ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

18 березня 2024 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 735/469/23

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/277/24

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді: Скрипки А.А.

суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Коропського районного суду Чернігівської області від 27 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,

в с т а н о в и в:

Не погоджуючись із рішенням Коропського районного суду Чернігівської області від 27.09.2023 року, ОСОБА_1 27.11.2023 року (а.с.70) подав на нього апеляційну скаргу.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 25.12.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Коропського районного суду Чернігівської області від 27.09.2023 року було залишено без руху, оскільки апеляційна скарга була подана ОСОБА_1 із пропуском строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції від 27.09.2023 року. При цьому, апелянту було надано десятиденний строк з дня вручення копії даної ухвали для усунення недоліку апеляційної скарги, шляхом надання апеляційному суду доказів на підтвердження наявності підстав для поновлення строку апеляційного оскарження, зазначених ним у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції від 27.09.2023 року, або подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у даній справі, із зазначенням інших підстав для поновлення пропущеного строку. ОСОБА_1 було роз`яснено, що у разі неподання у встановлений в ухвалі строк заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, або якщо вказані в заяві підстави для поновлення строку будуть визнані неповажними, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою буде відмовлено.

Копія ухвали Чернігівського апеляційного суду від 25.12.2023 року була направлена на адресу ОСОБА_1 (а.с.77), і отримана ОСОБА_1 16.01.2024 року, що підтверджується витягом з реєстру відправки Чернігівського апеляційного суду та витягом з реєстру Укрпошти (а.с.78,79).

Копію ухвали Чернігівського апеляційного суду від 25.12.2023 року апеляційним судом також було надіслано представнику ОСОБА_1 - адвокату Сизьку Д.Б. в його електронний кабінет і доставлено до електронного кабінету 30.12.2023 року (а.с.76). Таким чином, відповідно до приписів п.2 ч.6 статті 272 ЦПК України, днем вручення представнику апелянта копії вказаної ухвали, є 30.12.2023 року.

Проте, у встановлений Законом строк вимоги ухвали Чернігівського апеляційного суду від 25.12.2023 року апелянтом ОСОБА_1 виконані не були.

Відповідно до приписів п.4 ч.1 статті 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Згідно положень ч.1 статті 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Європейський Суд з прав людини у рішенні від 07.07.1989 року у справі Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Регламентоване ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується із обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Європейський Суд з прав людини у рішенні від 18.02.2021 року у справі Sydorenko v. Ukraine зазначив наступне … Хоча загальна концепція справедливого судового розгляду та фундаментальний принцип змагальності провадження вимагають належного вручення судових документів стороні, стаття 6 Конвенції не заходить так далеко, що зобов`язує національні органи влади забезпечити ідеально функціонуючу поштову систему.

Іншими словами, органи влади несуть відповідальність лише за ненадсилання заявнику відповідних документів. Той факт, що заявниця не отримала кореспонденцію, надіслану їй Вищим спеціалізованим судом, сам по собі не є достатнім для того, щоб закласти аргументовану основу для заяви про те, що права заявниці за статтею 6 § 1 Конвенції були порушені.

У цьому відношенні Суд вважає вражаючим, що, знаючи про труднощі з доставкою кореспонденції в минулому або, принаймні, про твердження органів влади щодо цього, заявниця залишалася досить пасивною і, схоже, не вжила жодних заходів, спрямованих на те, щоб надіслана їй кореспонденція дійшла до неї. Вона також не зверталася до судів із жодним запитом щодо стану провадження, хоча була велика ймовірність того, що інша сторона оскаржить рішення, ухвалене на користь заявниці.

У зв`язку з цим Суд нагадує, що зацікавлена сторона зобов`язана проявити особливу старанність у захисті своїх інтересів і вжити необхідні заходи для ознайомленні з рухом провадження у справі.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції від 27.09.2023 року була подана ОСОБА_1 після закінчення строку на апеляційне оскарження, і при цьому, ОСОБА_1 не надав апеляційному суду належних та достатніх, у розумінні приписів статей: 77,80 ЦПК України, доказів на підтвердження наявності підстав для поновлення строку апеляційного оскарження. В обгрунтування заявленого клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження ОСОБА_1 зазначав, що копію повного текту оскаржуваного ним рішення суду першої інстанції від 27.09.2023 року він отримав поштою 26.10.2023 року, але жодних доказів на підтвердження даних обставин, апелянт суду не надав. При цьому, із наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.60) вбачається, що копію оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 27.09.2023 року було вручено ОСОБА_1 13.10.2023 року, що спростовує його твердження про те, що копію повного тексту оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 27.09.2023 року він отримав поштою лише 26.10.2023 року. Апелянт не подав апеляційному суду заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у даній справі, із зазначенням інших підстав для поновлення строку, як це було запропоновано апелянту в ухвалі Чернігівського апеляційного суду від 25.12.2023 року.

За даних обставин, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Коропського районного суду Чернігівської області від 27.09.2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

Керуючись: п.4 ч.1, ч.4 статті 358, статтями: 389, 390 ЦПК України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Коропського районного суду Чернігівської області від 27 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: