ПОСТАНОВА

Іменем України

11 квітня 2024 року м. Кропивницький

справа № 398/526/23

провадження № 22-ц/4809/410/24

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С. М., суддів: Карпенка О. Л., Мурашка С. І.,

секретар судового засідання Діманова Н. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 листопада 2023 року у складі головуючого судді Дубровської Н. М.

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

02.02.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просив:

- зменшити розмір аліментів, стягнутих на підставі рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 вересня 2020 року по справі №398/1932/20, на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 на 1/6 частину з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- зменшити розмір аліментів, стягнутих на підставі судового наказу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 липня 2022 року по справі №398/1905/22, на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 1/4 на 1/6 частину з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- відкликати виконавчий лист, виданий Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області по цивільній справі №398/1932/20 на виконання рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 вересня 2020 року;

- відкликати судовий наказ, виданий Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області по цивільній справі №398/1905/22 від 14 липня 2022 року.

Позовні вимоги мотивовано тим, що що згідно рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 вересня 2020 року по справі № 398/1932/20 стягнуто аліменти на утримання дитини від першого шлюбу у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 19 червня 2020 року та до досягнення повноліття ОСОБА_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

21 листопада 2020 року між ним та ОСОБА_3 укладено шлюб, який зареєстрований 21 листопада 2020 року у Олександрійському міськрайонному відділі реєстрації актів цивільного стану Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 291.

Від шлюбу мають спільну дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На підставі судового наказу, виданого Олександрійським районним судом Кіровоградської області від 14 липня 2022 року, справа №398/1905/22, з нього стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму м для дитини відповідного віку, починаючи з 01 липня 2022 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Крім того, рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 серпня 2022 року по справі №398/1904/22 про стягнення аліментів на утримання дружини, з нього стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи стягнення з 01 липня 2022 року і до досягнення сином ОСОБА_5 трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Таким чином, на його утримання перебуває двоє неповнолітніх дітей, на яких стягується по 1/4 частині заробітної плати на кожного та на дружину 1/4 частина заробітної плати до досягнення дитиною трьох років, що в сукупності складає 75% відрахувань заробітної плати. Просить зменшити розмір аліментів стягнутих судом на утримання дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_1 з 1/4 на кожну дитину до 1/6 частини всіх його доходів, щомісячно на кожну дитину. Відкликати виконавчі листи.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 листопада 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, щопосилання позивача на необхідність надавати матеріальну допомогу непрацездатному батькові ОСОБА_7 , який отримує пенсію у розмірі вищому за мінімальний.

Суд дійшов висновку, що посилання позивача на зміну сімейного стану, які стосуються народження дитини в іншому шлюбі та утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, як на підставу для зменшення розміру стягнутих рішеннями судів аліментів є необґрунтованими, позивачем не надано доказів погіршання у зв`язку з цим матеріального стану.

Суд зазначив, що належних та допустимих доказів того, що із моменту постановлення судових рішень суттєво погіршився матеріальний стан позивача, через що позивач немає змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, не надано. Позивач є працездатною особою, має можливість заробляти на життя своєю працею, а зменшення розміру стягнутих аліментів негативно вплине на належне забезпечення дітей та суперечитиме їх інтересам.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Позивач подав апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставить питання про скасування судового рішення і ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

Зазначає, що суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам.

Звертає увагу, що суд не врахував обставини і підстави, якими він обгрунтовував свої позовні вімоги до відповідачів.

27 квітня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають спільну дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 вересня 2020 року по справі 398/1933/20 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 вересня 2020 року по справі №398/1932/20 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 19 червня 2020 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

21 листопада 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладений шлюб, від якого сторони мають спільну дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно судового наказу, виданого Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області 14 липня 2022 року по справі №398/1905/22 з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 липня 2022 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 серпня 2022 року по справі №398/1904/22 з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дружини ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 01 липня 2022 року і до досягнення сином ОСОБА_5 трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Вказує, що загальна частка заробітку (доходу) позивача, яка щомісячно відраховується з його заробітної плати у вигляді аліментів, становить 3/4 частини всіх видів його доходу, що є істотною і свідчить про зміну матеріального стану у зв`язку з народженням другої дитини.

На неможливість належної сплати аліментів у загальному розмірі 3/4 частини всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 вказує також наявність у нього заборгованості зі сплати аліментів у загальному розмірі 277904,47 грн.

Також посилається на те, що має непрацездатного батька ОСОБА_7 , який страждає на низку тяжких та хронічних захворювань, гостро потребує матеріальної допомоги від позивача. Розмір пенсії батька дійсно не є мінімальним і за звичайних обставин був би цілком достатнім для власного забезпечення, проте, враховуючи встановлені йому діагнози, батько позивача не може самостійно забезпечувати власні потреби, у зв`язку з чим останній регулярно надає йому посильну фінансову допомогу.

Вважає, що зібрані у справі докази та надані сторонами пояснення переконливо свідчать про зміну матеріального стану ОСОБА_1 у зв`язку з народженням у нього другої дитини та стягнення з нього аліментів на її утримання та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, а також у зв`язку з необхідністю надання матеріальної допомоги хворому батькові, що у відповідності до вимог ст. 192 СК України дає підстави для зменшення розміру стягнутих з нього аліментів.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

ОСОБА_3 подала до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Позиція апеляційного суду.

Відповідно до ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Заслухавши пояснення представника позивача адвоката Ковальова А. І., який підтримав доводи апеляційної скарги, представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Слободянюка П. В., який заперечував проти задоволення скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Встановлені судом першої інстанції неоспорені обставини, а також обставини встановлені апеляційним судом.

27 квітня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладений шлюб, який розірвано рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 вересня 2020 року (а.с.6-8).

У шлюбі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наролилася дитина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9 ).

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 вересня 2020 року (справа №398/1932/20) з відповідача ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_8 , у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 19 червня 2020 року та до досягнення повноліття ОСОБА_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10-14).

21 листопада 2020 року ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_3 (а.с.15).

Від другого шлюбу у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 народилася дитина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.16).

Судовим наказом Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 липня 2022 року (справа № 398/1905/22) з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 01 липня 2022 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.17).

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 серпня 2022 року (справа №398/1904/22) з позивача ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дружини ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 01 липня 2022 року і до досягнення сином ОСОБА_9 трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Зі змісту цього судового рішення видно, що ОСОБА_1 погодився з позовом і не заперечував проти заявленого розміру аліментів на утримання дружини (а.с.18-19).

Згідно довідки від 19.09.2023 ОСОБА_1 проходить службу в Управлінні СБУ в Кіровоградській області, дохід за період липень вересень 2023 року складає 133249,60 грн (а.с.73).

Мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).

У зв`язку із складним матеріальним становищем, позивач просить зменшити розмір стягнутих аліментів, обґрунтовуючи вимоги тим, що з нього стягуються аліменти ще на одну дитину від іншого шлюбу та аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років.

Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 3ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України№789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У статті 192 СК України наведено, перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на користь кого вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього. Також судом звертається увага, що під час розгляду позову про зменшення розміру аліментів суд не переглядає рішення, яким стягнуто аліменти, а лише з`ясовує наявність обставин, які дають підстави для зменшення розміру аліментів.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Аналізуючи надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено підстав для задоволення позову, передбачених ст.192 СК України.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (частини друга, четверта статті 77 ЦПК України).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема висновком експерта (ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 ЦПК).

Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).

В обґрунтування доводів позовної заяви та апеляційної скарги щодо наявності підстав для зменшення розміру аліментів на дітей сторона позивача посилається на те, що на утриманні ОСОБА_1 перебуває непрацездатний батько ОСОБА_7 , котрий через похилий вік страждає хронічними захворюваннями, та потребує матеріальної підтримки від позивача. На підтвердження чого суду надано довідку КП «Центр первинної медико санітарної допомоги м. Олександрії» Олександрійської міської ради №149 від 06 липня 2021 року, згідно якої батько позивача ОСОБА_7 , 1967 року народження, має хронічні захворювання (а.с. 74), та є пенсіонером (а.с. 58), перебуває на обліку в Головному управлянні ПФУ в Кіровоградській області та отримує пенсію за вислугу років у розмірі 12530,21 грн на місяць.

Стороною позивача не надано належних та допустимих доказів на підтвердження погіршення матеріального стану у зв`язку із зміною сімейного стану, та наданням матеріальної допомоги батьку, який отримує пенсію у розмірі достатньому для самостійного забезпечення власних потреб.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що факт народження дитини в іншому шлюбі, стягнення аліментів на дитину та дружину до досягнення сином трьох років, без належних і допустимих доказів погіршання матеріального стану, не є безумовною підставою для зменшення розмірі аліментів.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року по справа №715/2073/20, постанові від 03 червня 2020 року справа №760/9783/18ц, та постанові від 16 вересня 2020 року у справа №565/2071/19.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Виходячи з викладеного, судом першої інстанції правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам, не порушено норми процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржене судове рішення без змін із підстав, передбачених статтею ст. 375 ЦПК України.

Оскільки оскаржене судове рішення залишене без змін, а скарга без задоволення, то згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на особу, яка подала апеляційну скаргу, і поверненню не підлягає.

Керуючись ст. 367, 368, 371, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий С. М. Єгорова

Судді О. Л. Карпенко

С. І. Мурашко