Справа №362/5890/23 Головуючий в суді І інстанції Марчук О.Л.
Провадження № 22-з/824/779/2024 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ДОДАТКОВА)

19 квітня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: судді-доповідача Мельника Я.С., суддів Матвієнко Ю.О. та Гуля В. В.,-

розглянув у порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Кузьміна Дениса Леонідовича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 листопада 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із цим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Постановою Київського апеляційного суду від 15 квітня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 листопада 2023 року скасовано та ухвалено по справі нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти, передані під час укладання попереднього договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25.01.2022, у розмірі 85 050,00 гривень, 3% річних від простроченої суми у розмірі 3 425, 30 гривень, інфляційні втрати у розмірі 19 650,82 гривень, а всього 108 126 гривень 12 копійок. В решті позовних вимог - відмовлено, стягнуто з позивача на користь відповідача судовий збір.

В подальшому, представник ОСОБА_1 - адвокат Кузьмін Денис Леонідович надіслав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу понесені у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції у розмірі 30 000 грн., а в суді апеляційної інстанції -10 000 грн.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити заяву частково та ухвалити по справі додаткове рішення щодо розподілу судових витрат, з огляду на таке.

Згідно з п.3 ч.1, ч.3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ч.13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Отже, ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина восьма, дев`ята статті 139 ЦПК України).

Згідно з положеннями частини шостої статті 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

У постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником ОСОБА_1 - адвокатом Кузьміним Д.Л. надано до суду: ордер від 01 серпня 2023 року (а.с.34); ордер від 20 грудня 2023 року (а.с.94); копію договору №24-04/23 від 24 квітня 2023 року про надання правової допомоги (а.с.90-91); копію платіжної інструкції на сплату наданих послуг від 01 травня 2023 року на суму 21 000 грн.; копію акту приймання-передачі наданих послуг від 05 грудня 2023 року, погодженого з клієнтом, з якого вбачається, що розмір наданої адвокатом допомоги становить 30 000 грн., що включає такі послуги: надання первинної консультації щодо підстав та способу захисту прав клієнта у судовій справі у Васильківському міськрайонному суді Київської області, збір необхідних доказів, формування правової позиції по справі, підготовку та подання до суду позовної заяви, заяв з процесуальних питань, роз`яснення з правових питань в процесу розгляду справи (а.с.92); копію акту приймання-передачі наданих послуг від 17 квітня 2024 року, погодженого з клієнтом, з якого вбачається, що розмір наданої адвокатом допомоги становить 10 000 грн., що включає такі послуги: аналіз оскаржуваного рішення суду першої інстанції, надання консультації клієнту щодо підстав та способу захисту прав клієнта в апеляційному суді, підготовка та подання до суду апеляційної скарги, роз`яснення з правових питань в процесі розгляду судової справи.

Проаналізувавши вид, вартість та обсяг наданих адвокатом Кузьміним Д.Л. позивачу юридичних послуг та виконаних робіт, зважаючи на складність та категорію справи, що є малозначною та зміст опису виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), час, витрачений адвокатом на підготовку позову та апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що заявлена сума витрат на правничу допомогу при розгляді справи в суді першої інстанції - 30 000 грн та в суді апеляційної інстанції у розмірі 10 000 грн є дещо завищеною та не відповідає дійсним і необхідним витратам, які змушений понести позивач у даній справі.

На думку колегії суддів, враховуючи складність справи, зміст наведених доводів апеляційної скарги та часткове задоволення позову, 5 000,00 грн винагороди є достатньою компенсацією з урахуванням виконаної роботи адвокатом та обсягом наданих послуг, виходячи з обставин даної справи, критерію розумності розміру витрат, а також фінансового стану і правового статусу обох сторін.

Таким чином, з огляду на те, що за наслідками апеляційного розгляду у даній справі суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу задовольнив частково, а рішення суду першої інстанції - скасував та ухвалив по справі нове судове рішення, яким позов - задовольнив частково, в решті позовних вимог - відмовив, а також беручи до уваги визначені законом принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності, та виконаної адвокатом роботи, та враховуючи надані представником відповідача докази понесених витрат на правову допомогу, колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити заяву про ухвалення додаткового рішення та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правову допомогу у розмірі 5 000 гривень, а в задоволенні іншої частини заяви - відмовити.

Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Кузьміна Дениса Леонідовича про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на правову допомогу в судах першої та апеляційної інстанцій у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень.

В задоволенні іншої частини заяви - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Судді: