Провадження № 2/201/3817/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

12 листопада 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Наумової О.С., за участю секретаря судового засідання Моренко Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

20.08.2024р. ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Ухвалою судді від 10.10.2024р. відкрито провадження по справі та відповідно до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 38).

В обґрунтування позовних вимог представник позивача адвокат Парханова О.І. (діє на підставі ордеру серії АЕ № 1275135 від 01.04.2024р.) посилається на те, що між позивачем, ОСОБА_1 (дівоче прізвище - ОСОБА_3 ) та відповідачем, ОСОБА_2 , 08.10.2011р. укладено шлюб, який зареєстрований у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 776 від 08.10.2011р., що окрім іншого підтверджується свідоцтвом про шлюб.

Від шлюбу позивач з відповідачем має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано 03.07.2024р., що підтверджується копією рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03.07.2024р.

Зважаючи на повномасштабне вторгнення російської федерації проти України позивачка була вимушена разом з дітьми виїхала до Польщі, де проживає на даний час, що підтверджується закордонними паспортами, договором про оренду житла в м. Варшава від 01.01.2024р. Pesel на ім`я дітей.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідач з 2022 року не бере участі у вихованні та утриманні нашої спільної дитини.

Діти знаходяться на повному утриманні заявника.

Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Таким чином, дітям повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум.

Такий рівень позивач одна не зможе забезпечити, тому батько, який є здоровим та працездатним, зможе сплачувати аліменти на рівні 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу).

Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, без фіксування судового процесу технічними засобами, позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення (а.с. 40).

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доводам сторін в сукупності, оцінивши зібрані по справі докази відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до ч. 10 ст. 7 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Судом встановлено, що між позивачкою ОСОБА_1 (дівоче прізвище - ОСОБА_3 ) та відповідачем, ОСОБА_2 , 08.10.2011р. укладено шлюб, який зареєстрований у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 776 від 08.10.2011р., що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 14).

Від шлюбу позивач з відповідачем має двох неповнолітніх дітей:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 20.01.2015р. Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 94 (а.с. 15).

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 05.07.2018р. Соборним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1345 (а.с. 16).

Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано 03.07.2024р., що підтверджується рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03.07.2024р. по справі № 932/2979/24 (а.с. 41 42).

Позивачка проживає разом з дітьми у Польщі, що підтверджується закордонними паспортами, договором про оренду житла в м. Варшава від 01.01.2024р. Pesel на ім`я дітей (а.с. 17 - 28).

Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 180 СК України).

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Як передбачено ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ч. 1 ст. 180, ст. 181 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

В статті 182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Отже, загальновживаною є практика визначення судами на утримання дітей наступного розміру аліментів: на одну дитину - 1/4 частки доходу платника, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; на двох дітей - 1/3 частки доходу платника, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; на трьох і більше дітей - 1/2 частки доходу платника, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

При дослідженні обставин справи судом враховується той факт, що відповідач не надав доказів про свій стан здоров`я, зокрема який впливає на працездатність, наявності чи відсутності на праві власності, володінні та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, доказів про його матеріальний стан, про осіб на його утриманні (при їх наявності), та будь - яких інших доказів, які б давали підстави вважати про неможливість надання ним допомоги на утримання дітей у визначеному законодавством розмірі щомісячно.

При цьому, відповідач надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги щодо стягнення з нього аліментів визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення (а.с. 40).

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009р. № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги обґрунтованість позову ОСОБА_1 та визнання його відповідачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

В порядку п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити рішення в частині стягнення аліментів - до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Положеннями ч. 1 ст. 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що також кореспондується з частиною 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір».

Відповідач позовні вимоги визнав одразу в першому судовому засіданні.

Так, враховуючи вищевикладене, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з огляду на те, що позивач при пред`явленні позову був звільнений від сплати судового збору, то на підставі ст. 2 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 605,60 грн. (1211,20 грн. / 2 = 605,60 грн.).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 151, 155, 157, 160, 161,180, 181, 183, 191 СК України, керуючись ст.ст. 81, 141, 200, 247, 259, 263-265, 280-282, 430 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_4 ) на користь позивача, ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) боржника, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позовної заяви про стягнення аліментів, тобто з 20 серпня 2024 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_4 ) на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлений 15 листопада 2024 року.

Суддя Наумова О.С.