Провадження №: 2/755/60/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" березня 2024 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді САВЛУК Т.В., за участі секретаря Бурячек О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, клопотання представника позивача - адвоката Юлії Котенко про долучення письмових доказів, заявлене в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чижиков Олександр Олександрович, про визнання недійсними договору про поділ спільного сумісного майна подружжя та договору про внесення змін до цього договору, застосування наслідків недійсності правочину,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , звертаючись до суду з вимогами, які пред`явлено до ОСОБА_2 , просив суд:

«Визнати недійсним з моменту укладення Договір про поділ спільного сумісного майна подружжя від 29 травня 2020 року посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чижиковим О.О. та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 10922.

Визнати недійсним з моменту укладення Договору про внесення змін до договору про поділ спільного сумісного майна подружжя від 29 травня 2020 року посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чижиковим О.О. та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 10922, від 14 серпня 2020 року посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чижиковим О.О. та зареєстрований в реєстрі №14686.

Застосувати наслідки недійсності правочину, а саме: Визнати квартиру АДРЕСА_1 , спільною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Зобов`язати ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 оригінал попереднього договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 09 липня 2019 року укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Крістал Ессет Менеджмент» та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Драною Н.М. та зареєстровано в реєстрі за № 1477.

Зобов`язати ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 оригінал попереднього договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 09 липня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Крістал Ессет Менеджмент» та ОСОБА_1 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Драною Н.М. та зареєстровано в реєстрі за № 1478.

Зобов`язати ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 ичу оригінал попереднього договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 09 липня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Крістал Ессет Менеджмент» та ОСОБА_1 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Драною Н.М. та зареєстровано в реєстрі за № 1479.

Зобов`язати ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 оригінал попереднього договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 09 липня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Крістал Ессет Менеджмент» та ОСОБА_1 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Драною Н.М. та зареєстровано в реєстрі за № 1480.

Зобов`язати ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 оригінал попереднього договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 09 липня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Крістал Ессет Менеджмент» та ОСОБА_1 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Драною Н.М. та зареєстровано в реєстрі за № 1481.

Зобов`язати ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 оригінал попереднього договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 09 липня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Крістал Ессет Менеджмент» та ОСОБА_1 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Драною Н.М. та зареєстровано в реєстрі за &#8470; 1482.

Зобов`язати ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 оригінал попереднього договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 09 липня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Крістал Ессет Менеджмент» та ОСОБА_1 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Драною Н.М. та зареєстровано в реєстрі за № 1483.

Зобов`язати ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 оригінал попереднього договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 09 липня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Крістал Ессет Менеджмент» та ОСОБА_1 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Драною Н.М. та зареєстровано в реєстрі за № 1484»

25 жовтня 2021 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсними договору про поділ спільного сумісного майна подружжя та договору про внесення змін до цього договору, застосування наслідків недійсності правочину, та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження до підготовчого судового засідання.

15 вересня 2023 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження відкриття провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті, дата першого судового засідання - 20 жовтня 2023 року 11.15 година.

За змістом положень ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

16 лютого 2024 року (вх.№9055) представника позивача - адвокат Юлія Котенко подала до суду клопотання про долучення письмових доказів, а саме: копії довідки від 15 січня 2024 року, видана лікарем ОСОБА_3 , щодо перебування ОСОБА_1 на амбулаторному лікування в період з 10 січня по 15 січня 2024 року, довідки приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Авраменко О.М. від 15 лютого 2024 року вих.№08/01-16 , копії Договору оренди від 01 червня 2019 року, копії акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 16 листопада 2020 року.

Представника позивача - адвокат Юлія Котенко в судовому засіданні просила розглянути клопотання та залучити письмові докази з підстав, наведених у письмовому клопотанні.

Відповідач та представника відповідача - адвокат Петрова О.О. в судовому засіданні висловили свою позицію щодо підстав для відмови у задоволені клопотання про долучення письмових доказів.

Інші учасники цивільного процесу в судове засідання не з`явились, про дату слухання справи повідомлені належним чином.

