н/п 2/490/1866/2024 Справа № 489/2594/22
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Гуденко О.А., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Садово - виноградарське товариство "Зоря", про визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

13вересня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м.Миколаєва з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Садово - виноградарське товариство "Зоря", про визнання права власності на нерухоме майно.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 вересня 2022 року матеріали вказаної цивільної справи № 489/2594/22 передано до Миколаївського апеляційного суду для визначення підсудності.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 27 вересня 2022 року матеріали цивільної справи № 489/2594/22 повернуто доЛенінського районного судум.Миколаєва длявиконання вимогч.6ст.31Цивільного процесуальногокодексу України.

Розпорядженням голови Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03 жовтня 2022 року матеріали цивільної справи № 489/2594/22 передані до Миколаївського апеляційного суду для вирішення питання про визначення підсудності.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 11 жовтня 2022 року визначено підсудність розгляду цивільної справи № 489/2594/22 Миколаївському районному суду Миколаївської області.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 20 жовтня 2022 року відкрито провадження у цивільній справі № 489/2594/22, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, у справі призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 27 лютого 2024 року задоволено заяву головуючого судді Войнарівського Миколи Миколайовича про самовідвід у цивільній справі № 489/2594/22 .

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 07 березня 2024 року задоволено заяву головуючого судді Шаронової Н.О. про самовідвід у цивільній справі № 489/2594/22 .

Розпорядженням в.о. голови Миколаївського районного суду Миколаївської області Войнарівського М.М, від 08.03.2024 року передано справу на розгляд до Центрального районного суду м.Миколаєва на підставі ч.4 ст. 31 ЦПК України,

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.03.2024 року визначено головуючого по справі суддю Гуденко О.А.

15.03.2024 року матеріали справи передані на розгляд судді Гуденко О.А.

Відповідно до п.5 ч.1ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Статтею 40 ЦПК України, передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Згідно з ч.4ст.10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справКонвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен заявити самовідвід або бути відведений.

У рішенні у справі Castillo Algaro v. Spain (постанова від 28 жовтня 1998 року збірник 1998-VIII, с. 316, параграф 45) зазначено, що дійсно навіть припущення про факти, які ставлять під сумнів безсторонність суду, можуть мати певне значення, йдеться про довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні викликати у людей.

У §56рішення Європейськогосуду зправ людинивід 06березня 2018року всправі «Михайловапроти України»,заява №10644/08суд нагадує,що «безсторонність»,як правило,означає відсутністьупередженості абонеоб`єктивності,а їїіснування абовідсутність можутьвстановлюватися різнимишляхами.Відповідно доусталеної практикиСуду існуваннябезсторонності дляцілей пункту1статті 6повинно встановлюватисязгідно з:(і)суб`єктивним критерієм,при якомумають ураховуватисьособисті переконаннята поведінкаконкретного судді(тобточи мавсуддя будь-якіособисті упередженняабо чибув віноб`єктивним уцій справі);та (іі)об`єктивним критерієм,тобто шляхомвстановлення того,чи забезпечувавсам суд(та,серед іншихаспектів,його склад)достатні гарантіїдля того,щоб виключитибудь-якийобґрунтований сумніву йогобезсторонності (див.,наприклад,рішення усправі «Моріспроти Франції»[ВП](Moricev.France)[GC], заява № 29369/10, пункт 73, ЄСПЛ 2015, з подальшими посиланнями). У контексті об`єктивного критерію, крім поведінки судді слід визначити, чи існують переконливі факти, які можуть викликати сумніви щодо його або її безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у відповідній справі обґрунтована причина побоюватися, що конкретний суддя або орган, який засідає у якості суду, є небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати таке побоювання об`єктивно обґрунтованим (там само, пункт 76). Об`єктивний критерій в основному стосується ієрархічних чи інших зв`язків між суддею та іншими учасниками провадження. У зв`язку з цим навіть зовнішні прояви мають певну важливість, або іншими словами, «правосуддя має не лише здійснюватися, має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (так само, пункти 77 та 78).

За такого, оскільки суддя Гуденко О.А. знаходиться в особистих дружніх стосунках з відповідачем ОСОБА_2 , який є суддею Ленінського районного суду м. Миколаєва, то з метою зняття у сторін будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, запобігання нарікань на необ`єктивність та неупередженість головуючого судді, а також звинувачень у заінтересованості результатів розгляду справи, запобігання конфліктних ситуацій, які ставлять під сумнів можливу неупередженість головуючого судді, суд приходить до висновку про необхідінсть заявити самовідвід від розгляду даної спрваи та задовольнити заяву про самовідвід.

Керуючись ст. ст.36 - 40 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відвести суддю Гуденко О.А. від розгляду цивільної справи № 489/2594/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Садово - виноградарське товариство "Зоря", про визнання права власності на нерухоме майно.

Цивільну справу передати до канцелярії суду для повторного розподілу даної справи, відповідно до ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.А. Гуденко