Справа № 522/6908/20
Провадження № 2-з/522/55/24
УХВАЛА

06 березня 2024 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Шенцевої О.П.,

за участю секретаря Міщенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі клопотання представника ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання об`єктом спільної сумісної власності, особистої приватної власності та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання представника ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання об`єктом спільної сумісної власності, особистої приватної власності та визнання права власності, в якій заявник просить скасувати заходи забезпечення позову, що були накладені ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 15.06.2020 року в забезпечення позову (справа № 522/6908/20).

Ухвалою суду від 22.02.2024 року заяву про скасування арешту майна прийнято до розгляду та призначено судове засідання.

В судове засідання сторони не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлялись належним чином. Представник ОСОБА_1 в клопотанні про скасування заходів забезпечення позову зазначив про розгляд у відсутність позивача та її представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини, та дійшов до наступних висновків.

З матеріалів заяви вбачається, що 29 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

В рамках зазначеної справи, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 15 червня 2020 року, за заявою представника відповідача ОСОБА_2 , вжито заходи забезпечення позову та накладено арешт на нерухоме майно, що зареєстровано за ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ), а саме:

на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 73,9 кв.м;

нежитлове приміщення №11 за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 28.2 кв.м;

квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 166,3 кв.м;

нежитлове підвальне приміщення за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 53,5 кв. м;

машиномісце № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 27,3 кв.м;

машиномісце № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 38,8 кв.м. В іншій частині заяви відмовлено. Зустрічне забезпечення не застосовано.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3 ) та ОСОБА_2 , який зареєстрований 17.10.1975 року Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №729. В порядку поділу майна подружжя, присуджено ОСОБА_1 наступне майно:

квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 73,9 кв. м.;

нежитлове приміщення №11 за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 28,2 кв.м.;

квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 166,3 кв.м.;

нежитлове підвальне приміщення за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 53,5 кв.м.;

машиномісце № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_5 , площею 27,3 кв.м.;

машиномісце № НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_5 , площею 38,8 кв.м.

В задоволенні зустрічного позову відмовлено.

На даний час, наявність арешту на спірну квартирі обмежує законні права власника майна.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4 та ч. ч. 6, 7, 8, 9, 10, 11 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду. Примірник ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позову. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Відповідно арешт (обтяження) майна застосовується для забезпечення реального виконання рішення, водночас, коли потреба для застосування такого заходу відпала, оскільки справа розглянута - суд має звільнити майно власника з-під арешту (обтяження).

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Вендітеллі проти Італії» суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань.

Також, Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Відповідно до постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 04.10.2023 року по справі № 504/158/22, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод чи інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову. Правова природа арешту майна чи іншого обмеження стосовно майна, вчиненого у зв`язку із провадженням у цивільній справі, полягає у обмеженні права розпорядженні ним (продаж, дарування, відчуження в інший спосіб, передання в заставу, іпотеку, укладення інших правочинів чи перероблення майна), при цьому за власником зберігається право користування. Таке обмеження допускається, якщо воно передбачено законом і є обґрунтованим.

З Постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 21.06.2023 у справі № 521/19246/20 вбачається, що порядок та підстави скасування заходів забезпечення позову встановлено статтею 158 ЦПК України, частинами першою, четвертою, дев`ятою якої передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Так, забезпечувальні заходи застосовуються та скасовуються судом шляхом ухвалення процесуального рішення - ухвали.

Наслідком скасування заходів забезпечення позову є зняття всіх обмежень, встановлених забезпеченням позову.

Отже, ухвала суду про вжиття заходів забезпечення позову зумовлює конкретні обмеження щодо вчинення певних дій чи, навпаки, обов`язок вчинити дії учасниками справи або третіми особами, що мають строковий характер та діють до моменту скасування таких заходів судом, який їх вжив, чи судом вищої інстанції у разі скасування ухвали про вжиття спірних заходів забезпечення за їх безпідставністю.

Враховуючи викладене, а також те, що позовні вимоги сторін розглянуті по суті у рамках справи № 522/6908/20, суд приходить до висновку, що необхідність в існуванні застосованого заходу забезпечення позову відпала, судом не встановлені інші передбачені процесуальним законом підстави для їх збереження, з огляду на що вжиті судом заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту підлягають скасуванню, а клопотання - задоволенню.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 149-158 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову - задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, що були застосовані ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 15 червня 2020 року у справі №522/6908/20 шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що зареєстровано за ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ), а саме:

на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 73,9 кв.м;

нежитлове приміщення №11 за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 28.2 кв.м;

квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 166,3 кв.м;

нежитлове підвальне приміщення за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 53,5 кв. м;

машиномісце № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 27,3 кв.м;

машиномісце № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 38,8 кв.м.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів. Учасники справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя: