Справа № 490/9037/19 Головуюча у 1-й інстанції Шолох Л. М.
Провадження № 22ц/812/997/24 Доповідачка в апеляційній інстанції Ямкова О. О.
П О С Т А Н О В А
9 вересня 2024 року м. Миколаїв
Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:
головуючої-судді: Ямкової О. О.,
суддів: Самчишиної Н. В., Локтіонової О. В.,
із секретарем: Лівшенком О. С.,
за участю: представниці позивача - ОСОБА_1 ,
представника відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу
за апеляційною скаргою
ОСОБА_3 , яка подана від його імені
адвокатом Могутовим Андрієм Миколайовичем,
на рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 15 лютого 2024 року, постановлене під головуванням судді Шолох Л. М. у місті Миколаєві зі складанням його повного тексту, по справі
до приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області
Баришнікова Артема Дмитровича
(далі- приватний виконавець Баришніков А. Д.),
третіх осіб Акціонерного товариства (АТ) «Альфа Банк»,
яке перейменовано у АТ «СЕНС Банк»,
Державного підприємства (ДП) «Сетам»
про визнання електронних торгів недійсними
з поверненням майна приватному виконавцю, -
В С Т А Н О В И Л А:
У жовтні 2019 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовною заявою до приватного виконавця Баришнікова А. Д., Палія В. В., третіх осіб, в якій просив визнати недійсними електронні (прилюдні) торги, які проведені 26 вересня 2019 року, з реалізації предмета іпотеки квартири АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позову посилався на порушення приватним виконавцем порядку здійснення виконавчих дій, зокрема продаж квартири, яка є предметом іпотеки, без рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, черговості виконання вимог та звернення стягнення на майно, а також скасування заочних судових рішень, на підставі яких було видано виконавчі листи з пред`явленням їх до примусового виконання. Вважав у діях виконавця корупційну складову з упередженості у позитивному рішенні щодо затвердження результатів прилюдних торгів виключно в інтересах стягувача, що призвело до розподілу отриманих коштів до підписання протоколу переможцем.
Одночасно при подачі позову ОСОБА_4 заявлено про забезпечення позовної заяви шляхом заборони державним реєстраторам, нотаріусам та іншим суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо спірної квартири.
Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 листопада 2019 року заява ОСОБА_4 про забезпечення позову задоволена.
Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 18 лютого 2020 року до участі у справі у якості правонаступника третьої особи АТ «Укрсоцбанк» залучено АТ «Альфа-Банк».
Постановою Миколаївського апеляційного суду від 27 березня 2020 року задоволена апеляційна скарга ОСОБА_3 , ухвала Центрального районного суду міста Миколаєва від 21 листопада 2019 року скасована та ухвалено нове судове рішення, яким в задоволені заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову відмовлено.
30 березня 2020 року ОСОБА_4 подав заяву про зміну предмету позову та його забезпечення, в якій просив визнати недійсними електронні торги та застосувати реституцію шляхом повернення спірної квартири продавцю приватному виконавцю для вирішення ним питання про звернення стягнення на вказану квартиру в порядку примусового виконання рішень.
Одночасно просив про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру.
Ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 6 квітня 2020 року заява ОСОБА_4 задоволена, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .
Постановою Миколаївського апеляційного суду від 20 травня 2020 року ухвалу суду першої інстанції від 6 квітня 2020 року скасовано та ухвалено нову про відмову у забезпеченні позову таким способом.
У письмових поясненнях на позов, що надані представником ДП «Сетам», підприємство зазначило, що правомірність чи неправомірність дій приватного чи державного виконавця при здійсненні примусового провадження не мають значення для порядку та процедури проведення торгів, а тому не впливають на можливість визнання їх недійсними.
Сама процедура звернення стягнення на майно боржника врегульована Законом України «Про виконавче провадження» та Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Мінюсту України від 29 вересня 2016 року №2831/5 (далі Порядок №2831/5). За цим порядком ДП «Сетам» розміщує інформацію в системі електронних торгів виключно на підставі документів, наданих відповідним органом виконавчої служби чи приватного виконавця, без проведення перевірки поданих органом виконання відомостей, наведених у заявці.
Подальше оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах є правочином, внаслідок чого він може визнаватися недійсним в судовому порядку з підстав недодержання вимог, передбачених частинами 1-3, 6 статті 203 ЦК України, в момент проведення торгів.
Тому для визнання електронних торгів недійсними з підстав, передбачених статтями 203, 215 ЦК України, потрібно встановити порушення саме положень Порядку №2831/5. Натомість, дії державного чи приватного виконавця, які не стосуються Правил проведення електронних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.
Втім, позивачем у поданому позову не наведено жодного порушення правил проведення електронних торгів, впливу таких порушень на результат торгів, а також порушення його законних прав такими порушеннями не наведено та не доведено. Внаслідок цього вважали позовні вимоги необґрунтованими.
У відзиві на позов приватний виконавець Баришніков А. Д. просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_4 , посилаючись на те, що його дії у виконавчому провадженні відповідали положенням Закону України «Про виконавче провадження», так як при проведенні виконавчих дій ним було з`ясовано, що у квартирі АДРЕСА_1 позивач та члени його родини не проживають, так як використовують її для підприємницької діяльності. Іншого майна, яке було передано позивачем стягувачу банку для погашення заборгованості, не мало місця, так як ті нежитлові приміщення, про які зазначав позивач знаходилися в іпотеці іншої юридичної особи. Тому 4 червня 2019 року виконавцем проведено опис та арешт предмету іпотеки спірної квартири. Копія постанови направлена боржнику позивачу у справі. Після чого описане та арештоване майно, після проведення оцінювання передано на реалізацію ДП «Сетам» та після проведення 26 вересня 2019 року прилюдних торгів визначено переможця.
Ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 7 грудня 2021 року закрите підготовче засідання у справі і справа призначена до судового розгляду.
Рішенням Центрального районного суду міста Миколаєва від 15 лютого 2024 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано прилюдні торги, проведені ДП «Сетам» 26 вересня 2019 року, з продажу квартири АДРЕСА_1 недійсними. В задоволені позову в іншій частині відмовлено.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що продаж квартири позивача на прилюдних торгах без визначення законодавством підстав є порушенням визначеного Конституцією України права ОСОБА_4 володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Могутов А. М. просить скасувати рішення суду в частині задоволених позовних вимог, посилаючись на його незаконність, та ухвалити нове, яким відмовити у їх задоволенні.

