КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/4786/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 року м. Київ

Справа № 752/15798/19

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Левенця Б.Б., Рейнарт І.М.

за участю секретаря судового засідання Кравченко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2023 року, постановлену у складі судді Хоменко В.С.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про захист прав споживачів шляхом визнання недійсним договору кредиту та договору іпотеки,

встановив:

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2023 року позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про захист прав споживачів шляхом визнання недійсним договору кредиту та договору іпотеки - залишено без розгляду.

Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті постановою Київського апеляційного суду від 21 листопада 2019 року.

Не погоджуючись з ухвалою, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись її незаконність, необґрунтованість, порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Вказує, що після скасування Київським апеляційним судом ухвали судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08.09.2022 року справу було призначено до судового розгляду на 02.08.2023 року. В судове засідання він не з`явився у зв`язку з хворобою, про що завчасно повідомив суд і попросив перенести розгляд справи. Повторно справа була призначена до судового розгляду на 16.10.2023 року, проте знову захворів інфекційною хворобою, про що заздалегідь попередив суд, надавши довідку лікаря і просив суд відкласти розгляд справи.

Вказує, що у нього на утриманні двоє неповнолітніх дітей і він не мав фінансової можливості залучити до справи адвоката, який би міг представляти його інтереси в суді. Суд не дав належної оцінки цим обставинам, не врахував загрозу для здоров`я учасників судового засідання у разі присутності позивача з інфекційним захворюванням у судовому засіданні та формально поставив принцип розумності строків розгляду справи, передбачений п. 10 ч. 3 ст.2 ЦПК України, вказавши в ухвалі, що на підставі цього принципу учасникам судового розгляду слід належним чином виконувати усі свої процесуальні обов`язки. Разом з тим, подаючи заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою, позивач не вважав, що якимось чином порушує принцип розумності строків розгляду справи. Наголошує, що зважаючи на принцип судового захисту, доступності до суду, він мав підстави розраховувати на те, що суд перенесе розгляд справи і він зможе обґрунтувати свої позовні вимоги безпосередньо в судовому засіданні.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомили, тому колегія суддів вважала можливим розглянути справу за їх відсутності відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Залишаючи позовну заяву без розгляду ухвалою від 16 жовтня 2023 року, суд першої інстанції виходив з того, що позивач повторно не з`явився у судове засідання, також позивачем не надано заяви про розгляд справи за його відсутності, тому дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

При цьому, суд першої інстанції посилався на правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 22.05.2019 року, від 12.08.2022 року у справі № 686/32906/19.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст. 12 ЦПК України).

Згідно з ч.1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно з ч.1, 2, 5 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що у липні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача АТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Сенс Банк», про захист прав споживачів шляхом визнання недійсними договору кредиту та договору іпотеки.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 14 листопада 2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 14 листопада 2019 року.

Розгляд справи призначався неодноразово.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 08 вересня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання.

Постановою Київського апеляційного суду від 20 грудня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 08 вересня 2022 року - скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.

Після надходження матеріалів справи до суду першої інстанції справу було призначено до розгляду на 27 березня 2023 року на 10 год. 30 хв.

В судове засідання 27 березня 2023 року з`явився представник відповідача Гуйван І.В. , позивач не з`явився, розгляд справи було відкладено на 19 квітня 2023 року на 11 год. 30 хв.

В судове засідання 19 квітня 2023 року з`явились позивач та представник відповідача Гуйван І.В. , позивач заявив клопотання про відкладення розгляду справи для мирного врегулювання спору, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 05 червня 2023 року на 14 год. 30 хв.

04 червня 2023 року позивач ОСОБА_1 подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою, додавши до клопотання виписку з медичної карти амбулаторного хворого.

05 червня представник відповідача Гуйван І.В. подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням у відпустці.

Згідно з довідкою секретаря судового засідання від 05 червня 2023 року, фіксування судового процесу не здійснювалось у зв`язку з неявкою учасників справи.

Розгляд справи було призначено на 02 серпня 2023 року на 11 год. 00 хв., про що позивач повідомлений судовою повісткою, засобами електронного зв`язку шляхом направлення судової повістки на електронну адресу, зазначену позивачем в поданих до суду заявах, клопотаннях, апеляційній скарзі на ухвалу від 08.09.2022 року, та SMS-повідомленням.

Відомості про отримання вказаного повідомлення підтверджується довідками про доставку SMS та про доставку електронного листа.

01 серпня 2023 року позивач ОСОБА_1 подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою, додавши до клопотання виписку з медичної карти амбулаторного хворого.

