У Х В А Л А

09 вересня 2024 р.м.Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Медяна Ю.В., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної ради» про визнання протиправним та скасування запису у висновку медичного огляду,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Манька О.М. звернувся до суду із позовом до КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР» про визнання протиправним та скасування запису у висновку медичного огляду.

В позовній заяві просить суд виключити та визнати недійсним запис: «відмова від проходження медичного огляду», зроблений у графі №10 п. «а» висновку медичного огляду стосовно ОСОБА_1 від 29.03.2024 №0401. Ознайомившись з матеріалами позовної заяви, суд вважає, що слід відмовити у відкритті провадження, виходячи з наступного.

Право на звернення до суду не є абсолютним, а здійснюється на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожен із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур, та осіб, котрі вправі ініціювати їх вирішення. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу та самі по собі не є порушенням прав на справедливий судовий розгляд та ефективний засіб юридичного захисту, гарантованих статтями 6, 13 Конвенції про захист прав особи і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див. mutatis mutandis п. 33 рішення ЄСПЛ від 21.12.2010 у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», п. 53 рішення ЄСПЛ від 08.04.2010 у справі «Меньшакова проти України»).

У даній справі позивач оскаржує запис, внесений у висновок щодо результатів його медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарський препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджений лікарем КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР».

За змістом частини першої статті 260, частин першої і другої статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан сп`яніння. Огляд водіїв на стан сп`яніння є заходом забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, що проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Частиною третьою статті 266 КУпАП передбачено, що в разі незгоди водія на проведення огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з частиною першою статті 267 КУпАП застосування заходів забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі огляд на стан сп`яніння, може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до суду.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається лікарем, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, відповідно до вимог Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735.

Суд зазначає, що скаржуваний висновок медичного огляду безпосередньо не породжує для позивача будь-яких прав чи обов`язків. Водночас такий висновок може бути доказом на підтвердження перебування особи у стані сп`яніння та підлягає оцінці судом у справі про притягнення особи до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані сп`яніння. Отже, як доказ у справі, цей висновок підлягає спростуванню саме у такій справі.

Такі висновки Верховного Суду у подібних правовідносинах, викладені у постановах від 11.08.2020 у справі № 120/4189/19-а, від 11.11.2020 у справі № 732/833/17, від 30.04.2021 у справі № 686/4562/18 та від 27.01.2023 у справі №340/2716/22.

Суд звертає увагу на те, що медичний огляд позивача з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за результатами якого було складено висновок №0401 від 29.03.2024 та який оскаржується позивачем, було проведено на вимогу працівника поліції.

Як вбачається з відомостей з ЄДРСР, постановою Літинського районного суду Вінницької області від 05.08.2024 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік на підставі висновку №0401 від 29.03.2024.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 04.09.2024 у справі №137/447/24 апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Манька О.М. задоволено та скасовано постанову Літинського районного суду Вінницької області від 05 серпня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 ККУпАП. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності зач. 1 ст. 130 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У вказаній постанові Вінницьким апеляційним судом встановлено, що у висновку №0401 від 29.03.2024, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеному КНП "Соціотерапія" ВОР", у графі «Висновок огляду» зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медогляду. Водночас у цьому ж висновку зазначено: «Alcotest 6820 - 0,00 проміле;аналіз сечі на мультитест - відмова».

Таким чином зазначений висновок КНП "Соціотерапія" ВОР" № 0401 від 29.03.2024 містить результати огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а саме: Alcotest 6820 - 0,00 проміле, що дає суду підстави стверджувати про те, що ОСОБА_1 на момент медичного огляду не перебував у стані алкогольного сп`яніння, проте у графі «Висновок огляду» не зазначено, що у ОСОБА_1 не виявлено ознак алкогольного сп`яніння. Водночас цей же висновок не містить результатів огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, а фіксує факт його відмови від проходження медичного огляду, а саме: у графі «Висновок огляду» зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду, що суперечить вищенаведеним вимогам Інструкції.

З огляду на викладене вище, висновок №0401 від 29.03.2024, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складений КНП "Соціотерапія" ВОР" відносно позивача, був досліджений та оцінений судом першої та апеляційної інстанцій, як доказ на підтвердження обставини перебування позивача у стані сп`яніння у справі про притягнення розивача до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Отже, як доказ у справі, цей висновок був спростований у адміністративній справі, а тому дана справа не може розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин у відкритті провадження у справі слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.19, 186,ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної ради» про визнання протиправним та скасування запису у висновку медичного огляду.

Заяву з доданими до неї матеріалами повернути заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду в частині відмови у відкритті провадження може бути подана протягом 15 днів з дня її проголошення безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Суддя