Вислухавши думку учасників цивільного процесу, наведені ними підстави та заперечення щодо заявлених клопотань, суд приходить до наступних висновків.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, а основними засадами (принципами) цивільного судочинства є: верховенство права та розумність строків розгляду справи судом. (ч.1 та п.п.1, 0 ч.2 ст.2 Цивільного процесуального кодексу України)

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. (ч.2 ст.12 ЦПК України)

Відповідно до п.4 ч.5 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Виходячи з положень статей 79-80 Цивільного процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положення статі 81 ЦПК України, відображають приватноправові засади змагальності цивільного процесу, відповідно до чого тягар доказування цілком покладається на сторін. У такому контексті зазначений обов`язок із доказування характеризується специфічністю та виникає тоді, коли особа реалізує своє право на судовий захист.

При цьому особа наділена правом самостійно обирати коло доказів, на які вона посилається і які подає суду, виходячи із своєї процесуальної заінтересованості та позиції у справі. Поряд із цим, таке право сторони також має свої межі. Тоді, коли особа використовує свої процесуальні права у сфері доказування всупереч їх меті, діє недобросовісно (у тому числі, несвоєчасно розкриває докази, чим перешкоджає іншій стороні повноцінно організувати свій захист), то починає зачіпатися загальний публічно-правовий інтерес в ефективному відправленні правосуддя, що повинно мати наслідком відповідну реакцію суду.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим кодексом.

Під процесуальним строком розуміють строк, в межах якого вчиняються певні процесуальні дії.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. ( ст. 127 ЦПК України)

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язків сторін у справі, визначених Цивільним процесуальним кодексом України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.

Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи.

Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.

Норми цивільного процесуального законодавства не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі підстави визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Таким чином, законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки у кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він відновленню.

Фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватися як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється суть чіткого встановлення законодавцем кожного з процесуальних строків. Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09.10.2018 у справі №5/452/06 та від 21.02.2019 у справі №911/4590/13.

В аспекті зазначеного суд вважає за доцільне також звернутись до практики Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях вказує на те, що «при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (рішення у справі "Walchli v. France", заява №35787/03, п. 29, 26.07.2007; "ТОВ "Фріда" проти України", заява №24003/07, п. 33, 08.12.2016).

У будь-якому разі на суд покладено обов`язок надавати оцінку обґрунтованості причин пропуску строку, у тому числі суд має звернути увагу, наскільки швидко й сумлінно діяла сторона при вчиненні відповідної процесуальної дії та мотивувати підстави поновлення цього строку.

При вирішенні питання щодо дотримання позивачем процесуальних строків для подання клопотання про долучення письмових доказів, а саме: довідки приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Авраменко О.М. від 15 лютого 2024 року вих.№08/01-16 , копії Договору оренди від 01 червня 2019 року, копії акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 16 листопада 2020 року, суд враховує наступне, що постановляючи ухвалу від 25 жовтня 2021 року про відкриття провадження у цивільній справі, судом роз`яснено порядок та строки подання доказів учасниками цивільного процесу з урахуванням вимог статі 83 ЦПК України.

Крім того, ухвала про закриття підготовчого провадження у цивільній справі постановлено 15 вересня 2023 року, яке проводилось за участі представників сторін цивільного процесу, в той же час докази, які просить долучити сторона позивача на стадії закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами, подано поза межами процесуального строку, клопотання про поновлення пропущеного строку з долученням доказів, які мали підтвердити існування поважних причин, які б перешкодили позивачу реалізувати свої права у встановлений судом строк (для подання доказів), суду не надано. Клопотання про продовження процесуального строку до суду не надходило, в той же час клопотання про долучення письмових доказів подано представником відповідача лише 16 лютого 2024 року, зареєстроване в канцелярії суду за вх.№9055, що є підставою для залишення клопотання без розгляду.

Стосовно приєднання до матеріалів справи довідки датованої 15 січня 2024 року, видана лікарем ОСОБА_3 , щодо перебування ОСОБА_1 на амбулаторному лікування в період з 10 січня по 15 січня 2024 року, подана на підтвердження поважних причин неможливості з`явитись в судове засідання, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання в цій частині, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог статті 2 та частини другої статті 4 Закону України «Про захист персональних даних», щоб отримати персональні дані, зокрема копії медичної документації, пацієнт подає запит щодо доступу до персональних даних власникові бази персональних даних (чи розпоряднику - відповідно до договору, укладеного в письмовій формі з власником), якими є заклади охорони здоров`я усіх форм власності.

