Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Малюк В.М.

при секретарі судового засідання Микита М-Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, матеріали цивільної справи за позовною заявою адвоката Хиля М.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 до Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області, приватного нотаріуса Борисової О.С., Ужгородської міської ради, про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В :

Адвокат Хиля М.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з вищевказаною заявою мотивуючи її тим, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживав в АДРЕСА_1 , за життя, на випадок своєї смерті склав заповіт на користь своєї племінниці - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , на все майно, що буде належати йому на день його смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, а також все те, на що за законом буде мати право.

Даний заповіт посвідчено державним нотаріусом Першої Ужгородської державної нотаріальної контори 20 серпня 2014 року ОСОБА_4 .

Згідно даних Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ідентифікаційний номер витягу 22585654 та 22590580 ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_2 , виданий 02.02.1998, видавник: Ужгородський MB УМВС України у Закарпатській області країна громадянства: Україна, адреса: АДРЕСА_2 , на праві приватної власності належав житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , та земельна ділянка АДРЕСА_1 , кадастровий номер :41:001:0252 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0146 га.

У відповідності до даних актових записів № 322228 свідоцтва про смерть від 24.01.2022року, Заповідач - ОСОБА_2 - помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У відповідності до даних актових записів № 322399 свідоцтва про смерть від 22. 02. 2022 р. спадкоємець за заповітом - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 померла.

Згідно даних домової книги по АДРЕСА_1 , Розділу №3 ПРОПИСКА за вказаною адресою крім заповідача ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована також і спадкоємець за заповітом - ОСОБА_3 (племінниця ОСОБА_2 ) 18. 10. 1958 р.н.

Вказує, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій було заповідано майно у відповідності до змісту заповіту від 20.08.2014 року складеного ОСОБА_2 , прийняла спадщину, оскільки постійно починаючи з 2014 року і по день смерті, а саме 22.01.2024 року проживала разом з заповідачем (спадкодавцем) ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач зазначає, що спадкоємець за заповітом - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 22.02.2024 року серії НОМЕР_3 .

У відповідності до свідоцтва про народження від 14.11.1979 року у ОСОБА_3 є єдиний син - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто, родинний зв`язок між позивачем ОСОБА_1 та померлою ОСОБА_3 підтверджується саме вказаним свідоцтвом про народження.

Чоловік ОСОБА_3 - ОСОБА_5 - помер, що підтверджує свідоцтво про смерть від 22.09.2004 року серії 1 - НОМЕР_4

Інших спадкоємців ОСОБА_3 ні за заповітом, ні за законом немає.

Про наявність заповіту ОСОБА_3 - ОСОБА_1 тобто її сина не повідомила, оскільки незадовго після смерті ОСОБА_2 сама захворіла на гостре респіраторне захворювання викликане вірусом COVID-19, внаслідок чого впала в кому і за нецілий місяць трагічно померла в лікарні. Слід також зазначити, що ОСОБА_3 з Позивачем вже довгий час проживали окремо. На момент, коли Позивач дізнався, що мама - ОСОБА_3 захворіла, жінка вже перебувала в комі, та відповідно не мала змоги повідомити сина про наявність заповіту.

У кінці червня 2024 року Позивач вирішив навідатись до будинку розташованого за адресою АДРЕСА_1 , де проживали мати ОСОБА_3 та її дядько ОСОБА_2 , щоб зробити генеральне прибирання в ході якого Позивачем було знайдено папку з документами серед яких знаходився і заповіт складений на маму - ОСОБА_3 .

На початку липня 2024 року Позивач звернувся з усною заявою з питань оформлення спадщини, однак нотаріус ОСОБА_6 , відмовила йому в оформленні спадщини, посилаючись на пропущений строк для прийняття спадщини.

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом, пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, то є всі підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

За таких обставин, позивач просить визначити йому додатковий строк терміном у три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті його мами ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Хиля М.М. в судове засідання надали суду заяви у яких просили розглянути справу у їх відсутності. Позовні вимоги підтримали та просили задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача Ужгородської міської ради в судове засідання не з`явився, однак надав суду відзив у якому просив відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у відзиві.

Приватний нотаріус Борисова О.С. в судове засіданні надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Просила розглянути справу за наявними матеріалами та прийняти рішення на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку.

З досліджених судом матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживав в АДРЕСА_1 , за життя, на випадок своєї смерті склав заповіт на користь своєї племінниці - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , на все майно, що буде належати йому на день його смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, а також все те, на що за законом буде мати право.

Даний заповіт посвідчено державним нотаріусом Першої Ужгородської державної нотаріальної контори 20.08.2014 року - ОСОБА_4 .

Згідно даних Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ідентифікаційний номер витягу 22585654 та 22590580 ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_2 , виданий 02.02.1998, видавник: Ужгородський MB УМВС України у Закарпатській області країна громадянства: Україна, адреса: АДРЕСА_2 ., на праві приватної власності належав житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ., та земельна ділянка АДРЕСА_1 , кадастровий номер :41:001:0252 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0146 га.

У відповідності до даних актових записів № 322228 свідоцтва про смерть від 24.01.2022року, Заповідач - ОСОБА_2 - помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У відповідності до даних актових записів № 322399 свідоцтва про смерть від 22.02.2022 р. спадкоємець за заповітом - ОСОБА_3 - померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно даних домової книги по АДРЕСА_1 , Розділу №3 ПРОПИСКА за вказаною адресою крім заповідача ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована також і спадкоємець за заповітом - ОСОБА_3 (племінниця ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вищезазначене крім іншого підтверджує інформація від 23.04.2024 №1001/03.4-06 Ужгородської міської ради - Виконавчий комітет департаменту забезпечення надання адміністративних послуг відділу реєстрації місця проживання у відповідності до відомостей реєстру територіальної громади.

Отже, виходячи з обставин справи, є достатньо підстав стверджувати, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій було заповідано майно у відповідності до змісту заповіту від 20.08.2014 року складеного ОСОБА_2 , прийняла спадщину, оскільки постійно починаючи з 2014 року і по день смерті, проживала разом з заповідачем (спадкодавцем) ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим встановлено, що спадкоємець за заповітом - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 22.02.2024 року серії НОМЕР_3 .

У відповідності до свідоцтва про народження від 14.11.1979 року у ОСОБА_3 є єдиний син - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто, родинний зв`язок між позивачем ОСОБА_1 та померлою ОСОБА_3 підтверджується саме вказаним свідоцтвом про народження.

Чоловік ОСОБА_3 - ОСОБА_5 - помер, що підтверджує свідоцтво про смерть від 22.09.2004 року серії 1 - ФМ 150778

Встановлено, що Позивач звернувся з усною заявою з питань оформлення спадщини, однак нотаріус ОСОБА_6 , відмовила йому в оформленні спадщини, посилаючись на пропущений строк для прийняття спадщини.

З огляду на те, що позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно Правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23.08.2017 року № 6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 , позивачем було пропущено встановлений законом строк для прийняття спадщини з тих підстав, що про наявність заповіту ОСОБА_3 не повідомила позивача, оскільки незадовго після смерті ОСОБА_2 сама захворіла на гостре респіраторне захворювання викликане вірусом COVID-19, внаслідок чого впала в кому і за нецілий місяць трагічно померла в лікарні.

Слід також зазначити, що ОСОБА_3 з Позивачем вже довгий час проживали окремо. На момент, коли Позивач дізнався, що мама - ОСОБА_3 захворіла, жінка вже перебувала в комі, та відповідно не мала змоги повідомити сина про наявність заповіту.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Таким чином, необізнаність ОСОБА_1 про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Суд бере до уваги те, що лише у кінці червня 2024 року Позивач дізнався про заповіт складений на маму - ОСОБА_3 .

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані, в силу положень ст.76 ЦПК України докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що наведені позивачем причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, слід визнати поважними, а подану адвокатом заяву про визначення ОСОБА_1 додаткового строку для прийняття спадщини за померлою ОСОБА_3 обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 2,7,10-13,18,43,44,49,76-83,133,141,174,175,179,187,258,263,265,268,280-284 ЦПК України, ст. ст.1270,1272 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задоволити.

Визначити ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстрація місця проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 ) додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , в три календарних місяці, з дати набрання законної сили судовим рішенням по даній справі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення суду складено 19.11.2024 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.М. Малюк