печерський районний суд міста києва
17 січня 2024 року Печерський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Головко Ю. Г.,
за участю секретаря судового засідання Солонухи Д. Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Печерського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зміну розміру стягуваних аліментів,
У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовною заявою до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів встановленого в рамках наказного провадження.
В обґрунтування позову зазначає, що позивач та відповідач зареєстрували шлюб ІНФОРМАЦІЯ_1 , в шлюбі у сторін народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 04.03.2020 з позивача на користь відповідача стягується аліменти у розмірі частини з усіх видів його доходів щомісячно, починаючи з 18.12.2019 на утримання дитини, доньки ОСОБА_3 . Рішенням Печерського районного суду м. Києва 18.08.2020 шлюб між сторонами розірвано. 02.04.2021 ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , зареєстрували шлюб. У другому шлюбі у позивача народилося два сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . 03.05.2023 Печерським районним судом м. Києва було видано судовий наказ про стягнення з позивача аліментів в розмірі 1/3 частини заробітку доходу, на утримання синів. Таким чином, на утримання трьох дітей з позивача стягується 7/12 або 58 % його доход, що суперечить вимогам ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», тому позивач вважає, що буде справедливим стягнення з позивача частини його щомісячного доходу, тобто 1/6 частини доходу для кожної дитини.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29.06.2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.
В судове засідання позивач не з`явився. Представник позивача надала свої пояснення в судовому засіданні 09.10.2023, та 11.01.2024 подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, шляхом направлення судових повісток та розміщенням оголошення на сайті Печерського районного суду м. Києва, тому в силу положень ст. 131 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим про розгляд справи належним чином.
Окрім цього, до суду від відповідача не було подано жодних документів на спростування доводів позивача. Відповідач правом подати відзив на позов не скористалась.
Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідачки в судове засідання, в порядку ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від представника позивача, вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
02.06.2007 між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 Дунаєвецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області було зареєстровано шлюб, актовий запис 73.
В шлюбі у сторін народилась дитина, донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
04.03.2020 Дунаєвецьким районним судом Хмельницької області задоволено позов ОСОБА_2 та стягнуто з ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 18.12.2019 на утримання дитини, доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 18.08.2020 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

02.04.2021 Золочівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , актовий запис № 34.

У позивача в другому шлюбі народилось два сини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

03.05.2023 Печерський районний судом м. Києва задоволено заяву ОСОБА_4 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів в розмірі 1/3 частини заробітку доходу, на утримання дітей, сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Таким чином, на утримання трьох дітей: доньки ОСОБА_3 доходу, сина ОСОБА_5 1/3 доходу та сина ОСОБА_6 1/3 частини доходу, з позивача стягується більше половини його щомісячного доходу.

Згідно ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Згідно зі ст. 141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Стаття 181 Сімейного Кодексу України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 ст. 192 Сімейного Кодексу України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Верховний Суд України в постанові від 05.02.2014 у справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Враховуючи зміст ст. 181, 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У відповідності до ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд також звертає увагу на те, що позивач повинен приймати заходи для можливості утримувати своїх дітей на достатньому для дитини відповідного віку, рівні. Ефективне забезпечення матеріального і як наслідок соціального добробуту власних дітей, що виховуються у неповній сім`ї, пом`якшує наслідки повсякденної відсутності батька поряд з неповнолітніми дітьми та надає таким дітям більше можливостей та підвищує доступність її гармонійного розвитку.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2920 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень.

Суд вважає правомірними вимоги позивача про зміну розміру аліментів та стягнення їх в частці від доходу, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 183 Сімейного кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Отже, зважаючи на зміну сімейного стану позивача, та того факту, що в позивача народилось ще двоє дітей, суд вважає, що зміна розміру стягуваних аліментів за рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 04.03.2020 у справі № 674/1826/19 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з частини заробітку (доходу) на 1/6 частини від заробітку (доходу) буде відповідати як інтересам неповнолітньої дитини, так і можливостям її батька, позивача у справі.

Такий розмір аліментів є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав позивача та захистом прав дітей, обов`язок по утриманню якого покладений на нього як батька. Саме вказаний розмір аліментів є доцільним до стягнення, що відповідає інтересам сторін у справі та чинному законодавству.

За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. 180, 181, 182, 192, 194 СК України, ст. 2, 141, 142, 263, 264, 265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Печерського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зміну розміру стягуваних аліментів - задовольнити.

Змінити розмір стягуваних аліментів за рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 04.03.2020 у справі № 674/1826/19 та стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на дитину, а саме на їх неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили та до досягнення ОСОБА_3 повноліття.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Ю. Г. Головко