На думку адвоката, суд при прийнятті рішення не зазначив жодного порушення встановленого порядку проведення електронних торгів та визнав торги, як правочин недійсним, не навівши та не обґрунтувавши для цього підстав.

В частині відмови у задоволені позовних вимог рішення суду не оскаржено.

Позивачем ОСОБА_4 на апеляційну скаргу подано відзив, у якому він вважав її доводи необґрунтованими, а судове рішення таким, що відповідає нормам процесуального та матеріального права.

Іншими учасниками справи відзивів на апеляційну скаргу не надано.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймають участь при розгляді справи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 про визнання торгів недійсними, суд першої інстанції, хоча і не встановив порушення порядку проведення торгів, але вважав їх обґрунтованими з огляду на скасування заочного судового рішення на підставі якого видано виконавчий документ та арештовано іпотечне майно, що продано з торгів, внаслідок чого права позивача, як власника нерухомого майна, є порушеними.

З такими висновками суду погодитися неможна.

Як вбачається із матеріалів справи, на виконанні приватного виконавця Баришнікова А. Д. перебував виконавчий лист Центрального районного суду міста Миколаєва від 8 квітня 2019 року про стягнення з позивача ОСОБА_4 в солідарному порядку з позичальником на користь кредитора ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа Банк», 318 165 грн 08 коп. кредитної заборгованості та виконавчий лист Центрального районного суду міста Миколаєва від 19 лютого 2018 року про стягнення з позивача ОСОБА_4 в солідарному порядку з позичальником на користь кредитора ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа Банк», 83394,40 доларів США кредитної заборгованості (т.1 а.с.227-228, т.2 а.с.18-19, 85-96).

10 травня 2019 року за результатами розгляду заяв стягувача та поданих ним виконавчих листів відкриті виконавчі провадження, які об`єднані у зведене виконавче провадження №59078888. Постанови про відкриття провадження направлені позивачу, як боржнику у зведеному виконавчому провадженні.

