлена права заперечувати щодо позовних вимог, з`ясовувати питання щодо безоблікового використання електричної енергії і доводити обставини на які буде посилатися у судовому засіданні.

20.06.2024 представник позивача, за довіреністю ОСОБА_5 , подав до суду заперечення на заяву про перегляд заочного рішення, в яких зазначив, що зважаючи на те, що судом чітко дотримано встановленого процесуального порядку виклику відповідача в судове засідання та направлення їй копії рішення, яке прийняте судом у повній відповідності до вимог чинного матеріального права в порядку передбаченому процесуальним законом, відсутні об`єктивні підстави для перегляду цього заочного рішення судом першої інстанції. Зокрема, підставою перегляду заочного рішення, відповідач вказує порушення термінів повірки засобу обліку, некомпетентність експертів та неспівмірність нарахувань з реальними обсягами споживання відповідачем електричної енергії. Проте такі доводи відповідача є надуманими, голослівними та не підтверджуються жодною нормою права. Натомість згідно пп. 3 п. 8.4.2 ПРРЕЕ, що затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018, визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснюється оператором системи на підставі акта про порушення, складеного у порядку, визначеному цими Правилами, у разі виявлення пошкодження (розбите скло, пошкодження цілісності корпусу лічильника тощо) або відсутність засобів вимірювальної техніки (за умови наявності акта про пломбування, складеного в порядку, установленому Кодексом комерційного обліку, або іншого документа, який підтверджує передачу на збереження засобів вимірювальної техніки, та у разі пошкодження засобів вимірювальної техніки за умови втручання споживача в роботу засобів вимірювальної техніки), інші дії споживача, які призвели до зміни показів засобів вимірювальної техніки (використання фазозсувного трансформатора, постійних магнітів (у разі невстановлення на/в лічильник індикаторів), пристрою випромінювання електромагнітних полів тощо). Як визначено абз. 1 п. 8.4.4 ПРРЕЕ, факт пошкодження пломб та/або індикаторів, та/або засобів вимірювальної техніки, факт втручання споживача в роботу засобів вимірювальної техніки, крім випадків спрацювання індикаторів (фіксації індикаторами впливу фізичних полів), має бути підтверджений експертизою, проведеною спеціалізованою організацією (підприємством), яка має право на її проведення відповідно до законодавства. При цьому, за приписами абз. 2 п. 8.4.1 ПРРЕЕ, нарахування обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення не застосовується лише у разі своєчасного (до виявлення порушення представниками оператора системи) письмового повідомлення споживачем оператора системи про виявлені ним пошкодження засобів вимірювальної техніки. Пункт 8.4.5 ПРРЕЕ, при порушенні термінів повірки засобу обліку, передбачає звільнення споживача від відповідальності лише при виявленні порушень зазначених у пп. 1 п. 8.4.2 ПРРЕЕ, а порушення виявлене у відповідачки підпадає під дію пп. 3 п. 8.4.2 ПРРЕЕ, що у встановленому порядку підтверджене експертизою, проведеною спеціалізованою організацією, яка має на це право відповідно до законодавства. Актом про передачу на відповідальне збереження приладу обліку та пломб встановлених на ньому від 31.01.2015, підтверджується передача на збереження відповідачу цього засобу обліку електричної енергії, а нарахування вартості необлікованої електроенергії здійснено позивачем у чіткій відповідності з вимогами п. 8.4.9, згідно п. 8.4.11, за період визначений пп. 1 п. 8.4.8 ПРРЕЕ, враховуючи вимоги абз. 1 п. 8.4.4 ПРРЕЕ. Іншої методики визначення вартості необлікованої електроенергії при такому порушенні як пошкодження засобу вимірювальної техніки не існує, а доводи відповідача, про обсяги реального споживання не витримують жодної критики та не можуть братися до уваги через специфіку правовідносин, які чітко врегульовані законодавцем. У зв`язку з тим, що судом ухвалене правильне і законне судове рішення, просить залишити без задоволення заяву про перегляд заочного рішення.

19.06.2024 судом поновлено ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, прийнято заяву до провадження та призначено судове засідання на 09.07.2024 о 15 год. 00 хв.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, представник позивача, за довіреністю ОСОБА_5 у запереченнях на заяву від 20.06.2024 просив розгляд заяви проводити без участі представника позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.1 ст. 287 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, оглянувши матеріали заяви та матеріали цивільної справи №357/12166/23, при вирішенні заяви про перегляд заочного рішення виходить з наступного.

30.01.2024 заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області позов Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» до ОСОБА_1 , про стягнення коштів за електроенергію, задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» вартість безобліково використаної електроенергії у розмірі 10384,80 грн, вартість проведеної експертизи у розмірі 15487,20 грн та судові витрати (судовий збір) у розмірі 2684,00 грн, всього 28556,00 грн.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2009 р. визначено, що суд скасовує заочне рішення, якщо визнає, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Так, з матеріалів справи (а.с. 54) вбачається, що згідно відомостей з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання відповідачки, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , і вона повідомлялася про судове засідання призначене на 30.11.2023, 20.12.2023 та 30.01.2024, шляхом направлення судових документів за вказаною адресою реєстрації місця проживання (а.с. 69, 83-84, 85), які повернулися з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

У правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду України № 127/2871/16-ц від 20.06.2018, зазначено, що повернута судова повістка з причини - «закінчення терміну зберігання», що не свідчить про відмову позивача від одержання повістки чи про його незнаходження за адресою, не є належними способами повідомлення позивача про розгляд справи, який в такому випадку відкладається.

Також, у постанові Верховного Суду від 26.11.2020 №522/106/15-ц зроблено правовий висновок, що судові повістки про розгляд справи, призначений судом, ні позивач, ні її представник не отримували, що підтверджується поверненими до суду апеляційної інстанції повідомленнями про вручення поштового відправлення з відміткою служби поштового зв`язку «за закінченням встановленого строку зберігання», а розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням ст. 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод».

Таким чином, враховуючи вищевикладене, зазначені обставини є поважними причинами неявки відповідачки в судове засідання, а тому остання не була повідомлена про розгляд справи та не мала можливості подати до суду відзив на позовну заяву разом із запереченнями проти наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими вона не погоджується із посиланням на відповідні докази.

Крім того, суд враховує, що заочне рішення суду від 30.01.2024 не було вручену відповідачці особисто та повернулося до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 86).

Суд приймає до уваги міркування відповідачки викладені у заяві щодо доводів позивача та доданих до позову доказів, оскільки вони мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, виходячи з принципів цивільного судочинства, оглянувши матеріали справи, оцінивши повідомлені заявником обставини, суд дійшов висновку, що заява про перегляд заочного рішення підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 287-288, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення від 30.01.2024 у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» до ОСОБА_1 , про стягнення коштів за електроенергію, задовольнити.

Скасувати заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 30.01.2024 у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» до ОСОБА_1 , про стягнення коштів за електроенергію.

Призначити справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи на 06 серпня 2024 року о 11 год. 30 хв.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, яка розглядається, на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: https://court.gov.ua/sud1003/.

Ухвала оскарженню окремо від рішення не підлягає, заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О. В. Бондаренко