У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

02.09.2024 року м. Львів

суддя Франківського районного суду м. Львова Баран О.І., дослідивши матеріали позовної заяви

позивач: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , засоби зв`язку: ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_2 ),

відповідач: ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , засоби зв`язку: ІНФОРМАЦІЯ_2 , НОМЕР_4 ),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області (місцезнаходження: 81131, Львівська обл., Львівський р-н, с. Солонка, вул. Центральна, буд. 3),

предмет позову: встановлення факту та визначення місця проживання малолітньої дитини,

в с т а н о в и в:

28 серпня 2024 року до Франківського районного суду м. Львова від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Яцуляка Тараса Романовича надійшов позов до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області, про встановлення факту та визначення місця проживання малолітньої дитини.

Положеннями ч. 1 ст. 4 Цивільно процесуального кодексу України (надалі по тексту - ЦПК України) визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Під час вивчення матеріалів вказаної позовної заяви було встановлено, що вони не відповідають вимогам ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до вимог п. 4-5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити:

- зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позивач просить суд:

1.встановити факт самостійного одноособового виховання та утримання ОСОБА_1 малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

2.встановити постійним місцем проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання його батька, ОСОБА_1 .

Відповідно до рекомендації викладеної у п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам Цивільного процесуального кодексу України. У зв`язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

При цьому, вимоги ЦПК України в чинній редакції, на відміну від його попередніх редакцій, усувають можливості подання доказів на наступних стадіях цивільного процесу і зобов`язують позивача подати докази разом з поданням позовної заяви (ч. 2 ст.83 ЦПК України) та зазначити в позовній заяві докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Приписами ст. 95 ЦПК України встановлено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

В порушення установлених вимог, позивачем до позовної заяви надано рішення у справі №465/4587/24 у вигляді роздруківки з Єдиного державного реєстру судових рішень, відомості у якій указано з дотриманням вимог статті 7 Закону України «Про доступ до судових рішень». Тож, позивачем не надано рішення, засвідчене належним чином, відповідно до вимог Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України 20.08.2019 № 814.

У постанові Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) зазначено, що під час вирішення питання про визначення місця проживання дитини, участь органу опіки та піклування є обов`язковою, а позивач до заяви про визначення місця проживання дитини повинен надати висновок органу опіки та піклування про доцільність проживання дитини з одним із батьків, характеристики з місця проживання, роботи, місця навчання дитини (гуртків), медичні довідки (судом обов`язково враховується стан здоров`я як батьків, так і дитини), довідки про доходи (інші документи, які підтверджують матеріальне становище заявника), акти обстеження житлово-побутових умов, документи, що підтверджують право власності на житло.

Позивач, на виконання указаних вимог, надав копію висновку Комісії з питань захисту прав дитини Солонківської сільської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини, затвердженої рішенням виконавчого комітету Солонківської сільської ради від 13.08.2024 №613.

Відповідно до указаного висновку, у його основу також покладено заяву, зареєстровану приватним нотаріусом Яворівського нотаріального округу Львівської області Тхір Наталією Петрівною під реєстровим №1263, у якій ОСОБА_2 погоджується та не заперечує щодо визначення місця проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_3 .

При цьому, матеріали справи не містять указаної нотаріально посвідченої заяви відповідача.

Тож, при зверненні до суду позивач зобов`язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред`явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред`явлення.

З`ясовуючи питання про предмет спору, визначаючи обставини справи, які підлягають встановленню, та які докази повинні бути зібрані, не встановлено, в чому саме взагалі полягає спір про визначення місця проживання малолітньої дитини, яким чином відповідач порушує права позивача з огляду на проживання дитини разом із останнім (згідно з позовом) та відповідач, як вбачається з позову, самоусунулась від виконання материнських обов`язків, подала відповідну заяву, покладену в основу зазначеного вище висновку, отже не заперечує проти цього, що суперечить вимогам ст. 161 СК України.

Крім цього, позовна заява містить низку протиріч в частині обґрунтованості позовних вимог, в результаті чого, обставини залишаються незрозумілими. Так, в одному й тому ж реченні позивач зазначає про те, що проводить з дитиною «вільний час», однак вже в кінці речення вказує, що «здійснює постійний цілодобовий та щоденний догляд» (аркуш 2 позовної заяви). Тож із змісту заяви незрозуміло хто насправді здійснює постійний догляд за дитиною, якій виповнився лише один рік.

Із змісту заяви вбачається, що спір стосується дитини ІНФОРМАЦІЯ_5 . Незважаючи на такий ранній вік дитини, позивач, нічим не підтверджуючи, обґрунтовує свої вимоги тісним та взаємним зв`язком, міцним та постійним психологічним контактом. Зазначає, що «основою такого контакту є щира зацікавленість батька усіма справами, життям, вихованням та розвитком дитини, який ґрунтується на принципах партнерства, рівноправ`я, взаємоповаги, визнання, розуміння та знання своєї дитини батьком».

Позовна заява не містить викладу фактів, які мають юридичне значення та підтвердження їх доказами, як і не містить посилань на такі докази, що підтверджують зазначені ним факти. Загалом зміст позовної заяви зводиться до абсолютної гіперболізації батьком власного значення в житті дитини і абсолютного знецінення як ролі матері, так і її самої, що не є предметом оцінки суду.

Отже, всупереч вищевказаних вимог чинного законодавства України у позовній заяві не чітко визначено зміст позовних вимог щодо визначити місця проживання дитини разом із батьком (встановлення постійним місцем проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання його батька) та щодо встановлення факту самостійного одноособового виховання та утримання позивачем малолітньої дитини. Не чітко викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо визначення місця проживання дитини разом із батьком та щодо встановлення факту; до позовної заяви не додані докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні дані вимоги, при цьому в позові не зазначено про неможливість отримання таких доказів позивачем для подання до суду, а тому наявні підстави для залишення заяви без руху.

Тому, позивачу необхідно уточнити зміст позовних вимог; конкретизувати виклад обставин щодо предмета позову, якими він обґрунтовує свої вимоги, з посиланням на докази, що підтверджують кожну обставину; додати до позовної заяви всі наявні докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги в разі неможливості подати такі докази, подати документальне підтвердження вчинення всіх необхідних дій задля отримання таких документів.

Крім цього, відповідно до ч.1 ст.177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

До позовної заяви не додано доказів надсилання відповідачу на указане позивачем зареєстроване місце проживання ( АДРЕСА_4 ) копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 ЦПК України. Суддя не приймає до уваги надану представником позивача роздруківку відправлення електронного листа, як належний доказ надсилання таких матеріалів відповідачу.

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 (далі - Правила №270).

Згідно з п. 17 Правил №270 внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою, згідно з тарифами оператора поштового зв`язку. Послуга опису вкладення до поштового відправлення полягає в підтвердженні у визначеному оператором поштового зв`язку порядку відповідно до технологічного процесу здійснення такої операції вмісту вкладення до поштового відправлення із зазначенням індивідуальних ознак відповідного вкладення (конкретний вид, кількість тощо), що відрізняє його від інших речей.

Пунктом 62 Правил № 270 передбачено, що підтвердженням оплати послуг поштового зв`язку з пересилання письмової кореспонденції є: поштові марки, наклеєні на письмову кореспонденцію або нанесені типографським способом на поштові конверти, поштові картки; електронні марки; відбитки державного знака, нанесені маркувальними машинами; відбитки про оплату письмової кореспонденції, нанесені друкарським чи іншим способом; розрахунковий документ про оплату послуги поштового зв`язку.

Із наведених норм вбачається, що належним доказом направлення копії заяви та доданих до неї документів учасникам справи є бланк опису вкладення з номером поштового відправлення, завірений відповідним відділенням зв`язку, разом з фіскальним чеком/квитанцією про відправлення. Тобто належним доказом надіслання копії заяви з доданими до неї документами заінтересованим особам є оригінал опису вкладення відправленої поштової кореспонденції, в якому перелічені всі документи, які надсилаються одержувачу та який засвідчений підписом працівника відділення поштового зв`язку та відбитком календарного штемпеля цього відділення, а також розрахунковий документ поштової установи, а саме оригінал поштової квитанції (чеку).

Відповідно, якщо копію заяви надіслано поштою, то документом, який підтверджує надсилання, є фіскальний чек поштового відділення, опис вкладення у цінний лист. Крім того, підтвердженням, що відправлення надіслано на адресу одержувача є саме накладна (службовий чек), в якому зазначено номер накладної, інформацію про відправника та одержувача, інформацію про відправлення, а також міститься підтвердження (підпис) відправника з підтвердженням, що інформація у даній накладній зазначена правильно.

Відтак, на підтвердження направлення учасникам справи відповідної заяви з додатками обов`язково мають додаватися описи вкладення, чеки (квитанції) поштового відділення, що підтверджують факт оплати відправником та надання відділенням зв`язку послуг з пересилання листів з описом вкладення.

Оскільки позовна заява містить недоліки, то суддя відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України, передбачено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Разом із тим, суд роз`яснює, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 175, 185, 260, 353 ЦПК України, суддя,-

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву - залишити без руху і надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків у встановлені строки, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Баран О.І.