РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

Справа № 293/1345/24

Провадження № 2/293/564/2024

13 листопада 2024 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В.

за участі секретаря судового засідання Мудрик В.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Черняхів справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФІНТРАСТ УКРАЇНА"

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до ОСОБА_1 , відповідно до змісту якого просить:

стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" заборгованість за договором №6425315 від 03.03.2023 про надання кредиту, що становить 60 249,60 грн, яка складається з:

14 400,00 грн - прострочені платежі по тілу кредиту;

45 849,60 грн прострочені платежі по процентами.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №6425315 від 03.03.2023.

17.09.2024 суд у порядку ч. 8 ст. 187 ЦПК України сформував запит в ЄСІТС "Електронний суд" та отримав відповідь з ЄДДР № 790623 від 17.09.2024 щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 19.09.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи постановив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Розгляд справи по суті призначив на 16 жовтня 2024 року об 12:30 год.

Одночасно п.8 даної ухвали суд в порядку ст. 84 ЦПК України, витребував у АТ КБ ПриватБанк» інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної карки НОМЕР_1 ОСОБА_1 , а також підтвердження факту зарахування коштів 03.03.2023 на дану платіжну картку банком-емітертом якої є АТ КБ "ПриватБанк" у сумі 14 400грн від ТОВ "Авентус Україна".

30.10.2024 на виконання вимог ухвали суду від 16.10.2024 від АТ "ПриватБанк" до суду надійшов лист, згідно якого зазначено, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано картку № НОМЕР_2 , на яку 03.03.2023 здійснено переказ коштів на суму 14 400грн.

Ухвалою від 16.10.2024, яка у порядку ч.5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання від 16.10.2024, суд відклав розгляд справи по суті на 13.11.2024.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору № 6425315 від 03.03.2023, укладеного між ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_1 (відповідачем).

В обґрунтування позову, ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" зазначає, що 03.03.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна" (далі кредитор) та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ "Авентус Україна" укладений електронний договір №6425315 про надання споживчого кредиту.

Зазначений кредитний договір укладений відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ "Авентус Україна", затверджених наказом №205-ОД від 10.02.2022 та розміщених на сайті https://creditplus.ua/ru/documents.

Позивач доводить, що згідно умов кредитного договору, ТОВ "Авентус Україна" свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало відповідачу кредит в сумі 14 400грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача, строком на 360 днів, тобто до 26.02.2024. Стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується у межах строку дії кредиту, вказаного в п.1.4.договору.

Враховуючи невиконання відповідачем своїх зобов`язань перед кредитором, 27.11.2023 між ТОВ "Авентус Україна" (клієнт) та позивачем (фактор) укладений договір факторингу №27.11./23-Ф, згідно якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором.

Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 14400 грн - тіло кредиту, 45849,60 грн - проценти за користування кредитом, а всього 60249,6 гривень.

З метою захисту свого порушеного права позивач звернувся до суду з даним позовом.

У судове засідання сторони не з`явились. Про день, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином.

Позивач повноважного представника у судове засідання не направив. У поданій позовній заяві просив справу розглядати у відсутності свого представника (а.с.13).

Відповідач у судове засідання від 13.11.2024 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином.

Відповідачу на адресу реєстрації місця проживання, яка зазначена в позовній заяві та підтверджена відповіддю з ЄДДР №790623, була направлена копія ухвали про відкриття провадження у справі та судова повістка. Поштовий конверт з судовою повісткою та ухвалою про відкриття провадження повернулись до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 156,165).

Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Пунктом 82 «Правил надання послуг поштового зв`язку», затверджених постановою КМ України від 5 березня 2009 р. № 270, установлено, рекомендовані листи з позначкою Судова повістка, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу), а в разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з адресатом (одержувачем). У разі відсутності адресата (одержувача), будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Судова повістка.

Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого (реєстрованого) листа з позначкою Судова повістка, працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за зазначеною адресою, яка засвідчується підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до суду.

Отже, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що судова повістка відповідачу вручена.

Згідно з ч. 1ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явився в судове засідання без поважних причин.

На момент розгляду справи суду не було надано відповідачем жодних відомостей щодо зміни його місця проживання/перебування.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідач не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростував доводи позивача.

Приймаючи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно із ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За нормами ч.1 ст. 281 ЦПК України, про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу.

Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, з урахуванням наявності умов, за яких можливе проведення заочного розгляду справи, відповідно до ст. 280,281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, яка у порядку ч.5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання від 13.11.2024.

Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

В ході розгляду справи, суд відповідно до п. 4 ч. 5 ст.12 ЦПК України створив сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ЦПК України.

Відповідно до ст. 259 Цивільного процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих до суду.

У судовому засіданні від 13.11.2024 відповідно до ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд підписав вступну та резолютивну частину рішення суду.

Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Товариство з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна" є фінансовою установою, про що було отримано Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи НОМЕР_3 від 28.02.2017, видане Національним банком України.

ТОВ "Авентус Україна" має ліцензію на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, яка була видана розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 28.03.2017 р. №756 (а.с. 79,80).

03.03.2023 між ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ "Авентус Україна" укладений електронний договір №6425315 про надання споживчого кредиту (а.с.24-34).

Зазначений кредитний договір укладений відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ "Авентус Україна", затверджених наказом №205-ОД від 10.02.2022, що розміщені на Веб-сайті.

Відповідно до п. 9.8. договору (Розділ 9), відповідач, підписавши вказаний договір підтвердив, що перед укладенням цього договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст.9 Закону України "Про споживче кредитування" б) вказана в ч.1, 2 ст.12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" та розміщена на Веб-сайті; він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТОВ "Авентус Україна", що розміщені на Веб-сайті, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися… (а.с. 32).

Згідно умов таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит № 6425315 від 03.03.2023, що є додатком №1 кредитного договору: сума кредиту (загальний розмір) складає 14400,00 грн , строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів кожні 30 днів. Реальна річна процентна ставка % - 19652,26% , загальна вартість кредиту115 412,40 грн (а.с.35).

Відповідно до п. 1.5.1. договору, стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору (а.с.25).

Знижена процентна ставка становить 1,493 % в день та застосовується у разі, якщо споживач до 02.04.2023 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач як учасник програми лояльності, отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені договором.

Після прийняття відповідачем умов кредитного договору з ним було укладено електронний кредитний договір, який був підписаний відповідачем у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України "Про електронну комерцію", а саме за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором "А5392" (а.с. 34).

Відповідно до паспорту споживчого кредиту за наявними підписами сторін визначено основні умови кредитування: кредитний ліміт становить 14400 грн; строк кредитування 360 днів, мета отримання кредиту на споживчі (особисті) потреби; спосіб та строки надання кредиту шляхом перерахування кредитодавцем грошових коштів за реквізитами платіжної картки, зазначеної споживачем, не пізніше двох календарних днів від дати підписання договору; стандартна процентна ставка (відсотків річних) 726,35 % (1,99% в день); знижена процентна ставка (відсотків річних) 544,76 % (1,493 % в день); загальні витрати за кредитом за стандартною процентною ставкою 103161,60 грн; загальні витрати за кредитом за зниженою процентною ставкою 101012,40 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 117561,60 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за зниженою ставкою за весь строк користування кредитом 115412,40 грн; реальна річна процентна ставка за стандартною ставкою, відсотків річних 29653,85 %; реальна річна процентна ставка за зниженою ставкою (відсотків річних) 19652,26 % (а.с.37-40).

Згідно листа АТ КБ "Приват Банк" повідомляю, що на ім`я ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_4 в банку емітовано картку № НОМЕР_2 , на яку 03.03.2023 здійснено переказ коштів на суму 14400 грн. (а.с. 167).

Згідно картки обліку договору (розрахунок заборгованості) №6425315 від 03.03.2023 14.04.2023 відповідач ОСОБА_1 здійснив часткову оплату на рахунок кредитора у сумі 8596,80 гривень (а.с. 46).

Згідно умов договору факторингу №27.11/23-Ф від 27.11.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" відбулось відступлення права грошової вимоги за кредитним договором укладеним з ОСОБА_1 (а.с. 122-131), що підтверджується актом прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників в електронному виді за договором факторингу №27.11./23-Ф від 27.11.2023 та реєстром боржників (витяг) (а.с.133,135,138,140).

Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ "Авентус Україна" повідомило відповідача, шляхом направлення на електронну пошту ОСОБА_1 , зазначену при укладенні кредитного договору, відповідного повідомлення (а.с. 42).

Згідно розрахунку заборгованості, відповідачу нараховані відсотки за ставкою 1,99 % у сумі 20059,2 грн за період з 27.11.2023 по 04.02.2024, тобто в межах строку дії договору.

Крім того, за неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань, позивачем нараховані відсотки у межах строку дії договору за 70 календарних днів (27.11.2023 - 04.02.2024), що становлять 20059,2 гривень.

Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не погашена та складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 14400 гривень та заборгованості за процентами в розмірі 45849,6 гривень, а всього 60249,6 гривень.

Оскільки, відповідач добровільно не погасив існуючу заборгованість ні перед первісним кредиторами, ні перед позивачем після набуття права вимоги останнім, позивач за захистом свого порушеного права звернувся до суду з даним позовом.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

Згідно ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Як передбачено ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України та ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Предметом спору у цій справі є стягнення заборгованості за кредитними договором особою яка набула таке право відповідно до договорів факторингу.

Обставиною, що підлягає доказуванню під час вирішення даного спору є факт отримання кредитних коштів, факт користування кредитними коштами та факт належного виконання позичальником зобов`язань із своєчасного виконання зобов`язань в частині повернення кредиту.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом.

За приписами ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За приписами ч 2. ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцентуючи пропозицію банку відповідач підписом в договорі про надання споживчого кредиту № 6425315 від 03.03.2023, паспорт споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту погодили істотні умови кредитування.