Згідно з довідкою секретаря судового засідання від 02 серпня 2023 року, фіксування судового процесу не здійснювалось у зв`язку з неявкою учасників справи.

Розгляд справи призначено на 16 жовтня 2023 року на 14 год. 00 хв., про що позивач повідомлений судовою повісткою, засобами електронного зв`язку шляхом направлення судової повістки на зазначену позивачем електронну адресу та SMS-повідомленням.

Відомості про отримання вказаного повідомлення підтверджується довідками про доставку SMS та електронного листа.

16 жовтня 2023 року в судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки не повідомив.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що позивач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, двічі в судові засідання, призначені на 02 серпня 2023 року та 16 жовтня 2023 року, не з`явився, подавав клопотання про відкладення судового засідання , призначеного на 02 серпня 2023 року, у зв`язку з його хворобою.

Клопотання позивача про відкладення судового засідання, призначеного на 16 жовтня 2023 року, в матеріалах справи відсутнє.

В апеляційній скарзі позивач посилався на те, що він не з`явився в судове засідання у зв`язку з інфекційною хворобою та подав відповідні докази, що є поважними причинами неявки в судове засідання, а тому він розраховував на те, що суд перенесе розгляд справи. Проте такі доводи колегія суддів вважає необґрунтованими та безпідставними, виходячи з наступного.

У постанові Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №761/14537/15 Верховний Суд зазначив, що направлення судової кореспонденції на електронну адресу сторони у справі є належним повідомленням при умові, що цей учасник судового процесу повідомив цю електронну адресу та користувався нею - направляв до суду певні процесуальні документи.

Згідно з ч.2, 4, 13 статті 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. За наявності відповідної письмової заяви учасника справи, який не має офіційної електронної адреси, та технічної можливості, повідомлення про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії може здійснюватися судом з використанням засобів мобільного зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, шляхом надсилання такому учаснику справи текстових повідомлень із зазначенням веб-адреси відповідної ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень, в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

В матеріалах справи наявні заяви та клопотання позивача ОСОБА_1 (а.с. 94-95, 96, 114, 115, 117, 126, 127, 140-141, 142-144, 158, 166), в яких зазначено електронну адресу та номер мобільного телефону позивача.

Отже, позивач звертаючись до суду з заявами та клопотаннями, наявними в матеріалах справи, повідомляв свою електронну адресу та номер мобільного телефону, у зв`язку з чим про розгляд справи позивач був повідомлений шляхом надіслання судових викликів засобами електронного зв`язку на його електронну адресу, що зазначені ним особисто.

У постанові Верховного Суду від 21 вересня 2020 року у справі № 658/1141/18 (провадження № 61-3617св19) зазначено, що системний аналіз норм процесуального права (ч. 1, 2, 5 ст. 223 ЦПК України, п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України) свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Наведені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі № 522/7428/15, від 26 вересня 2019 року у справі № 295/19734/13-ц, від 07 жовтня 2019 року у справі № 612/403/16-ц, від 27 березня 2020 року у справі № 522/22303/14-ц.

Таким чином, посилання позивача про поважність причин неявки позивача в судові засідання не заслуговують на увагу, оскільки в разі повторної неявки належним чином повідомленого позивача суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду незалежно від поважності причин повторної неявки позивача в судове засідання.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 212 ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), учасники справи можуть брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Підтвердження особи учасника справи здійснюється із застосуванням електронного підпису, а якщо особа не має такого підпису, то у порядку, визначеному Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» або Державною судовою адміністрацією України.

Таким чином, позивач не був позбавлений можливості порушити перед судом клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з дотриманням положень статті 212 ЦПК України.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про залишення позову без розгляду на підставі ч.5 ст. 223 та п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України у зв`язку з тим, що позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується належними доказами, які містяться у матеріалах справи ( судовою повісткою, довідкою про доставку електронного листа, довідкою про доставку SMS - а.с. 217-220) повторно не з`явився в судове засідання, призначене на 16 жовтня 2023 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач надсилав клопотання про відкладення розгляду справи 16.10.2023 року у зв`язку з його хворобою, не відповідають матеріалам справи, оскільки таке клопотання у справі відсутнє, проте зазначена обставина на висновок суду першої інстанції не впливає, адже при вирішенні судом питання про залишення позовної заяви без розгляду причини повторної неявки позивача у судове засідання правового значення не мають.

Отже, доводи апеляційної скарги в їх сукупності не ґрунтуються на вимогах норм чинного процесуального законодавства України, висновків суду першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм процесуального права, висновки суду відповідають обставинам справи, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374 - 379, 381 - 383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2023 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 15березня 2024 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Левенець Б.Б.

Рейнарт І.М.