Унікальний номер справи 761/7269/23
Номер апеляційного провадження 22-ц/824/2397/2024
Головуючий у суді першої інстанції Притула Н.Г.
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач
Постанова

Іменем України

28 лютого 2024 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Поливач Л.Д. (суддя - доповідач),

суддів: Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І.

секретар судового засідання: Авєлін А.О.

сторони:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_3 , на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 27 листопада 2023 року, постановлену у складі судді Юзькової О.Л., в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва,

у с т а н о в и в :

У лютому 2023 ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24 травня 2023 року відкрито провадження у даній справі.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27 листопада 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду про залишення позову без розгляду ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить її скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24 травня 2023 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду. Відповідно до змісту ухвали підготовче судове засідання було призначено на 23 серпня 2023 року о 08 год. 30 хв.

Апелянт зазначає, що під час ознайомлення зі справою, а саме 01.08.2023 було встановлено, що в матеріалах справи міститься судова повістка виготовлена 13.07.2023, відповідно до вказаної повістки перше судове засідання було призначено на 09 год. 30 хв. 23 серпня 2023 року. Вказана повістка також була отримана позивачем ОСОБА_1 .

23.08.2023 представник ОСОБА_1 з`явився в судове засідання на 09 год. 30 хв., однак по прибуттю було виявлено, що засідання вже відбулося. У зв`язку із чим представник позивача був повідомлений про наступну дату засідання - 27.11.2023.

Звертає увагу апеляційного суду на ту обставину, що 27.11.2023 представник позивача не мав можливості завчасно з`явитися в судове засідання у зв`язку з погодними умовами та повною відсутністю можливості належним чином повідомити про неможливість явки в судове засідання.

Отже, на думку апелянта, позивач та його представник фактично не з`явились лише в одне судове засідання з його вини, а саме 27.11.2023. При цьому представник позивача не мав можливості повідомити завчасно суд про неможливість забезпечення явки, оскільки знаходився в дорозі в складних погодних умовах.

Своїм право на подачу відзиву на апеляційну скаргу відповідач не скористався.

Представник позивача Гайдук О.О. у судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтримала подану апеляційну скаргу з викладених підстав та просила її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання апеляційної інстанції не з`явився, про час та дату розгляду справи повідомлявся у відповідності до вимог закону. Будь - яких заяв, клопотань від відповідача на час розгляду справи до суду апеляційної інстанції не надходило. Представник ОСОБА_2 - адвокат Басараб Н.В. в судове засідання не зявилась, про час та дату розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить звіт про доставку їй судової повістки.

Суд апеляційної інстанції вважав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та його представника з урахуванням вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України. Їх неявка в судове засідання не унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та не перешкоджає її розгляду.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_4 , перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість постановленої ухвали суду в межах апеляційного оскарження, суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

У відповідності до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Із матеріалів справи вбачається, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24 травня 2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження, призначено справу у підготовче судове засідання на 23.08.2023 о 08 год. 30 хв.

23.08.2023 протокол судового засідання не роздрукований з технічних причин. Судом було відкладено розгляд справи на 27.11.2023.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27 листопада 2023 року позов ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Так, постановляючи ухвалу про залишення позову без розгляду суд виходив з того, що ОСОБА_1 повторно не з`явився та не забезпечив явку свого представника у судове засідання без поважних причин, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав.

Проте колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Так, пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України та частиною 5 статті 223 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Судом встановлено, що ухвалою суду від 24.05.2023 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 23.08.2023.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи довідки, складеної секретарем судового засідання Марінченко Л.В., протокол судового засідання від 23.08.2023 по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики грошей, не роздрукований з технічних причин. (а.с. 91).

Отже, перевірити час проведення судом першої інстанції даного судового засідання та явку учасників справи (їх представників) в судове засідання суд апеляційної інстанції позбавлений можливості, але з матеріалів справи чітко вбачається, що відповідно до ухвали суду підготовче судове засідання було призначено на 23.08.2023 о 8.30 год., але судові повістки були відправлені учасникам справи на 23.08.2023 о 9.30 год.

