РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/2171/23

Провадження № 2/293/145/2024

07 березня 2024 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі

головуючої судді Проценко Л.Й.,

секретаря судового засідання Тишкевич К.Б.

за участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Черняхів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Іршанської селищної ради в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_2 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, - Служби в справах дітей Іршанської селищної ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог

28.12.2023 служба у справах дітей Іршанської селищної ради звернулась до Черняхівського районного суду Житомирської області в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 з позовною заявою до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що відповідач по справі: ОСОБА_2 є батьком неповноілтнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мати дитини ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_3 проживає разом зі своїм вітчимом - ОСОБА_5 , 1965 р.н. в АДРЕСА_1 . ОСОБА_5 дав згоду на спільне роживання разом з неповнолітнім ОСОБА_3 та зобов`язався нести повну відповідальність за його життя та здоров`я.

Батько дитини - ОСОБА_2 самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків: життям та здоров`ям сина не цікавиться, не підтримує фінансово, не займається вихованням та забезпеченням умов для фізичного, духовного та морального розвитку. З раннього дитинства ОСОБА_3 виховувала мати та вітчим ОСОБА_5 . Відповідач свого батьківського обов`язку щодо виховання та утримання дитини не виконує та не здійснює жодних дій на його виконання.

Зазначає, що рішенням органу опіки та піклування Іршанської селищної ради затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також вказує, що оскільки, позбавлення батьків батьківських прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати своїх дітей, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня подання заяви до суду до його повноліття.

ІІ. Процесуальні дії по справі та позиції сторін

Суд ухвалою від 03.01.2024 залишив позовну заяву без руху та надав позивачу 7 (сім) днів з дня отримання ним цієї ухвали для усунення недоліків, вказаних в мотивувальній частині ухвали та шляхом надання доказів сплати судового збору у встановленому Законом порядку та розмірі.

18.01.2024 до суду надійшла заява органу опіки і піклування виконавчого комітету Іршанської селищної ради про усунення недоліків позовної заяви на виконання вимог ухвали суду від 03.01.2024 разом з додатками.

Ознайомившись із поданою заявою та додатками до неї суд встановив, що позивач не в повній мірі виконав вимоги ухвали суду від 03.01.2024, оскільки не сплатив судовий збір і не вказав підстав для звільнення від його сплати.

22.01.2024 суд повторно залишив позовну заяву без руху та надав позивачу 7 (сім) днів з дня отримання цієї ухвали для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині ухвали, а саме: сплати позивачем судового збору у розмірі 2684 грн., подання доказів сплати або надання документів, що підтверджують підстави звільнення від його сплати.

02.02.2024 на електронну адресу суду надійшло клопотання органу опіки і піклування виконавчого комітету Іршанської селищної ради про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою від 06.02.2024 суд відмовив у задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору. Відстрочив позивачу сплату судового збору до ухвалення судового рішення по справі. Прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження та призначив справу до судового розгляду за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання суд призначив на 10:00 год. 07.03.2024 (а.с.52-53).

07.03.2024 представник органу опіки тиа піклування Іршанської селищної ради Чумак О.Л. в судовому засіданні позов підтривала, просила його задовольнити. Вказала, що неповнолітній ОСОБА_3 проживає разом з вітчимом ОСОБА_5 . Батько дитини самоусунувся від виконання батьківських обов`язків щодо сина, життям дитини не цікавиться, не спілкується з ним, не допомагає матеріально. Просила позбавити відповідача батьківських прав відсно сина ОСОБА_3 та стягнути з нього аліменти у розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подачі позову до суду до повноліття дитини.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовчому судовому засіданні заявлений позов визнав повністю, не заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 та стягнення з нього аліментів на його утримання. Підтвердив, що життям сина не цікавився, матеріально не допомагав, оскіьки має іншу сім`ю, а покійна ОСОБА_5 проживали окремо разом з сином ОСОБА_3 в с. Губенкове Володарсько-Волинського району.

Представник третьої особи Іршанської селищної ради Коростенського району Житомирської області в судове засідання не з`явився, надіслав на елетронну адресу суду заяву про розгляд справи без їх участі. Проти позову не заперечує (а.с.58).

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно вимог ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи ту обставину, що відповідач не заперечує щодо задоволення позовних вимог позивача, суд розцінює вказану заяву як таку, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та вважає за можливе винести рішення з підготовчого судового засідання.

ІІІ. Фактичні обставини справи та докази на їх підтвердження

Судом встановлено, наступні обставини справи.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 25.07.2008 ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . Його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 01.11.2023 (а.с.9).

Згідно рішення виконавчого комітету Іршанської селищної ради Коростенського району Житомирської області від 29.11.2023 №215 «Про затвердження висновку органу опіки і піклування «Про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_2 » затверджено висновок органу опіки і піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

Із висновку про доцільність позбавлення батьківських прав вбачається, що неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до служби у справах дітей Іршанської селищної ради з заявою про позбавлення батьківських прав його батька ОСОБА_2 . Батьки ОСОБА_3 - ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебували у цивільному шлюбі і за цей час у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Через деякий час вони розійшлися, і син залишився на проживанні з матір`ю в с.Губенкове, Коростенського району Житомирської області, а батько повернувся в с.Зороків, Житомирського району Житомирської області де проживає і на даний час. Вихованням і розвитком дитини займалась мати та вітчим ОСОБА_5 , 1965 р.н. ІНФОРМАЦІЯ_2 мати дитини ОСОБА_4 померла. Після смерті матері дитина залишилась проживати разом з вітчимом ОСОБА_5 , який дав згоду нести повну відповідальність за життя на здоров`я неповнолітнього ОСОБА_3 , 2008 р.н. ОСОБА_5 створив належні умови для проживання дитини, у нього є власна кімната і шкільний куточок. Біологічний батько дитини не приймав та не приймає участі у житті та вихованні сина.

У висновку вказано, що із отриманої відповіді від служби в справах дітей Оліївської сільської ради та акту обстеження умов проживання ОСОБА_3 від 20.11.2023 вбачається, що ОСОБА_2 не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із акту обстеження умов проживання ОСОБА_2 в АДРЕСА_2 вбачається, що він проживає разом з дружиною ОСОБА_6 , сином ОСОБА_7 , онуками та зятем. Під час спілкування з ОСОБА_2 з`ясовано, що він впродовж тривалого часу із сином ОСОБА_8 та його матір`ю родинні зв`язки не підтримує, життям дитини не цікавився. Усвідомлюючи ситацію, яка склалася, вказав, що не буде заперечувати проти позбавлення його батьківських прав відносно сина ОСОБА_9 та стягнення аліментів (а.с.13).

Із акту обстеження матеріально-побутових умов проживання дитини від 09.11.2023 вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає в АДРЕСА_1 разом з вітчимом ОСОБА_5 , 1965 р.н. У дитини є своя кімната та шкільний куточок. Для дитини створені належні умови проживання, в будинку, тепло, чисто. Батько дитини ОСОБА_2 ніколи не брав участі у вихованні та утриманні сина (а.с.14).

ІV. Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Спір між сторонами у справі виник з приводу не виконання відповідачем ОСОБА_2 батьківських обов`язків відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ці правовідносини регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України (надалі - СК України) , Законом України «Про охорону дитинства», Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).

Згідно із ст.48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Відповідно до ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

У відповідності до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН "Про права дитини" 1989 року, яка набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч.1-4 ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.

Згідно із ч.1 ст.152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Частинами 4 та 5 статті 155 СК України передбачено, що відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти;

У відповідності до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дітей або зловживають своїми батьківськими правами, жорстоко поводяться з дітьми, шкідливо впливають на них своєю аморальною, антигромадською поведінкою.

У п.п. 47-49 справи «Савіни проти України» (№ 39948/06 від 18 грудня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказує, що право батьків і дітей бути поряд одне з одним становить основоположний складник сімейного життя, а розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Крім того, у даному рішенні Судом звернуто увагу, що при вирішенні прав про позбавлення батьківських прав має бути встановлено відсутність поважних причин не виконання батьками батьківських обов`язків, які б виправдовували позбавлення батьківських прав.

Водночас, Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків («Хант проти України», № 31111/04 від 07 грудня 2006 року, п. 54).

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Суд зазначає, що у відповідності до ч.1 ст.169 СК України батько позбавлений батьківських прав, має право звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Разом з тим, згідно з ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину (реч.1 ч.3 ст.166 СК України).

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст.180 СК України, реч. 1 ч.2 ст. 51 Конституції України).

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (абз.1 ч.3 ст.181 СК України).

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК України).

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч.2 ст.182 СК України).

Відповідно до ч.1 та 2 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заявипро видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч.1 ст.191 СК України).

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до норм закріплених у ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

З огляду на наведене, враховуючи, що в судовому засіданні встановлено та доведено матеріалами справи факт свідомо ухиляються відповідача ОСОБА_2 від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню неповнолітнього сина ОСОБА_3 , що визнається відповідачем, суд вважає позовні вимоги органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав відповідача та стягнення аліментів обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Тому, суд постановляє рішення про позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягує з нього аліменти.

Згідно ч.3 ст.179 СК України неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

Враховуючи вимоги ч.1 ст.191 СК України, суд вважає необхідним стягнути аліменти з відповідача на утримання сина з дня подання позову до суд, тобто з 28.12.2023.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць.

V.Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли та якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

У зв`язку з вище викладеним, суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Керуючись статтями ст.ст. 2-5, 10-13, 76-81, 258, 259, 263-265, 273, 268, 352, 354ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягувати аліменти з ОСОБА_2 на користь та утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду (28 грудня 2023 року), і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повний текст рішення не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Відомості про учасників у справі.

Позивач: Орган опіки та піклування Іршанської селищної ради, адреса/ місцезнаходження: вул.Гулія,7, селище Іршанськ, Коростенський район, Житомирська область, 12110, .

Позов пред`явлено в інтересах: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає АДРЕСА_3 , паспорт громадянина України № НОМЕР_3 , виданий органом 1820 від 30.10.2023, РНОКПП: НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_5 . Паспорт громадянина України: НОМЕР_6 , виданий РВ УМВС України в Житомирській області 22.01.2001.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача:

Служба в справах дітей Іршанської селищної ради, адреса/місцезнаходження: вул. Гулія,7, селище Іршанськ, Коростенський район, Житомирська область, 12110,

Повний текст рішення складено та підписано: 18.03.2023.

Головуюча суддя Людмила ПРОЦЕНКО