РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2024 року

м. Рівне

Справа № 569/19936/23

Провадження № 22-ц/4815/179/24

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя: Боймиструк С.В.,

судді: Гордійчук С.О. Шимків С.С.,

секретар судового засідання: Ковальчук Л.В.,

з участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 16 листопада 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме того, що він здійснює постійний догляд за бабусею, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка по стану здоров`я потребує постійного стороннього догляду.

Свої вимоги мотивував тим, що ОСОБА_3 , потребує догляду відповідно до законодавства України. Інші особи, які б могли здійснювати догляд за нею відсутні. Факт, про встановлення якого він просить, має для нього юридичне значення, оскільки надає йому права та обов`язки, визначені, зокрема, Законами України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", "Про військовий обов`язок і військову службу".

Ухвалою Рівненського міського суду від 16 листопада 2023 року провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту, що має юридичне значення, закрите.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що законодавством України передбачено декілька варіантів встановлення факту постійного догляду за особами, що потребують постійного стороннього догляду - через структурні підрозділи з питань соціального захисту населення або через суд, шляхом встановлення факту, що має юридичне значення.

Офіційно догляд через територіальний орган соціального захисту населення за бабусею, як за особою, яка потребує стороннього догляду, апелянт не оформляв, оскільки не претендує на грошову компенсацію від держави, що призначається та виплачується у грошовій формі непрацюючим працездатним особам, які здійснюють догляд за такими особами.

Вважає, що суд не врахував відсутності обов`язкового порядку оформлення постійного догляду за особою, яка цього потребує та відсутності мети отримувати компенсації від держави.

Просить скасувати ухвалу місцевого суду та направити справу для продовження розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З заяви ОСОБА_1 вбачається, що предметом розгляду у цій справі є встановлення в порядку окремого провадження факту, що має юридичне значення. Зокрема заявник просить встановити факт, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) здійснює постійний догляд за бабусею, ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), яка по стану здоров`я потребує постійного стороннього догляду.

Зазначив, що офіційний догляд через територіальний орган соціального захисту населення не оформлював. Інші особи, які можуть здійснювати догляд за хворою відсутні.

Метою звернення вказано те, що встановлення факту породжує виникнення прав та обов`язків для заявника щодо отримання соціальних пільг і виплат, а також виникнення прав та обов`язків, визначених ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу".

Згідно з частинами першою, другою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Відповідно до абз.12 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: опікуни особи з інвалідністю, визнаної судом недієздатною; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю I групи; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд;

Відповідно до положень ст.19 Закону України «Про соціальні послуги», підставою для розгляду питання надання соціальних послуг за рахунок бюджетних коштів є подання до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчого органу міської ради міст обласного значення, ради об`єднаної територіальної громади за місцем проживання/перебування особи: заяви особи або її законного представника про надання соціальних послуг; звернення, повідомлення інших осіб в інтересах осіб/сімей, які потребують соціальних послуг.

Порядок подання заяви, звернення, повідомлення про надання соціальних послуг, призначення і виплати компенсації за догляд, що призначається фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду без провадження підприємницької діяльності на непрофесійній основі, без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг особам із числа членів своєї сім`ї, визначено Порядком подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2020 року № 859.

Відтак саме нормами Закону України «Про соціальні послуги» врегульовано питання оформлення статусу особи щодо надання соціальних послуг фізичною особою не на професійній основі. Тобто існує позасудовий порядок встановлення юридичного факту і у зв`язку з чим відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України факт, який просить встановити заявник, не може встановлюватися в судовому порядку в окремому провадженні.

Заявник не звертався до відповідних уповноважених органів, з дотриманням вимог законодавства, із заявою про здійснення догляду, а також не звертався із заявою до ТЦК та СП про надання йому права на відстрочку від мобілізації.

За змістом правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2020 року в справі № 287/167/18-ц, вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суд, зокрема, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність, тобто суд повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суд мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито, - закриває провадження у ній.

З огляду на викладене, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про закриття провадження за заявою щодо встановлення факту, який має юридичне значення.

При цьому заявнику необхідно роз`яснити, що спірне питання підлягає вирішенню у позасудовому порядку відповідно до встановленої законодавством процедури, а в разі незгоди із рішенням відповідального органу державної влади він має право оскаржити рішення в судовому порядку.

Керуючись ст. ст. 268, 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 16 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 14 березня 2024 року.

Головуючий Боймиструк С.В.

Судді: Гордійчук С.О.

Шимків С.С.