Про судове засідання призначене на 27.11.2023 повідомлена представник позивача ОСОБА_3 , підтвердженням чого є її розписка наявна в матеріалах справи (а.с.92). Що свідчить про те, що представник позивача була присутньою в приміщенні суду першої інстанції саме 23.08.2023.

27.11.2023 позивач та його представник у судове засідання суду першої інстанції не з`явились, причини неявки суду не повідомили, клопотання про відкладення судового засідання чи розгляд справи у їх відсутність на адресу суду не надходили.

Згідно з частинами першою та другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні.

Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

За змістом частин першої-другої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

За змістом статті 257 ЦПК України повторне неприбуття позивача, належними чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання необхідно розуміти як неприбуття вдруге на розгляд справи за наявності у справі достовірних даних (доказів) щодо належного повідомлення позивача про дату, час і місце судового розгляду.

Якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, то в такому випадку суд не вправі залишити його позов без розгляду.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Застосування правових наслідків, передбачених ст.ст. 223, 257 ЦПК України, залежить від таких обставин: належне, відповідно до встановленого процесуальними нормами порядку, повідомлення особи, яка не з`явилась в судове засідання, про час і місце розгляду справи; поважність причини неявки; наявність заяви від позивача про розгляд справи за його відсутності.

Отже, не зважаючи на ту обставину, що апелянт в апеляційній скарзі зазначає, що представник ОСОБА_1 з`явилась в судове засідання 23.08.2023 о 09 год. 30 хв. (як її викликав суд), однак по прибуттю було виявлено, шо засідання уже відбулося, однак апеляційний суд позбавлений можливості перевірити чи дійсно судове засідання проводилося 23.08.2023 о 8.30 год., адже протокол судового засідання не роздрукований, а у справі наявна розписка із особистим підписом представника позивача - ОСОБА_3 , яка 23.08.2023 була повідомлена про наступну дату судового засідання - 27.11.2023.

А відтак, слід дійти висновку, що представник позивача ОСОБА_3 була присутньою в Шевченківському районному суді м. Києва 23.08.2023.

За таких обставин, відсутні підстави вважати неявку позивача чи його представника двічі поспіль в судове засідання без поважних причин.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Однією з підстав для залишення позову без розгляду є повторна, тобто двічі поспіль, неявка в судове засідання позивача, якщо від нього не надходило заяви про розгляд справи без його участі та існують перешкоди для такого розгляду.

При цьому позивач має бути належним чином і в установленому порядку повідомлений про дату, час і місце як першого, так і другого судового засідання, в яке він не з`явився.

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо нез`явлення позивача є перешкодою для розгляду справи. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Вказана позиція неодноразово підтримувалася Верховним Судом, зокрема у постановах від 07 серпня 2020 року у справі № 405/8125/15-ц, від 21 вересня 2020 року у справі № 658/1141/18.

Отже, враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення позивача та його представника про дату, час та місце судового засідання 23.08.2023 саме о 8.30 год, враховуючи, що неможливо встановити явку обо неявку в судове засідання призначене на 23.08.2023 представника позивача, враховуючи, що неможливо перевірити саме час відкриття судового засідання в цей день, а відтак і відсутні підстави вважати, що позивач та його представник двічі поспіль не з`явилися в судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про залишення позову без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на встановлені судом апеляційної інстанції обставин справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо повторності неявки позивача та його представника у судове засідання, належним чином повідомлених про час та місце судового засідання, а тому висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для залишення позовної заяви без розгляду колегія суддів вважає необґрунтованим.

Зазначені порушення судом першої інстанції норм процесуального права є підставою для скасування ухвали суду і направлення справи до суду першої інстанції відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 379, 381-384, 386, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_3 , задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 27 листопада 2023 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом пятнадцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 15 березня 2024 року.

Судді

Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна