Справа № 465/7782/22 Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин М.О.
Провадження № 22-ц/811/3566/23 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Ванівського О.М.

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

секретаря: Псярук О.В.,

з участю: апелянта ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Франківського районного суду м.Львова від 07 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ЛКП «Львівській ліхтар» про визнання недійсними рахунків по будинку, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ЛКП «Львівській ліхтар» та просив визнати недійним усі рахунки виставлені ЛКП «Львівській ліхтар» по будинку площа Липнева, 2 з 01.01.2020 року, як протиправні, фіктивні та судові витрати покласти на відповідача.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що з 01.01.2020 року він почав отримувати рахунки за житлово-комунальні послуги від ЛКП «Львівській ліхтар». Однак жодного договору з цією установою ні він, ні його члени його сім`ї не укладали, відповідач намагається стягнути з нього кошти в якості винагороди за послуги, які він не замовляв та вартість послуг, які йому не надавали, з метою досудового врегулювання він неодноразово звернувся до відповідача запитами, заявами, скаргами проте відповідач ухиляється від надання документів, що підтверджували б законність і факт надання йому житлово-комунальних послуг. Крім цього, вважає, що порушено його право брати участь в правлінні будинку; протокол зборів, управління відсутній, рішення про обрання управителя будинку Львів площа будинку №2 в особі ЛКП «Львівській ліхтар», тарифи і його винагороди ніхто з співвласників будинку не приймав та при цьому було порушено вимоги щодо передачі його персональних даних відповідачу. Відтак вказує, що щомісячні виставлені йому рахунки, житлово-комунальних послуги і винагороди з 01.01.2020 року, мають ознаки фіктивності в які внесено неправдиві відомості з метою отримання коштів та винагороди від нього та співвласників будинку АДРЕСА_1 . У зв`язку з чим, просив позов задоволити.

Оскаржуваним рішенням Франківського районного суду м.Львова від 07 листопада 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ЛКП «Львівській ліхтар» про визнання недійсними рахунків по будинку відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу.

Вважає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим.

Зазначає, що суд ухилився від правової оцінки доказів фальсифікації зборів власників будинку АДРЕСА_1 , нікчемності протоколу №205 від 22.07.2019 року, внаслідок якого було укладено договір управління будинком Липнева 2 з ознаками фіктивного.

Звертає увагу, що суд проігнорував представлені позивачем докази нікчемності протоколу №205 від 22 липня 2019 року, оскільки форма і зміст протоколу не відповідає вимогам закону.

На думку апелянта, суд проігнорував, що його права в управлінні будинком порушено, сфальшовано факт проведення зборів, підроблено підписи у протоколі, сфальшовано підрахунок голосів, укладено договір управління будинком без належного оформлення волевиявлення співвласників будинку.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким визнати протокол зборів власників будинку Липнева, 2 від 22.07.2019 року недійсним, визнати договір управління будинком Липнева, 2 та договір підряду між ЛКП Навколо базару та ЛКП Львівський ліхтар недійсними.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення апелянта ОСОБА_1 на підтримання доводів апеляційної скарги, представника відповідача ОСОБА_2 на її заперечення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Згідно ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачем не надано суду доказів ненадання/неповного надання житлово-комунальних послуг, доказів відсутності у відповідача, як управителя зазначеного будинку на здійснення наданих послуг визначених законом, та доказів щодо відсутності у позивача не здійснювати витрати на утримання майна у визначений законом спосіб, тобто доказів порушення прав позивача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду зважаючи на наступне.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №72747725 від 10.11.2016(а.с.3).

22 липня 2019 року відбулися збори співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується протоколом №205 від 22.07.2019 року(а.с.61).

Відповідно до протоколу від 25 від 22.07.2019 року на зборах співвласників було прийнято:

- рішення про визначення форми управління будинком та обрання його управителя, згідно якого визначено форму управління будинком через управителя ЛКП «Навколо базару», та затверджено умови договору з управителем, передачу протоколу зборів співвласників на зберігання до виконавчого комітету Львівської міської ради;

- обрано уповноважену особу ОСОБА_3 співвласників під час укладення, внесення змін та розірвання договору з управителем, здійснення контролю за його виконанням.

На зборах визначено форму управління будинком - через управителя ЛКП «Навколо базару» та погоджено і укладено з ним Договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком.

На підставі укладеного із співвласниками будинку договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 01.09.2019 року(а.с.56-59,76-80), ЛКП «Навколо базару» визначено надавати послуги співвласникам багатоквартирного будинку.

Договір з управління багатоквартирним будинком був укладений згідно протоколу № 25 зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням за адресою АДРЕСА_1 від 22.07.2019 року.

Ухвалою Львівської міської ради «Про припинення ЛКП «Навколо базару» шляхом приєднання до ЛКП «Львівський ліхтар»(а.с.86), до якої ухвалено:

1)Припинити ЛКП «Навколо базару» шляхом приєднання до ЛКП «Львівський ліхтар».

2)Утворити комісію з припинення ЛКП «Навколо базару» шляхом приєднання до ЛКП «Львівський ліхтар» та затвердити її персональний склад(додається).

3)Встановити двомісячний строк з моменту державної реєстрації рішення про припинення ЛКП «Навколо базару» шляхом приєднання до ЛКП «Львівський ліхтар» для заявлення кредиторами своїх вимог шляхом їх скерування комісії з припинення ЛКП «Навколо базару» шляхом приєднання до ЛКП «Львівський ліхтар».

4)Контроль за виконанням ухвали покласти на заступника міського голови з питань житлово-комунальних господарств.

В свою чергу, між ЛКП «Львівський ліхтар» та ЛКП «Навколо базару» 28.12.2019 року був укладений договір підряду №1(а.с.81-83).

У відповідності до п.п. 1.1 п.1 Предмету договору Підрядник, тобто ЛКП «Львівський ліхтар», бере на себе зобов?язання по виконанню Договорів про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, укладених між Львівським комунальним підприємством «Навколо базару» та уповноваженими особами від будинків, згідно з додатком цього Договору.

Згідно з переліку будинку, які обслуговує ЛКП на підставі договору на управління багатоквартирним будинку Додатку 1 до Договору під №150 значиться будинок - пл. Липнева, 2(а.с.84-85).

Згідно з п.п.1.1 статуту Львівське комунальне підприємство Львівський ліхтар» створене Львівською міською радою згідно з ухвалою міської ради від 31.01.2002р. №1440 та підпорядковане Франківській районній адміністрації, що є представником власника-територіальної громади м.Львова і є органом, до сфери управління якого входить комунальне підприємств(а.с.88-89).

Законом «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.

Відповідно до ст.. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать:

1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.

Послуга з управління багатоквартирним будинком включає:

утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо;

купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку;

поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку;

2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно зі статтею 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Згідно із частиною першою статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Статтею 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що за рішенням співвласників багатоквартирного будинку (уповноваженого органу управління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку), прийнятим відповідно до закону, договір про надання комунальної послуги укладається з виконавцем відповідної комунальної послуги, визначеним статтею 6 цього Закону: кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно (індивідуальний договір); від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою (колективний договір); об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір про надання комунальних послуг, як колективним споживачем.

Порядок укладання, зміни і припинення договорів про надання послуг з управління багатоквартирним будинком визначений ст. 15 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», де передбачено, що договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (зміни до нього) від імені всіх співвласників багатоквартирного будинку укладається з визначеним відповідно до законодавства управителем співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками. У випадках, визначених законом, договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком укладається від імені співвласників багатоквартирного будинку уповноваженою особою органу місцевого самоврядування. В одному багатоквартирному будинку договір про надання послуг з управління може укладатися одночасно не більш як з одним управителем. Договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

Як було встановлено, 22 липня 2019 року відбулися збори співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується протоколом №205 від 22.07.2019 року(а.с.61), на яких було визначено форму управління будинком - через управителя ЛКП «Навколо базару» та погоджено і укладено з ним Договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком.

Між ЛКП «Львівський ліхтар» та ЛКП «Навколо базару» 28.12.2019 року був укладений договір підряду №1(а.с.81-83).

Згідно п.п.1.1 статуту Львівське комунальне підприємство Львівський ліхтар» створене Львівською міською радою згідно з ухвалою міської ради від 31.01.2002р. №1440 та підпорядковане Франківській районній адміністрації, що є представником власника-територіальної громади м.Львова і є органом, до сфери управління якого входить комунальне підприємств(а.с.88-89).

Судом першої інстанції правильно встановлено, що ЛКП «Львівський ліхтар» надає житлово-комунальні послуги мешканцям багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 та виступає як управитель будинку АДРЕСА_1 у встановленому порядку.

Основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність (пункт 5 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Вказаною нормою матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Таким чином, суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.

Верховний Суд у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 571/1306/16-ц зазначив, що суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин та не може вийти за межі позовних вимог. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11 серпня 2022 року у справі № 522/21000/18, від 29 травня 2023 року у справі №201/2656/21.

Оскільки рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку не оскаржувалось, доводи апеляційної скарги щодо нікчемності протоколу №205 від 22.07.2019 року колегією суддів до уваги не беруться.

Відповідно до п. 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Таким чином, за умови встановлення факту надання відповідними організаціями житлово-комунальних послуг по утриманню будинку і прибудинкової території, відсутність договору з обслуговування, що має бути укладено між власником квартири і відповідним об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку не звільняє таку особу від несення витрат на утримання спільного майна. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15.

Окрім цього, згідно правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-2951цс15 від 20 квітня 2016 року, факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

За змістом статей 319, 322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивачем не надано доказів щодо ненадання чи надання неналежної якості послуг з управління будинком відповідачем, не доведено фактів невиконання ЛКП «Львівській ліхтар» обов`язку з надання послуг.

Доводи апеляційної скарги, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а у значній мірі зводяться до переоцінки доказів.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Колегія суддів вважає, що cудом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не убачає.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Франківського районного суду м.Львова від 07 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 14 березня 2024 року.

Головуючий: Ванівський О.М.

Судді Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.