Таким чином, особа має право відповідно до вимог статті 285 ЦК України, статей 21, 23 Закону України «Про інформацію», статей 29, 29-1 Закону № 2801-XII, статей 2, 4 Закону України «Про захист персональних даних», отримати медичну інформацію стосовно себе та інформацію про прізвище, ім`я та по батькові лікаря, його кваліфікаційний рівень, документацію, що стосується письмової угоди з лікарнею на отримання медичних послуг, виконаних робіт, тобто інформацію, про яку надавач послуг повинен був повідомити споживача цих послуг.

Для всіх закладів охорони здоров`я, які розпочали формування медичних висновків про тимчасову непрацездатність в Реєстрі медичних висновків в електронній системі охорони здоров`я в установленому порядку, з дати формування першого медичного висновку про тимчасову непрацездатність, а також із 01 жовтня 2021 року видача листків непрацездатності відповідно до вимог, визначених в Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженій наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13 листопада 2001 року N 455, зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 04 грудня 2001 року за N 1005/6196, Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, затвердженій наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 03 листопада 2004 року N 532/274/136-ос/1406, зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2004 року за №1456/10055, Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації №036/о "Журнал реєстрації листків непрацездатності", затвердженій наказом Міністерства охорони здоров`я України від 14 лютого 2012 року N 110, зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 28 квітня 2012 року за N 685/20998, Порядку організації експертизи тимчасової втрати працездатності, затвердженому наказом Міністерства охорони здоров`я України від 09 квітня 2008 року N 189, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 04 липня 2008 року за N 589/15280 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 01 червня 2021 року N 1066), забороняється, окрім таких випадків: продовження та закриття листків непрацездатності, що були видані особам до 01 жовтня 2021 року; спливу строку, протягом якого лікуючий лікар може внести зміни до медичного висновку про тимчасову непрацездатність в Реєстрі медичних висновків в електронній системі охорони здоров`я. У такому випадку рішення про видачу листка непрацездатності приймає лікарсько-консультативна комісія закладу охорони здоров`я, а за її відсутності керівник закладу; виникнення технічних проблем (помилок) щодо передачі даних між Електронним реєстром листків непрацездатності та Реєстром медичних висновків в електронній системі охорони здоров`я, які призводять до неможливості формування електронного листка непрацездатності в Електронному реєстрі більше ніж протягом семи днів з дати створення медичного висновку про тимчасову непрацездатність - до усунення таких проблем (помилок).

У бланку листка непрацездатності, який видається у випадках, зазначених у цьому пункті, як продовження електронного листка непрацездатності, зазначається номер листка непрацездатності, який продовжується.

Разом з тим, подана до суду довідка не містить всіх обов`язкових реквізитів медичного документа, який має підтвердити факт тимчасової непрацездатності хворого, виготовлена не на бланку медичної установи, не має вихідного реєстраційного номеру документа, що не може вважатись офіційним документом, який має підтвердити стан здоров`я пацієнта та його проходження амбулаторного (стаціонарного) лікування.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення без задоволення клопотання представника позивача - адвоката Юлії Котенко щодо долучення копії довідки від 15 січня 2024 року, видана лікарем ОСОБА_3 , щодо перебування ОСОБА_1 на амбулаторному лікування в період з 10 січня по 15 січня 2024 року.

Враховуючи викладене та керуючись статями 12, 78-81, 83, 26, 126, 127, 260, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання представника позивача - адвоката Юлії Котенко щодо долучення копії довідки від 15 січня 2024 року, видана лікарем ОСОБА_3 , щодо перебування ОСОБА_1 на амбулаторному лікування в період з 10 січня по 15 січня 2024 року, - залишити без задоволення.

Клопотання представника позивача - адвоката Юлії Котенко щодо долучення письмових доказів, в частині долучення до матеріалів цивільної справи наступних доказів - довідки приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Авраменко О.М. від 15 лютого 2024 року вих.№08/01-16 , копії Договору оренди від 01 червня 2019 року, копії акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 16 листопада 2020 року , подане до суду 16 лютого 2024 року, зареєстроване в канцелярії суду за вх.№9055, - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

З текстом ухвали можна ознайомитися в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням: gttp://reyestr.court.gov.ua

С у д д я