н/п 2-о/490/251/2024
Справа 490/7712/24
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

05 вересня 2024 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкова Н.П., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання разом із спадкодавцем, заінтересована особа - Перша Миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до суду з даною заявою, в якій просить встановити факт її спільного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до п.4 ч.5 ст.12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. При таких обставинах заява за змістом і формою повинна відповідати вимогам ст.ст.175,177 ЦПК України.

Відповідно до абзацу першого п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту.

Відповідно до п. 4 та п. 5 ч 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Так, заявником вказано заінтересованою особою Першу Миколаївську державну нотаріальну контору Миколаївської області.

Разом з цим, будь-яка нотаріальна контора виконує свої обов`язки на підставі закону та в межах своїх повноважень, і не є заінтересованою особою, оскільки встановлення того чи іншого факту, що має юридичне значення для заявника ніяким чином не впливає на зміну, виникнення або припинення майнових прав, особисто для нотаріуса або для нотаріальної контори.

Нотаріус не може мати спільних інтересів з особами, які звернулися до нього за вчиненням нотаріальної дії відповідно до ст.9 Закону України «Про нотаріат».

Заявниці необхідно встановити факт наявності права на реалізацію свого права як спадкоємиці.

У справах про спадкування нотаріуси не є заінтересованими особами і не повинні залучатися до участі у справі відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного суду Українивід 30 травня 2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування».

Нотаріус може бути лише відповідачем в разі оскарження відмови від вчинення нотаріальної дії або процедури її вчинення. При цьому такі вимоги до нотаріуса підлягають розгляду в позовному провадженні за правилами цивільного судочинства, як спір про право.

Заінтересованими особами у справах про встановлення факту родинних відносин залежно від мети встановлення цього факту можуть бути особи, які мають право на спадщину (брати, сестри, онуки, особи, на користь яких складено заповіт, усиновлені). За відсутності інших спадкоємців заінтересованою особою залучається територіальна громада.

За таких обставин, заявниці необхідно визначити належну заінтересовану особу, оскільки в даній категорії справ, заінтересованими особами можуть бути особи, взаємовідносини яких із заявником залежать від обставин, що підлягають встановленню і можуть вплинути на їх права та обов`язки.

Враховуючи те, що глава 6 «Розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» ЦПК України не містить норм, що регулюють наслідки недотримання форми та змісту заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суд дійшов висновку за можливе застосувати аналогію закону та відповідно до статті 185 ЦПК України заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, залишити без руху.

За такого, заява підлягає залишенню без руху.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Крім того, суд зауважує, що залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Цивільним процесуальним кодексом України, що не суперечить вимогам закону, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 294, 315, 318 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання разом із спадкодавцем, заінтересована особа - Перша Миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області - залишити без руху.

Надати заявнику п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині ухвали, шляхом подання заяви у новій редакції з наданням відповідних документів.

Роз?яснити, що в разі невиконання вказаних вимог, заява буде вважатись не поданою та повернута.

Водночас роз?яснюю, що невиконання до вказаного строку вимог не позбавляє права повторного звернення до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.П. Черенкова