Справа № 490/472/24
н/п 2/490/1511/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2024 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Шолох Л.М.,

при секретарі Хоменко Д.А.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

23 лютого 2022 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, в якому вона просить: стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття; визнати у порядку поділу спільного майна подружжя за ОСОБА_2 право власності на автомобіль марки «Peugeot», модель «307 SW», 2004 року випуску, реєстраційний номер « НОМЕР_1 »; стягнути з відповідача на свою користь грошову компенсацію вартості частки автомобіля марки «Peugeot», модель «307 SW», 2004 року випуску, реєстраційний номер « НОМЕР_1 », в сумі 56 610грн; стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 18.07.2022 року справу прийнято до свого провадження суддею Шолох Л.М. та відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 25.12.2023 року виділено позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в окреме провадження.

В обґрунтування позовних вимог про стягнення аліментів ОСОБА_4 , який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , зазначає, що від шлюбу між сторонами ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася дитина ОСОБА_3 . Шлюб між сторонами не розірвано але з серпня 2021 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Син проживає разом з позивачем та перебуває на повному її утриманні. Відповідач не надає добровільної матеріальної допомоги на утримання сина.

Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини.

Приписи статті 180 Сімейного кодексу України вказують на те, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Зі змісту зазначених норм слідує, що для вирішення питання про стягнення аліментів на утримання дитини суду необхідно встановити з ким із батьків проживає дитина та відповідно визначити на користь кого із батьків слід стягнути аліменти на утримання дитини.

З матеріалів справи слідує, що сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками якої вони є, про що свідчить копія свідоцтва про народження зареєстроване Інгульським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області.

Як зазначено з матеріалів справи, сторони проживають окремо, неповнолітній ОСОБА_3 залишився проживати разом з матір`ю, що в свою чергу не заперечує відповідач.

За такого аліменти на утримання неповнолітньої дитини слід стягнути з відповідача на користь позивачки.

Стосовно розміру аліментів, які слід стягнути на утримання неповнолітньої дитини, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 статті 183 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За приписами частини п`ятої статті 183 ЦПК України розмір аліментів на одну дитину становить 1/4 частини всіх видів заробітку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Частиною 1 статті 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Вирішуючи питання про визначення розміру аліментів суд бере до уваги, що відповідач заперечує щодо визначення розміру аліментів як 1/3 частини від заробітку та враховує відсутність розрахунку позивача аліментів у такому розмір. Відповідач перебуває у працездатному віці, тому суд приходить до висновку, що є підстави для стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи дня пред`явлення позову до суду, а саме з 23 лютого 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

За такого суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи дня пред`явлення позову до суду, а саме з 23 лютого 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 073 грн 60 коп.

Керуючись статтями 182-184, 192 СК України, статтями 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23 лютого 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 073 грн 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції Миколаївського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 .

Суддя Л.М. Шолох