4 червня 2019 року виконавцем проведено опис та арешт предмету іпотеки - квартири АДРЕСА_1 , власником та іпотекодателем якої за договором іпотеки є ОСОБА_4 , а іпотекодержателем та стягувачем відповідач ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа Банк». Копія постанови про арешт квартири отримана ОСОБА_4 під час здійснення опису та арешту.

В подальшому, на підставі відкритого зведеного виконавчого провадження приватним виконавцем здійснена оцінка арештованого майна у відповідності до положень статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» та на підставі поданої заявки до ДП «Сетам» про надання послуг з реалізації арештованого нерухомого майна у вигляді квартири АДРЕСА_1 , квартира виставлена на електронні торги.

26 вересня 2019 року ДП «Сетам» проведено електронні торги з реалізації арештованого нерухомого майна у вигляді квартири АДРЕСА_1 , за наслідками яких визначено переможця відповідача ОСОБА_3 за ціною продажу лота в 464 263 грн 44 коп. (т.1 а.с.13-15).

30 вересня та 1 жовтня 2019 року переможцем перераховані кошти (т.1 а.с.17-25).

4 жовтня 2019 року складено акт про реалізацію предмета іпотеки (т.1 а.с.16).

17 жовтня 2019 року ОСОБА_4 , оспорюючи проведення торгів, пред`явив позов, де порушень положень вищенаведеного Порядку №2831/5 у процедурі електронних торгів не зазначив та вказав лише про те, що арештований предмет іпотеки не міг бути реалізований за відсутністю судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення кредитної заборгованості.

Але такі доводи позивача не є слушними, оскільки суперечать правовій позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 26 листопада 2014 року при розгляді справи №6-174цс14, де касаційний суд виснував, що у разі, коли прилюдні торги з продажу майна проводилися на виконання судового рішення про стягнення кредитної заборгованості, а судове рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки відсутнє, то при вирішенні судом питання про наявність чи відсутність порушення встановлених законодавством правил проведення торгів норми Закону України «Про іпотеку» до спірних правовідносин не застосовуються, а застосовуються загальні норми, що регулюють правовідносини з реалізації арештованого нерухомого майна з прилюдних торгів, зокрема норми Закону України «Про виконавче провадження» .

Отже, електронні торги, які відбулися 26 вересня 2019 року, та оспорюються боржником, проведені на виконання судових рішень про стягнення кредитної заборгованості та за відсутності рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, а за такого, правовідносини, які виникли у зв`язку з продажом спірного майна, регулюються виключно нормами Закону України «Про виконавче провадження» та положеннями Порядку №2831/5.

Відповідно до пунктів 1 та 2 розділу ІІ, розділів ІV, V, VIII Порядку №2831/5 державне підприємство, яке є організатором торгів, проводить електронні торги за заявкою державного чи приватного виконавця, в якій зазначається номер виконавчого провадження, повні дані боржника та стягувача, форма реалізації арештованого майна, відомості про майно тощо, вартість майна, що передається на реалізацію та інші відомості, передбачені цим Порядком, зокрема інформаційне повідомлення про дату, час проведення електронних торгів, а також початкову (стартову) ціну реалізації майна. Сама реалізація майна проводиться після проведення його оцінки відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» та складення приватним виконавцем відповідної заявки та її подачі організатору торгів.

Згідно розділів VIII та Х Порядку №2831/5 після закінчення електронних торгів на Веб-сайті відображаються відомості про завершення торгів та не пізніше наступного дня система автоматично формує та розміщує протокол електронних торгів за лотом. На підставі копії протоколу переможець електронних торгів протягом 10ти днів здійснює розрахунки за придбане на електронних торгах майно. Після повного розрахунку переможця за придбане майно на підставі протоколу та платіжного доручення, виконавець протягом 5ти робочих днів складає акт про проведені електроні торги. Акт про проведені електроні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно.

Аналогічні положення пункту 6 розділу Х Порядку №2831/5 містилися у положеннях статті 47 Закону України «Про іпотеку» (в редакції на час проведення торгів), де передбачалося складення акту про реалізацію предмета іпотеки, який підписувався приватним виконавцем, скріплювався його печаткою та не пізніше наступного дня надсилався організатору прилюдних торгів, який їх проводив.

Разом з тим, при дослідженні доказів у справі та встановленні на їх підставі обставин справи, судом першої інстанції не встановлено порушень при проведення електронних торгів з продажу спірної квартири, які врегульовані Порядком №2831/5, та на обґрунтування цих позовних вимог позивачем ОСОБА_4 таких обставин у поданому позові не наведено.

З такими висновками суду першої інстанції погодилися усі учасники справи та апеляційних скарг з перегляду судового рішення за цими мотивами не подали.

Не оспорені позивачем і висновки суду першої інстанції про встановлення ним відсутності порушення приватним виконавцем Баришніковим А. Д. при здійсненні примусових виконавчих дій у зведеному виконавчому провадженні положень Закону України «Про виконавче провадження», а також ухвалених у зв`язку з цим судових рішень. З цими висновками суду погодилися і інші учасники справи.

Втім, як вбачається із змісту позову, окрім зазначення позивачем про недодержання приватним виконавцем та ДП «Сетам» положень, як Закону України «Про виконавче провадження», так і Закону України «Про іпотеку» при проведенні виконавчих дій з реалізації майна, останнім визначена реалізація арештованого нерухомого майна на підставі виконання заочних рішень судів, які у подальшому скасовані, як додаткова підстава для визнання торгів недійсними.

Таке обґрунтування позовних вимог, як підстава для визнання цього правочину недійсними, покладена судом першої інстанції в основу постановленого ним судового рішення, з виключним посиланням на вимоги Конституції України щодо неможливості позбавлення власника права на майно з непередбачених законом підстав. Внаслідок чого судом виснувано, що пізніший перегляд заочних рішень суду, на виконання яких раніше відбулися електронні торги, є підставою для визнання їх недійсними, враховуючи те, що при новому розгляді справ судами відмовлено кредитору у стягненні сум кредитних заборгованостей з позивача ОСОБА_4 , який був поручителем за кредитними зобов`язаннями інших осіб.

Як слідує з матеріалів справи, 5 листопада 2018 року Центральним районним судом міста Миколаєва ухвалено рішення про задоволення позову ПАТ «Укрсоцбанк» та стягнення на його користь 318 165 грн 08 коп. кредитної заборгованості з ОСОБА_4 в солідарному порядку, яке скасовано на підставі ухвали того ж суду від 9 жовтня 2019 року в порядку перегляду заочного рішення за поданою ОСОБА_4 заявою. При новому розгляді справи 24 листопада 2019 року Центральним районним судом міста Миколаєва АТ «Альфа Банк», як правонаступнику ПАТ «Укрсоцбанк», відмовлено у стягнення боргу з поручителя ОСОБА_4 за закінченням строку, передбаченого частиною 4 статті 559 ЦК України (т.2 а.с.18-19, 85-96).

17 січня 2018 року Центральним районним судом міста Миколаєва ухвалено рішення про задоволення позову ПАТ «Укрсоцбанк» та стягнення на його користь 83394,40 доларів США кредитної заборгованості з ОСОБА_4 в солідарному порядку, яке скасовано на підставі ухвали того ж суду від 26 листопада 2019 року в порядку перегляду заочного рішення за поданою ОСОБА_4 заявою.

При новому розгляді справи 5 лютого 2021 року Центральним районним судом міста Миколаєва позовні вимоги АТ «Альфа Банк», як правонаступника ПАТ «Укрсоцбанк», задоволено частково. Але таке рішення 11 травня 2021 року скасовано при його апеляційному перегляді на підставі постанови Миколаївського апеляційного суду, де банку відмовлено у стягненні боргу з поручителя ОСОБА_4 за закінченням строку, передбаченого частиною 4 статті 559 ЦК України (т.2 а.с.202-25).

За такого, встановивши, що судові рішення, на підставі яких були видані виконавчі документи, що пред`явлені стягувачем до примусового виконання у зведеному виконавчому провадженні, та виконані приватним виконавцем Баришніковим А. Д. шляхом продажу з електронних торгів арештованого майна, скасовані 9 жовтня 2019 року та відповідно 26 листопада 2019 року, суд першої інстанції вважав можливим визнати недійсними електронні торги, які вже відбулися 29 вересня 2019 року.

Разом з тим та виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на електронних та прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника до покупця - учасника електронних торгів, та особливості їх оформлення, відносини купівлі-продажу майна на електронних торгах є правочином.

Тому відчуження майна з електронних торгів належить до угод купівлі-продажу, і така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, установлених частинами 1-3 та частинами 5, 6 статті 203 ЦК України, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства (частина 1 статті 215 ЦК України).

В той же час ухвали про перегляд заочних рішень судів та їх скасування постановлені 9 жовтня 2019 року та 26 листопада 2019 року.

Повторний розгляд справ з ухваленням судових рішень про відмову у стягнення боргу з ОСОБА_4 , як поручителя, здійснено у 2020-2021р.р., а електронні торги з реалізації належної позивачу квартири проведено значно раніше - 26 вересня 2019 року.

Тобто на час проведення електронних торгів судові рішення та на видані на підставі них виконавчі документи були чинними, унаслідок чого судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про наявність підстав для визнання недійсними електронних торгів з реалізації належної позивачу квартири за нечинністю документу, на підставі якого здійснено відчуження майна.

Втім, судом першої інстанції та колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що за обставинами справи відносно спірного майна відбулася спеціальна процедура його продажу приватним виконавцем на електронних торгах, за наслідками якої висновків щодо неналежного виконання продавцем та покупцем своїх взаємних зобов`язань у правовідносинах купівлі-продажу або неналежного оформлення приватним виконавцем результатів проведеної процедури електронних торгів як способу вчинення правочину всупереч вимогам Порядку №2831/5, Закону України «Про виконавче провадження» чи інших положень цивільного законодавства, рішення суду першої інстанції не містить. Не встановлено таких порушень і у суді апеляційної інстанції.

За висновком про застосування норм права, викладеним ВС у складі Об`єднаної палати КЦС у постанові від 3 червня 2024 року при розгляді справи № 587/2230/21, зазначено, що «ураховуючи принцип розумності (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) наявність підстав для визнання недійсними торгів має встановлюватися судом саме на момент їх проведення», а тому рішення суду «не має зворотної дії в часі і не може породжувати правові наслідки, в тому числі й щодо недійсності торгів, або впливати на інші юридичні факти, що настали до набрання законної сили цим рішенням суду».

По своїй суті публічні торги мають бути найбезпечнішою підставою набуття майна, оскільки публічна процедура реалізації майна має гарантувати невідворотність результатів торгів та «юридичне очищення» майна, набутого у такий спосіб.

Отже, наявність підстав для визнання того чи іншого правочину недійсним має встановлюватися судом саме на момент його вчинення.

Оскільки на момент проведення електронних торгів, 26 вересня 2019 року, виконавчі документи, що видані на підставі заочних рішень судів, були чинні, то подальший перегляд заочних рішень та ухвалення нових судових рішень про відмову у стягнення кредитної заборгованості, не має зворотної дії у часі і не може породжувати правові наслідки, у тому числі й щодо недійсності торгів, або впливати на інші юридичні факти, що настали до набрання ними законної сили.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково поклав в основу судового рішення про визнання торгів недійсними судові рішення, які набрали законної сили після проведення електронних торгів, внаслідок чого ці рішення судів не мають зворотної дії в часі і не можуть породжувати правові наслідки, у тому числі щодо недійсності торгів. Внаслідок цього суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_4 про визнання електронних торгів недійсними.

За такого, у відповідності до пунктів 3 та 4 частини 1 статті 376 ЦПК України рішення суду в частині задоволених вимог підлягає скасуванню з постановленням у цій частині нового про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання торгів недійсними.

У зв`язку зі скасування рішення суду в частині задоволених вимог, згідно до положень статті 141 ЦПК України з позивача на користь відповідача ОСОБА_3 підлягає стягненню сума судового збору за перегляд справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381-382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , подану в його інтересах адвокатом Могутовим А. М. задовольнити.

Рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 15 лютого 2024 року в частині визнання торгів недійсними скасувати та ухвалити цій частині нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про визнання прилюдних торгів, проведених ДП «Сетам» 26 вересня 2019 року з продажу квартири АДРЕСА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 1 153 грн судових витрат за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду, у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуюча О. О. Ямкова

Судді Н. В. Самчишина

О. В. Локтіонова