Справа № 359/2856/24
Провадження №:4-с/138/2/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2024 м. Могилів-Подільський

Суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області Київська Т.Б., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії, бездіяльність Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області,

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області із вказаною вище скаргою.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22.03.2024 справу передано за підсудністю до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області.

17.04.2024 до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області надійшли вказані вище матеріали скарги.

18.04.2024 на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Холодовій Т.Ю.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 19.04.2024 задоволено заяву про самовідвід головуючого судді Холодової Т.Ю.

22.04.2024 на підставі протоколу розподілу справи між суддями у неавтоматичному режимі справу передано судді Київській Т.Б.

Вирішуючи питання про дотримання вимог ЦПК для звернення до суду із такою скаргою, встановлено, що дана скарга їм не відповідає та підлягає залишенню без руху, враховуюче таке.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Всупереч вказаної вище вимоги, скаржником фактично оскаржуються дії всього відділу ДВС, тоді як зазначена стаття передбачає, зокрема, що зі скаргою скаржник має право звернутись саме на дії або бездіяльність дежравного виконавця чи іншої посадової особи відповідного відділу ДВС. Так само і вимоги заяви стосуються визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії всього відділу ДВС, а не конкретного державного виконавця чи посадової особи. При цьому, скаржник вказує період для здійснення перерахунку заборгованості з серпня 2022 по теперішній час, однак про який саме час вказує скаржник не зазначено, чи це на день подачі заяви до суду, чи це на день ухвалення судового рішення. Крім того, 3 та 4 пункт вимог скарги не стосуються взагалі конкретної особи.

Згідно статті 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

Крім того, справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 450 ЦПК України, за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Разом з тим, всупереч вимогам вказаної вище норм, скаржник стягувача до участі у справі не залучає.

Згідно ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Скаржником всупереч вказаної вимоги не зазначено правових підстав для заявлення вимоги про здійснення стягнення аліментів без врахування додаткової винагороди, яка передбачена постановою КМУ від 28.02.2022 №168 починаючи з 01.04.2024. Тобто, відповідно до положень вказаної вище статті суд може при встановленні обгрунтованості скарги зобов`язати державного виконавця усунути порушення (вчинити дію), однак скаржник фактично заявляючи вказану вимоги просить суд ухвалити рішення про зміну розміру аліментів, що взагалі не передбачено розділом VII Судовий контроль за виконанням судових рішень. Так само скаржником не зазначено правових підстав для заявлення вимоги про видачу довідки з розрахунком надміру перерахованих аліментів, оскільки фактично він просить суд втрутитись у правовідносини у майбутньому.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 07 лютого 2014 року (в частині, що не суперечить нормам ЦПК України, що діє з 15 грудня 2017 року, в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції), скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК України. У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК України, якими врегульовано аналогічні питання.

Звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність виконавця є формою звернення за судовим захистом на стадії виконання судового рішення, тому до скарги, яка подається відповідно до статті 447 ЦПК України, застосовуються загальні вимоги (правила) щодо форми та змісту позовної заяви, а не правила, які процесуальний закон визначив для заяв з процесуальних питань (стаття 182 ЦПК України). Це пояснюється тим, що Розділ VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» - це окремий вид судового провадження, який містить у собі окремий процесуальний режим розгляду справ, а тому, до скарг, якими ініціюється початок провадження у справі на дії виконавця, застосовуються загальні положення позовного провадження, у тому числі, залишення скарги без руху, якщо є для цього підстави».

Така позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 15 вересня 2021 року у справі № 761/16863/14-ц (провадження № 61-9843св21).

Також, відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України скаржник у разі подання до суду скарги та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет зобов`язаний додати до скарги доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Так, скарга подана через систему «Електронний суд». Разом з тим, всупереч вказаної вище норм, в матеріалах скарги відсутні докази надсилання копії скарги та всіх документів, що додані до неї, стягувачу та державному виконавцю.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що скаргу подано без додержання вимог, викладених у статті 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду скарги постановляє ухвалу про залишення її без руху.

Враховуючи викладене вище, вважаю, що слід надати скаржнику строк для усунення зазначених недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали, залишивши скаргу без руху.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо скаржник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтею 175 і 177 цього Кодексу скарга вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо скаржник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається скаржнику.

Керуючись ст. 177, 185, 258-261, 477-450 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Залишити без руху скаргу ОСОБА_1 на дії, бездіяльність Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області, надавши скаржнику строк для усунення недоліків, а саме десять днів з дня отримання даної ухвали суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.Б.Київська