Справа № 522/9183/22
Провадження № 2/522/2584/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Чернявської Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Купцова С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа страхування» про стягнення суми страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ПАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» про стягнення суми страхового відшкодування, в якому просить стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» на її користь суму страхового відшкодування в розмірі 34 675,00 грн., моральну шкоду, завдану протиправними діями відповідача у розмірі 10 000, 00 грн, витрати на переклад документів у сумі 2 350,00 грн, витрати на правову допомогу у розмірі 5 000, 00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачка вказала, що 14 грудня 2021 року нею та ПрАТ «Страхова компанія «Альфа страхування» було укладено Договір добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу № 330.0000310.524.9261, відповідно до якого застрахованим є транспортний засіб марки «Mercedes-Benz S 500», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Перебуваючи за кордоном (м. Тіват, Чорногорія), 12 травня 2022 року, позивачка залишила автомобіль на паркінгу пляжу «Вайкікі». Після повернення з пляжу, ОСОБА_1 побачила, що задня ліва частина бамперу її авто має пошкодження, а задня ліва фара розбита. Позивачка викликала на місце події поліцію, яка зафіксувала вказані вище пошкодження у своєму протоколі. Також, позивачка вказує, що 12 травня 2022 року нею було подано до страхової компанії заяву про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Однак, листом від 30 травня 2022 року № 0738.206.22.01-001367.05 страховик, спираючись на положення п. 11.1.3. та 11.1.4. Частини ІІ договору страхування, повідомив страхувальника про відмову у виплаті страхового відшкодування.

Позивачка вважає, що страхова компанія безпідставно заперечує її право на отримання страхового відшкодування та просить захистити це право шляхом стягнення на її користь відшкодування в судовому порядку.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04 серпня 2022 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження у справі.

28 вересня 2022 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву. У своєму відзиві представник ПрАТ «Страхова компанія «Альфа страхування» підтвердив факт укладення Договору добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу № 330.0000310.524.9261, відповідно до якого застрахованим є автомобіль «Mercedes-Benz S 500», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також отримання страховою компанією заяви про настання страхового випадку. Водночас, відповідач наголосив, що в ході перевірки та аналізу матеріалів справи № 0738.206.22.01 у нього виникли сумніви щодо достовірності обставин настання заявленої події. Як стверджує страховик, він отримав консультацію експерта, який повідомив, що пошкодження застрахованого транспортного засобу не могли утворитись за обставин, заявлених страхувальником. На думку експерта, заявлені пошкодження утворились внаслідок наїзду (заднім ходом) на тверду нерухому перешкоду, яка має пряму кутову поверхню.

Відповідно до п. 11.1.3. Частини ІІ Договору страхування, однією з причин для відмови у виплаті страхового відшкодування є подання страхувальником, вигодонабувачем свідомо неправдивих відомостей про предмет страхування або про факт настання страхового випадку. Пунктом 11.1.4. Частини ІІ Договору страхування передбачено, що підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування є також подання страхувальником/вигодонабувачем та/або його довіреними особами/водієм свідомо неправдивих відомостей про обставини настання страхового випадку, у т.ч. надання відомостей про пошкодження, що відбулися в різний час і за різних обставин, як про один страховий випадок. Спираючись на вказані положення договору страхування, страхова компанія просила відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1

24 серпня 2022 року представник Позивачки звернувся до суду з заявою про збільшення позовних вимог, в якій просив прийняти до розгляду збільшені позовні вимоги про стягнення з ПрАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди, завданої протиправними діями відповідача у розмірі 20 000,00 (двадцять тисяч) гривень.

19 жовтня 2022 року на адресу суду від представника ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив та клопотання про призначення по справі автотоварознавчої експертизи.

Ухвалою суду від 20 жовтня 2022 року клопотання представника позивачки про призначення судової автотоварознавчої експертизи було задоволено; проведення експертизи доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України; на вирішення експерта постановлено наступне питання: яка вартість відновлювального ремонту автотранспортного засобу марки «Mercedes-Benz S 500», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ?

07 березня 2023 року судовим експертом В. Хоменком було складено повідомлення про неможливість надання висновку за матеріалами цивільної справи № 522/9183/22.

Ухвалою від 18 травня 2023 року у задоволенні клопотання представника позивачки про повторне призначення експертизи було відмовлено, у зв`язку з тим, що експертиза вже була призначена, але не була виконана. Цією ж ухвалою було зупинено провадження у справі на час проведення експертизи; матеріали цивільної справи направлено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

21 серпня 2023 року від судового експерта надійшло клопотання про надання додаткових матеріалів і зразків та вчинення інших дій, пов`язаних з проведенням експертизи.

Ухвалою суду від 22 серпня 2023 року поновлено провадження у справі.

24 серпня 2023 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивача до якого останній долучив флеш-накопичувач із запитуваною інформацією, а саме фотографії пошкодженого транспортного засобу.

Ухвалою від 24 серпня 2023 року клопотання судового експерта Владислава Хоменко про надання додаткових матеріалів, зразків та вчинення інших дій, пов`язаних із проведенням експертизи було задоволено: зобов`язано ОСОБА_1 забезпечити судовому експерту Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України безперешкодний доступ до об`єкта дослідження: «Mercedes-Benz S500», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , а в разі неможливості забезпечення доступу до об`єкта дослідження доручити судовому експерту Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України провести експертизу за наявними в матеріалах справи вихідними даними; розрахунок відновлювального ремонту провести до 12.05.2022 р., до дня події ДТП.

24 жовтня 2023 року на адресу суду надійшли матеріали справи та Висновок експерта № 23-3859 транспортно-товарознавчої експертизи колісного транспортного засобу Mercedes-Benz S500, р.н. НОМЕР_1 .

На підставі розпорядження керівника апарату суду від 27 жовтня 2023р. № 694/23 здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Ухвалою від 31 жовтня 2023 року справу прийнято до провадження поточним складом суду, поновлено провадження після проведення експертизи.

У судове засідання, призначене на 01 лютого 2024 року позивачка не з`явилась. Від представника позивачки надійшла заява, в якій останній просив розглядати справу без його участі та без участі ОСОБА_1 , наполягав на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази суд встановив наступне.

Згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 є власницею автомобіля Mercedes-Benz S 500, р.н. НОМЕР_1 .

14 грудня 2021 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «СК «Альфа Страхування» було укладено Договір добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу № 330.0000310.524.9261. Відповідно до п. 1.1. зазначеного договору, його предметом є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням ТЗ та ДО, зазначеним в Частині І договору.

Як зазначає Позивач, перебуваючи в Чорногорії (м. Тіват) на автомобілі Mercedes-Benz S500, р.н. НОМЕР_1 , прибула на пляж «Вайкікі». Автомобіль було припарковано на майданчику біля пляжу. Повернувшись, ОСОБА_1 виявила пошкодження задньої частини свого автомобіля (бамперу та фари), у зв`язку з чим нею було викликано місцеву поліцію.

З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, перекладеного з хорватської мови на українську перекладачем Шимбарьовою Т.В., вірність підпису якої на відповідному перекладі 08 липня 2022 року посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Поведьонковою І.І., вбачаються, зокрема, наступні обставини події:

Час дорожньо-транспортної пригоди: 12.05.2022р. о 18:00, сектор 2, муніципалітет: Тіват.

Вид дорожньо-транспортної пригоди: наїзд на припаркований транспортний засіб.

Огляд місця події здійснили уповноважені працівники поліції Центру безпеки/відділу безпеки: Центр безпеки м. Тіват Обрадович Ранко, Міятович Драган.

Оглядом встановлено: місцем дорожньо-транспортної пригоди є зона паркування пляжу Вайкікі, що розташована ліворуч від дороги, дивлячись в напрямку селища Лепетане. Зона паркування лініями горизонтальної дорожньої розмітки не позначена. Ширина паркінгу 4,50 м. Інший транспортний засіб, який брав участь у дорожньо-транспортній пригоді місце події покинув.

Відомості про транспортні засоби учасників дорожньо-транспортної пригоди

Вид: Легковий автомобіль

Реєстраційний номер: НОМЕР_1 , Марка: Mercedes

Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу: Орган, що видав: Україна. Дійсне до: 14.12.2022р. Страховий поліс: 249262. Страховик: «Альфа Страхування» - Україна, дійсний до: 14.12.2022р.

Опис пошкоджень транспортного засобу: задній бампер і задній лівий стоп-сигнал.

Також, матеріалами справи встановлено, що 12 травня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до ПрАТ «СК «Альфа Страхування» з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, в якій, серед іншого повідомила: «Я залишила авто на пляжу WAYKIKI на парковці біля 13:00, повернулася за машиною біля 16:30 та побачила, що машина вдарена. З місця події подзвонила у страхову компанію та викликала поліцію. Потім з поліцією поїхала в відділення».

Згідно рахунку на ремонт автомобіля Mercedes-Benz S500 НОМЕР_1 № 04/07 від 12 липня 2022р., складеного ФО-П ОСОБА_2 , вартість ремонту вказаного автомобіля складає: 34 675,00 грн., в тому числі: зняття-встановлення заднього бампера в проміжки: 1825,00 грн.; ремонт/фарбування заднього бампера: 6570,00 грн.; заміна лівого ліхтаря: 730,00 грн.; лівий ліхтар: 25 550,00 грн.

Разом з тим, згідно Висновку експерта № 23-3859 від 04 жовтня 2023 року вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу Mercedes-Benz S500, реєстраційний номер НОМЕР_1 пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди від 12 травня 2022 року становить 28 608, 63 грн. в тому числі 20% ПДВ на складові частини.

Листом № 0738.206.22.01-001367.05 від 30 травня 2022 року ПрАТ «СК «Альфа Страхування» повідомило позивачку про те, що товариство не має правових підстав для виплати страхового відшкодування по даній справі, на підставі п.п. 11.1.3. та 11.1.4. Частини ІІ Договору, а саме у зв`язку із наданням представником Страхувальника неправдивих відомостей про факт та обставини настання страхового випадку. За змістом вказаного листа, страхова компанія прийшла до висновку, що заявлені пошкодження транспортного засобу утворились внаслідок наїзду (заднім ходом) на тверду нерухому перешкоду, яка має пряму кутову поверхню.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» від 07 березня 1996р. № 85/96-ВР, страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 4 Закону № 85/96-ВР передбачено, що предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону і пов`язані:

- з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування);

- з володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування);

- з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності).

Станом на поточний момент вимоги до порядку укладання, обслуговування та виконання договорів страхування, як і загальні правові засади здійснення діяльності із страхування визначаються Законом України «Про страхування» від 18 листопада 2021р. № 1909-IX.

Згідно п. 69 ч. 1 ст. 1 Закону № 1909-IX, страхування - правовідносини щодо захисту страхових інтересів фізичних та юридичних осіб (страховий захист) при страхуванні ризиків, пов`язаних з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням, з володінням, користуванням і розпорядженням майном, з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі, у разі настання страхових випадків, визначених договором страхування, за рахунок коштів фондів, що формуються шляхом сплати страхувальниками страхових премій (платежів, внесків), доходів від розміщення коштів таких фондів та інших доходів страховика, отриманих згідно із законодавством.

Статтею 89 Закону № 1909-IX передбачено, що страхування здійснюється на підставі договору страхування, який укладається відповідно до загальних умов страхового продукту, якщо інше не визначено законодавством України.

У договорі страхування обов`язково зазначаються з урахуванням особливостей, визначених частиною третьою цієї статті: 1) назва документа та страхового продукту (за наявності); 2) найменування та адреса страховика; 3) прізвище, ім`я, по батькові, дата народження або найменування страхувальника; 4) інформація про предмет страхування; 5) інформація про об`єкт страхування; 6) прізвище, ім`я, по батькові, дата народження або найменування вигодонабувача (за наявності); 7) розмір страхової суми та/або ліміти відповідальності за договором страхування за класами страхування іншими, ніж страхування життя; 8) розмір страхової суми та/або розміри страхових виплат за договором страхування життя (крім договорів, у яких не визначається страхова сума та/або розміри страхових виплат); 9) перелік страхових ризиків; 10) перелік винятків із страхових випадків та обмеження страхування; 11) страховий тариф (крім договорів, у яких не визначається страховий тариф); 12) строк дії договору страхування, порядок вступу його в дію, період (періоди) страхування, територія дії договору страхування; 13) розмір страхової премії, порядок та строки її сплати; 14) порядок внесення змін і припинення дії договору страхування; 15) порядок розрахунку, умови та строки здійснення страхових виплат; 16) причини відмови у страховій виплаті; 17) права та обов`язки сторін і відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору; 18) порядок вирішення спорів; 19) інші умови за згодою сторін.

Предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України.

Договором страхування визначаються конкретний об`єкт страхування, з яким пов`язані страхові інтереси страхувальника (іншої особи, визначеної у договорі страхування), та страхові ризики, що пов`язані з цим об`єктом страхування та підлягають страхуванню за цим договором страхування.

Укладення договору страхування має передбачати наявність страхового інтересу у потенційного страхувальника (іншої особи, визначеної у договорі страхування), крім випадків укладення договорів страхування, обов`язковість яких визначена законом.

Відповідно до п. 9.1. Договору добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу № 330.0000310.524.9261, настання страхового випадку та розмір збитку підтверджується такими документами (усі документи, крім зазначених у п. 9.1.3., 9.1.4.1. а), п. 9.1.7.3. та п. 9.1.7.4. Частини ІІ Договору, надаються Страхувальником):

- договір страхування примірник страхувальника;

- письмова заява страхувальника/вигодонабувача або його довіреної особи/водія про настання страхового випадку (встановленого страховиком зразка);

- акт огляду пошкодженого ТЗ, складеного страховиком або представником страховика

- довідки з відповідного компетентного органу, висновки якого для страховика є необхідним та достатнім доказом факту настання події, що кваліфікується як страховий випадок та/або для з`ясування обставин цієї події. Такими довідками є (для страхового випадку «ДТП»): а) довідка з відповідного компетентного підрозділу Національної поліції України або копія протоколу про адміністративне правопорушення та схеми місця дорожньо-транспортної пригоди або б) повідомлення про «ДТП» (Європротокол); в) довідка відповідного компетентного органу іншої держави при настанні події за межами України із зазначенням: повного імені (назви) власника (користувача) ТЗ; місця, часу та обставин настання події; реєстраційного та/або ідентифікаційного номера ТЗ; переліку пошкоджень, завданих ТЗ; відомості про учасників ДТП.

Таким чином, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, в тому числі протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та схему ДТП, перекладені з хорватської мови, суд приходить до висновку, що позивачкою належним чином було виконано вимоги договору страхування в частині, що стосується надання документів, які підтверджують настання страхового випадку. Будь-яких зауважень щодо недостатності (неповноти) наданого ОСОБА_1 пакету документів з боку страховика також не надходило.

Безпосередньо аналізуючи мотиви відмови у виплаті страхового відшкодування, викладені у листі відповідача від № 0738.206.22.01-001367.05 від 30 травня 2022р., суд виходить з наступного.

Пункти 11.1.3. та 11.1.4. Договору страхування, приведені страховиком в якості обґрунтування мотивів відмови у виплаті передбачають, що підставою для відмови страховика у здійсненні страхового відшкодування є:

- подання страхувальником/вигодонабувачем свідомо неправдивих відомостей про предмет страхування або про факт настання страхового випадку;

- подання страхувальником/вигодонабувачем та/або його довіреними особами/водієм свідомо неправдивих відомостей про обставини настання страхового випадку, у т.ч. надання відомостей про пошкодження, що відбулися в різний час і за різних обставин, як про один страховий випадок.

При цьому, матеріали справи не містять доказів, що давали б підстави для висновку про подання ОСОБА_1 страховику свідомо неправдивих відомостей про предмет страхування (автомобіль Mercedes, д/н НОМЕР_1 та майнові інтереси, пов`язані з володінням/користуванням ним). Що стосується факту настання страхового випадку, цей факт, як вбачається з обставин справи, не заперечується самим відповідачем.

Твердження ПрАТ «СК «Альфа Страхування» про подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про обставини настання страхового випадку ґрунтується винятково на Висновку експерта за результатами інженерно-технічного дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди та механізму утворення пошкоджень на автомобілі Mercedes, д/н НОМЕР_1 від 27 вересня 2022р., згідно з яким пояснення водія ОСОБА_1 стосовно місця та обставин виникнення всього комплексу пошкоджень задньої лівої частини кузова автомобіля Mercedes, д/н НОМЕР_1 , слід вважати технічно неспроможними.

Однак, досліджуючи вказаний висновок та перевіряючи мотиви відмови у виплаті страхового відшкодування, суд констатує, що технічна неспроможність тих чи інших пояснень або повідомлень не є тотожною їх неправдивості (тим більше, усвідомленій неправдивості). Жодна норма закону не зобов`язує страхувальника здобувати технічні знання, відповідні рівню експерта чи фахівця інженерної галузі.

Таким чином, ОСОБА_1 повідомила поліції та страховику ту інформацію про обставини ДТП, якою вона сама володіла. В протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, перекладеному з хорватської мови на українську вид дорожньо-транспортної пригоди визначено як «наїзд на припаркований транспортний засіб», що повністю відповідає поясненням позивачки. У свою чергу, страховик не скористався можливістю направити на місце ДТП свого представника (аварійного комісара), жодних письмових запитів для уточнення обставин події не направляв.

Крім того, Висновок експерта за результатами інженерно-технічного дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди та механізму утворення пошкоджень на автомобілі Mercedes, д/н НОМЕР_1 було складено 27 вересня 2022р., тоді як відмова у виплаті страхового відшкодування мала місце ще 30 травня 2022 року.

Отже, позиція страховика щодо технічної неспроможності пояснень ОСОБА_1 та відсутності правових підстав для виплати страхового відшкодування не могла ґрунтуватись на вказаному експертному висновку.

Перевіряючи наявність у відповідача підстав для відмови у виплаті ОСОБА_1 страхового відшкодування суд також враховує положення ст. 26 Закону України «Про страхування» від 07 березня 1996р. № 85/96-ВР, відповідно до яких підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є:

1) навмисні дії страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на дії, пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, в стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації. Кваліфікація дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, встановлюється відповідно до чинного законодавства України;

2) вчинення страхувальником - фізичною особою або іншою особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного кримінального правопорушення, що призвів до страхового випадку;

3) подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку;

4) отримання страхувальником повного відшкодування збитків за майновим страхуванням від особи, винної у їх заподіянні;

5) несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків;

6) інші випадки, передбачені законом.

Як вже було зазначено вище, подання ОСОБА_1 свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку не знайшло свого підтвердження у належних та допустимих доказах.

Крім того, у практиці Верховного Суду усталеною є позиція, згідно з якою у разі настання страхового випадку, страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку (постанови Верховного Суду від 26 червня 2019р. у справі № 755/18001/16-ц, від 29 липня 2019р. у справі № 501/212/17, від 29 липня 2020р. у справі № 500/1286/17 та ін).

Стаття 104 Закону України «Про страхування» в редакції від 18 листопада 2021р. № 1909-IX, яка є чинною на поточний момент, передбачає, що підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат є:

1) навмисні дії страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, вчинених у стані крайньої необхідності або необхідної оборони, або випадків, визначених законом чи міжнародними звичаями;

2) вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного кримінального правопорушення, що призвело до настання страхового випадку;

3) подання страхувальником неправдивих відомостей про об`єкт страхування, обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, або про факт настання страхового випадку;

4) одержання страхувальником повного відшкодування збитків від особи, яка їх заподіяла. Якщо збиток відшкодований частково, страхова виплата здійснюється з вирахуванням суми, отриманої від зазначеної особи як відшкодування збитків;

5) несвоєчасне повідомлення страхувальником (особою, визначеною у договорі страхування або законодавством) про настання страхового випадку без поважних причин або невиконання інших обов`язків, визначених договором страхування або законодавством, якщо це призвело до неможливості страховика встановити факт, причини та обставини настання страхового випадку або розмір заподіяної шкоди (збитків);

6) наявність обставин, які є винятками із страхових випадків та обмеженнями страхування, передбаченими договором страхування;

7) наявність інших підстав, встановлених законодавством, у тому числі для договорів страхування, обов`язковість укладення яких визначена законом.

Отже, чинна редакція Закону України «Про страхування» хоч і передбачає можливість відмови у виплаті страхового відшкодування з інших (додаткових) підстав, крім подання неправдивих відомостей про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку, але пов`язує такі підстави з обставинами, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику.

За обставинами цієї справи, незалежно від того, чи є технічно спроможними пояснення водія ОСОБА_1 стосовно місця та обставин виникнення пошкоджень автомобіля Mercedes, д/н НОМЕР_1 , такий випадок все одно має ознаки страхового випадку та не підпадає під виключення зі страхових випадків або обмеження страхування.

Відповідно до преамбули Закону України «Про захист прав споживачів» він регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

У вказаному нормативному акті не визначено меж його дії, але, враховуючи характер правовідносин, які ним регулюються, та виходячи з демократичних принципів цивільного судочинства й наявності в цивільних правовідносинах такої «слабкої сторони», як споживач, можливо дійти висновку, що вказаним Законом регулюються відносини, які виникають із договорів купівлі-продажу, майнового найму (оренди), надання комунальних послуг, прокату, перевезення, зберігання, доручення, комісії, страхування, фінансово-кредитних послуг тощо. Такі відносини можуть виникати з актів законодавства або інших угод, які йому не суперечать.

Крім того, системно проаналізувавши приписи Закону України «Про захист прав споживачів» у взаємному зв`язку з положеннями ЦК України та Законом України «Про страхування», можливо дійти висновку, що умови договору страхування, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. І захистити цю «слабку сторону» є обов`язком держави (див. постанову Верховного Суду від 25 листопада 2020р. у справі № 444/3259/18 (провадження № 61-2295св20)).

Згідно Висновку експерта № 23-3859 від 04 жовтня 2023р. вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу Mercedes-Benz S500, реєстраційний номер НОМЕР_1 пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди від 12 травня 2022 року становить 28 608, 63 грн.

Зважаючи на викладене, суд знаходить обґрунтованими вимоги Позивачки про стягнення з ПрАТ «СК «Альфа Страхування» на її користь страхового відшкодування в сумі 28 608,63 грн.

Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди у розмірі 20 000 гривень, суд зазначає наступне.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року в справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20) вказано, що: «виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права компенсація моральної шкоди повинна відбуватися в будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства (див. пункт 92 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц).

Відповідно до статті 23 Закону України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон№ 1961-IV) шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок ДТП, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що потерпіла особа у разі настання страхового випадку набуває право на відшкодування моральної шкоди. Страхове відшкодування такої шкоди охоплює лише шкоду потерпілій фізичній особі, заподіяну у зв`язку з її каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (зокрема, смертю). У таких випадках розмір моральної шкоди, яку відшкодовує страховик винної особи, передбачений статтею 26-1 та пунктом 27.3 статті 27 Закону № 1961-IV.

Таким чином, заявлена ОСОБА_1 вимога про відшкодування моральна шкода не охоплюється страховим відшкодуванням, тому суд вважає, що така не може бути відшкодована страховиком.

Отже, в задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди в розмірі 20 000 гривень з відповідача на користь позивача слід відмовити.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За змістом ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на викладене, стягненню з ПрАТ «СК «Альфа Страхування» на користь ОСОБА_1 підлягає також судовий збір в сумі 1 434,01 грн. та витрати на переклад документів в сумі 2 350,00 грн.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Керуючись ст.ст. 263-265, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» про стягнення суми страхового відшкодування задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» (ідентифікаційний код юридичної особи: 30968986; 01011, м. Київ, вул. Рибальська, 22) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 ) суму страхового відшкодування за договором від 14 грудня 2021 року у розмірі 28 608,63 грн. (двадцять вісім тисяч шістсот вісім гривень) 63 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» (ідентифікаційний код юридичної особи: 30968986; 01011, м. Київ, вул. Рибальська, 22) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 ) витрати на оплату судового збору в сумі 1 434,01 (одна тисяча чотириста тридцять чотири гривні) 01 копійка та витрати на переклад документів в сумі 2 350,00 (дві тисячі триста п`ятдесят гривень) 00 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 08 лютого 2024 року.

Суддя Чернявська Л.М.