Справа №613/1263/24 Провадження № 2-с/613/7/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року м. Богодухів

Суддя Богодухівського районного суду Харківської області Сеник О.С. розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого 22.08.2024 Богодухівським районним судом Харківської області за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу, -

В С Т А Н О В И В:

06.09.2024 ОСОБА_1 звернулася до Богодухівського районного суду Харківської області із заявою, в якій просить:

1) скасувати судовий наказ, виданий 22 серпня 2024 року Богодухівським районним судом Харківської області по справі № 613/1263/24, за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» про стягнення з ОСОБА_1 на користь заявника заборгованості за послуги з розподілу природного газу в сумі 4678 (чотири тисячі шістсот сімдесят вісім) грн. 07 коп. та судового збору в сумі 302 (триста дві) грн. 80 коп., всього 4980 (чотири тисячі дев`ятсот вісімдесят) грн. 87 коп.;

2) стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», в особі Харківської філії Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» на користь ОСОБА_1 витрати на сплату судового збору.

В обґрунтування заяви про скасування судового наказу ОСОБА_1 зазначила, що вказаний судовий наказ вона отримала 05.09.2024 та з даним судовим наказом не згодна. Вважає, що судовий наказ підлягає скасуванню, оскільки стягувач помилково вважає ОСОБА_1 споживачем його послуг та не надав фактичних документальних доказів того, що він дійсно їй ці послуги надав, а вона їх прийняла добровільно на договірних взаємовигідних умовах, як і не надав письмово підписаної ОСОБА_1 заяви-приєднання до публічного договору.

Також, вважає, що стягувач безпідставно та незаконно використовує особовий рахунок іншої компанії за оплату за його послугу. Відповідно до законодавства, послуга з постачання та послуга розподілу природного газу - абсолютно окремі послуги, що надаються окремими суб`єктами господарювання. Відтак, вважає протиправним використання АТ «"Харківгаз" особового рахунку іншої компанії, який призначений для сплати за послугу з постачання природного газу.

На думку ОСОБА_1 , газоподібне паливо за фізико-хімічними показниками та своєю природною не є природним газом. Відтак, AT «Харківгаз» може розподіляти природний газ, газ (метан) вугільних родовищ та розподіляти газоподібне паливо через місцеві (локальні) трубопроводи. При цьому природний газ, газ (метан) вугільних родовищ та газоподібне паливо - це різні продукти відповідно до Державного класифікатора продукції та послуг ДК 016:2010 та Технічного регламенту приладів, що працюють на газоподібного паливі (затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 04.07.2020 № 814). Відповідно до КВЕД-2010, Клас 35.22 - Заявник здійснює економічну діяльність з розподілу газоподібного палива через місцеві (локальні) трубопроводи. Отже, стягувач за КВЕДОМ здійснює розподіл газоподібного палива, а з боржника вимагає сплатити за розподіл природного газу, що є різними товарними одиницями.

Вказує, що Постанова НКРЕКП № 1142 від 28.06.2023 про внесення змін до постанови НКРЕКП від 30 грудня 2022 р. № 1944 «Про встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу для ТОВ «Газорозподільні мережі України» не зареєстрована у відповідності до вимог ст. 117 Конституції України, тому вона чинності не набула, та її застосування стягувачем не відповідає Конституції України.

У зв`язку з викладеним ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про скасування судового наказу.

Розглянувши заяву про скасування судового наказу та доводи в її обґрунтування, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення зазначеної заяви з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 22 серпня 2024 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» Богодухівським районним судом Харківської області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу у розмірі 4678,07 грн. та судових витрат у розмірі 302,80 грн., всього 4980,87 грн. (а.с. 12-13).

Виходячи зі змісту заяви ОСОБА_1 , остання не згодна з нарахуванням суми заборгованості за розподіл природного газу, оскільки, зокрема, вона не є користувачем послуг товариства та укладеного з нею договору (заяви-приєднання до публічного договору) стягувачем не надано. Вказані доводи боржника свідчать про наявність спору.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Форма та зміст заяви про скасування судового наказу відповідають вимогам, викладеним у ст. 170 Цивільного процесуального кодексу України, заяву подано у встановлений законом строк.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку що заява про скасування судового наказу підлягає задоволенню, оскільки обставини, на які посилається боржник та стягувач, можуть бути перевірені судом лише під час розгляду справи в порядку позовного провадження, між сторонами існує спір про право.

Клопотання про поворот виконання судового наказу не заявлено.

Крім того, ОСОБА_1 просить стягнути з ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» сплачений нею судовий збір в розмірі 151,40 грн. Так, розділом ІІ (Наказне провадження) Цивільного процесуального кодексу України не передбачено можливості стягнення судового збору зі стягувача у разі задоволення заяви боржника про скасування судового наказу, а механізм розподілу судових витрат, визначений ст. 141 ЦПК України, стосується позовного провадження, тому сплачена сума судового збору за заяву про скасування судового наказу стягненню в межах розгляду заяви не підлягає. Вказане питання може бути вирішено у позовному провадженні, в разі звернення стягувача з аналогічними вимогами в позовному провадженні.

Керуючись ст.ст. 170-172, 259-261, 353 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити .

Судовий наказ від 22 серпня 2024 року, виданий Богодухівським районним судом Харківської області за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу у розмірі 4678 грн. 07 коп. та судових витрат у розмірі 302 грн. 80 коп., всього 4980 грн. 87 коп. скасувати.

Роз`яснити стягувачу його право на звернення з тією самою вимогою до суду в порядку спрощеного позовного провадження.

Відмовити ОСОБА_1 у стягненні з Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» судових витрат у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 151,40 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О. С. Сеник