КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 760/15011/19 Головуючий у 1 інстанції: Козленко Г.О.

Провадження №22-ц/824/488/2024 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.

14 березня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Олійника В.І., Сушко Л.П.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 21 червня 2023 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ

У травні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Просило стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства заборгованість за кредитним договором № 39_28-05/08-МФ від 08.05.2008 року у розмірі 216 566,85 грн. та судові витрати у розмірі 3248,50 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 08.05.2008 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 39_28-05/08-МФ, за умовами якого банк надав відповідачу кредит (грошові кошти) в сумі 47 934,85 доларів США, а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 07.05.2012 року та сплатити проценти у розмірі 16 % річних.

З метою забезпечення виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором 08.05.2008 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір застави автомобіля марки МАЗ, модель 543205-226, 2007 року виписку, та напівпричіп МАЗ, модель 938660, тип напівпричіп бортовий, 2007 року випуску.

30.08.2011 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 39_28-05/08-МФ від 08.05.2008 року, відповідно до умов якої відповідач зобов`язався повністю повернути кредитні ресурси, отримані за цим договором, до 07.08.2014 року.

23.07.2014 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду № 2 до кредитного договору № 39_28-05/08-МФ від 08.05.2008 року, відповідно до умов якої відповідач зобов`язався повністю повернути кредитні ресурси, отримані за цим договором, до 07.08.2016 року.

27.03.2015 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду № 3 до кредитного договору № 39_28-05/08-МФ від 08.05.2008 року, відповідно до умов якої відповідач зобов`язався повністю повернути кредитні ресурси, отримані за цим договором, до 07.08.2019 року.

Разом з тим, 31.10.2018 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «Глобал Спліт» було укладено Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, за умовами якого до ТОВ «Глобал Спліт» перейшли права вимоги за кредитним договором, а також всі інші пов`язані з ним права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, в тому числі звернення стягнення.

За вказаних обставин, а також посилаючись на те, що всупереч умов кредитного договору відповідач своєчасно не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та станом на 08.05.2019 року має заборгованість у розмірі 8 221,97 доларів США, з яких: 6 026,14 доларів США - основна заборгованість по тілу кредиту (158 728,65 грн.), 2 195,83 доларів США - заборгованість по відсоткам по кредиту (57 838,21 грн.), позивач звернувся до суду з цим позовом, який просив задовольнити у повному обсязі.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 21 червня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 20 липня 2023 року ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 21 червня 2023 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначало, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права виходячи з наступного.

На підтвердження розміру заборгованості у сумі 216 566,85 грн ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» надало суду виписку по рахунках, яку попередній кредитор ПАТ «Фінанси та Кредит» надав в електронному вигляді.

Розрахунок заборгованості здійснений за допомогою формули, затвердженої Постановами НБУ, відповідає вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», Закону України «Про банки та банківську діяльність», Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, тому є доказом про розмір заборгованості відповідача та підтверджує її наявність.

Відповідач при розгляді справи до суду надав свої квитанції про сплату заборгованості, відповідно до яких, за його твердженням, він вносив на рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 39_28-05/08-МФ від 08.05.2008 року щомісячно оплати, але ці квитанції не знаходять своє відображення ні в виписці, ні в розрахунку заборгованості. Надані відповідачем квитанції не відповідають дійсності та нормам чинного законодавства.

ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» для підтвердження факту здійснення/нездійснення оплат ОСОБА_1 повторно звернулося з офіційним запитом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

12.07.2023 року від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшла відповідь, що за даними Єдиної операційно-інформаційної системи Фонду АТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором на дату підписання Договору відступлення права вимоги від 31.10.2018 рок становила 8 221,97 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 216 566,85 грн.

За даними операційних систем АТ «Банк «Фінанси та Кредит» на рахунок № НОМЕР_1 (840), починаючи з дати запровадження тимчасової адміністрації у банку (18.09.2015), надходили кошти 06.11.2015 в сумі 360 доларів США та 16.03.2016 в сумі 180 доларів США (виписка по рахунку додається в електронному вигляді за період з 18.09.2015 року по дату закриття рахунку).

Відзиву подано не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

У порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Судом першої інстанції встановлено, що 08.05.2008 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 39_28-05/08-МФ, за умовами якого банк надав відповідачу кредит (грошові кошти) в сумі 47 934,85 доларів США, а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 07.05.2012 року та сплатити проценти у розмірі 16 % річних.

З метою забезпечення виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором 08.05.2008 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір застави автомобіля марки МАЗ, модель 543205-226, 2007 року виписку, та напівпричіп МАЗ, модель 938660, тип напівпричіп бортовий, 2007 року випуску.

30.08.2011 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 39_28-05/08-МФ від 08.05.2008 року, відповідно до умов якої відповідач зобов`язався повністю повернути кредитні ресурси, отримані за цим договором, до 07.08.2014 року.

23.07.2014 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду № 2 до кредитного договору № 39_28-05/08-МФ від 08.05.2008 року, відповідно до умов якої відповідач зобов`язався повністю повернути кредитні ресурси, отримані за цим договором, до 07.08.2016 року.

27.03.2015 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду № 3 до кредитного договору № 39_28-05/08-МФ від 08.05.2008 року, відповідно до умов якої відповідач зобов`язався повністю повернути кредитні ресурси, отримані за цим договором, до 07.08.2019 року.

Разом з тим, 31.10.2018 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «Глобал Спліт» було укладено Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, за умовами якого до ТОВ «Глобал Спліт» перейшли права вимоги за кредитним договором, а також всі інші пов`язані з ним права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, в тому числі звернення стягнення.

Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що усупереч умов кредитного договору відповідач своєчасно не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та станом на 08.05.2019 року має заборгованість у розмірі 8 221,97 доларів США, з яких: 6 026,14 доларів США - основна заборгованість по тілу кредиту (158 728,65 грн), 2 195,83 доларів США - заборгованість по відсоткам по кредиту (57 838,21 грн).

Обґрунтовуючи наявність у відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 216 566,85 грн, позивач посилався на виписки по особовому рахунку відповідача ОСОБА_1 та розрахунок кредитної заборгованості.

Разом з тим, як вбачається зі змісту додаткової угоди № 3 до кредитного договору від 27.03.2015 року банком було визначено остаточний графік погашення на загальну суму боргу до погашення 9 520,00 доларів США, а саме: 6 842,00 доларів США - сума кредиту та 2 678,00 доларів США - сума процентів).

При цьому, з наданих відповідачем до суду копій квитанції, судом першої інстанції було встановлено, що у період з 27.03.2015 року по 30.11.2016 року ним було сплачено на користь банку суму коштів у загальному розмірі 9265,00 доларів США, що еквівалентно 232315,00 грн.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що проаналізувавши надані позивачем розрахунок заборгованості та виписки по рахунку, не встановлено, що вказані кошти у повному обсязі були враховані банком та його правонаступником при визначенні остаточної суми заборгованості відповідача перед позивачем.

У свою чергу, позивач, заперечуючи дійсність квитанцій, наданих відповідачем, не надав суду жодних належних доказів на їх спростування, а також не скористався своїм правом заявити клопотання про призначення відповідної судової експертизи для встановлення цих обставин. Для оцінки методики, порядку та правильності грошових нарахувань необхідні спеціальні знання у сфері фінансово-кредитних операцій, якими ані суд, ані сторони не володіють.

За вказаних обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку, що наявні в матеріалах справи виписка по рахунку, розрахунок заборгованості та довідка про розмір заборгованості, які складені банком та позивачем, та на які останній посилається в обґрунтування заявлених вимог, не можуть слугувати належним доказом наявності у відповідача заборгованості перед позивачем саме у розмірі, заявленому у позові.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Кредитна заборгованість визначається умовами кредитного договору та вимогами закону, а суд у будь-якому разі має стягнути ту суму, яка була доведена і щодо якої у суду немає сумніву.

Суд першої інстанції у межах наданих йому процесуальним законодавством повноважень дійшов до обґрунтованого висновку про те, що матеріали справи не містять достатніх та належних доказів на спростування того факту, що надані відповідачем квитанції про сплату заборгованості дійсно є підробленими та не можуть враховуватись при розгляді справи. Крім того, сторонами не було заявлено клопотання про проведення експертизи для підтвердження або спростування доводів кожної із сторін.

Стосовно відповіді від 12.07.2023 року Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що за даними Єдиної операційно-інформаційної системи Фонду АТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором на дату підписання Договору відступлення права вимоги від 31.10.2018 рок становила 8 221,97 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 216 566,85 грн, колегія суддів зазначає, що вказана інформація формується на підставі вже долучених до матеріалів справи електронних розрахунків за даними ЄОІС в АТ «Банк «Фінанси та Кредит», а тому відхиляє дані доводи апеляційної скарги.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, а тому дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції. Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суд першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375 , 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 21 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді В.І. Олійник

Л.П. Сушко