Отже, підписання договору свідчить про те, що ОСОБА_1 (відповідач) всі умови цілком зрозумів та своїм підписом письмово підтвердив та закріпив те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні даного договору, вільні у виборі контрагента та умов договору.

Частина 1 статті 663 ЦК України вказує на те, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати своєї умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умов розроблює підприємець (в даному випадку банк).

Так як умови договору розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

Тому, з огляду на редакцію статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно із ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Судом встановлено, що за умовами договору сторони погодили тип кредиту сума/ліміт/кредиту, строк кредитування, процентну ставку, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту.

ОСОБА_1 підписом підтвердив, що отримав та ознайомився з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування.

За таких обставин суд дійшов висновку, що сторони обумовили у письмовому вигляді істотні умови договору у тому числі ціну договору, яка встановлена у формі сплати відсотків за користування кредитними коштами.

Враховуючи, що сторони домовилися про сплату відсотків за користування кредитними коштами, а тому надані: договір про надання споживчого кредиту № 6425315 від 03.03.2024, паспорт споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору.

Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Згідно із частиною першою ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що відповідач з умовами договору був ознайомлений, підписав кредитний договір, однак умови договору порушив. Зворотного відповідачем не доведено.

Факт отримання кредитних коштів відповідач не спростував та підтверджується копією руху коштів по банківській картці НОМЕР_1 , яка емітована на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 (а.с.167).

Факт переходу права грошової вимоги до відповідача від первісного кредитора до позивача також знайшли своє підтвердження. Суд надані позивачем докази переходу таких прав уважає належними та допустимими.

Пунктом 1 ч.1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч.1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Як встановлено судом та не спростовано відповідачем право грошової вимоги заборгованості за кредитним договором перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" (позивача).

Розмір заявленої до стягнення заборгованості за договором підтверджується наданим суду розрахунком заборгованості за яким станом на 26.11.2023 та з 27.11.2023-04.02.2024 заборгованість відповідача перед позивачем становить в 14400 гривень та заборгованості за процентами в розмірі 45849,6 гривень, а всього 60249,6 гривень.

На час розгляду справи судом, відповідач заборгованість перед позивачем не сплатив та відповідних доказів до суду не подав.

В ході вирішення спору відповідач своїм процесуальним правом на участь у судовому засіданні та подачу відзиву не скористався, фактичних обставин справи не оспорив та правомірність розрахунку не спростував, як і не надав свого розрахунку заборгованості.

З урахуванням наведених норм та з огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, розрахунок вимог є арифметично вірним та таким, що ґрунтується на умовах договору та чинного законодавства, відтак позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до норм закріплених у ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

За викладених фактичних обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Розподіл судових витрат

Відповідно до положень статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із частиною 2 статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Частиною 4 ст.137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 по справі № 826/1216/16 визначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17.02.2021 (провадження №61-44217св18), витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

За правилом частини 1 та пункту 3 частини 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп, а тому у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору у вказаному розмірі.

Як вбачається із матеріалів справи правничу допомогу позивачу надавала адвокат Столітній М.М., який діяв на підставі укладеного договору про надання правничої допомоги від 10.07.2023 (а.с. 119-121).

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано договір про надання правничої допомоги від 10.07.2023 (а.с. 119-121), рахунок на оплату по замовленню №1147/04/07 від 04.07.2023 (а.с. 43), згідно якого вартість робіт адвоката Столітній М.М. становить за збір та аналіз доказів та документів для подання позовної заяви про стягнення заборгованості - 3000гривень, вартість складання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором - 5000 гривень та вартість подання до суду позову в інтересах клієнта - 2000гривень; платіжну інструкцію від 09.09.2024 № 5890 згідно якого позивачем на користь ОСОБА_2 перераховано 10000гривень (а.с.41);свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС №9422/10 (а.с. 78); звіт про надання правничої допомоги від 04.07.2024 (а.с.20), ордер на надання правничої допомоги ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (а.с.36).

Враховуючи категорію і складність даної справи, зміст заявлених позивачем позовних вимог, обсяг робіт виконаних адвокатом, обсяг наданих послуг, значимість спору для сторін, суд вважає, що витрати, понесені позивачем на правничу допомогу в розмірі 10000 гривень є завищеними та неспівмірними до складності справи та виконаних адвокатом робіт, а тому підлягають частковому задоволенню.

Приймаючи до уваги наведене, суд вважає, що розмір витрат, понесених позивачем на правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідача становить 3000,00грн.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13,79,81, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-284,354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" (адреса: вул. Загородня, будинок 15, офіс 118/2, м. Київ, 03150, )

- 14 400,00 грн - заборгованість по тілу кредиту;

- 45 849,60 грн забргованість по процентами;

- 2 422,40 грн судового збору;

- 3 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено без змін за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" (адреса: вул. Загородня, будинок 15, офіс 118/2, м. Київ, 03150, )

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 )

Повний текст рішення складений та підписаний 20.11.2024.

Суддя Людмила ЛОСЬ