Справа № 214/4745/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Чернової Н.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Нестеренко К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Якименка Сергія Георгійовича, про перегляд заочного рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 лютого 2023 року у цивільній справі №214/4745/21 за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті за надану послугу з централізованого опалення, інфляційних втрат, 3 % річних, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Якименко С.Г., діючи в інтересах ОСОБА_1 , 19.09.2024 року через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» звернувся до суду із заявою, в якій просить суд поновити строк звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення; заочне рішення від 20.02.2023 року у цивільні справі №214/4745/21 за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті за надану послугу з централізованого опалення, інфляційних втрат, 3 % річних скасувати.

В обґрунтування заяви зазначив, що при ухваленні судом вказаного заочного рішення відповідач не був повідомлений належним чином про перебування у провадженні суду вказаної цивільної справи, жодної кореспонденції від суду не отримував, про наявність вказаного рішення відповідач вперше дізнався лише після того, як з його заробітку почалось утримання коштів в порядку виконання вказаного рішення. Судом при винесенні рішення не було враховано загальні правила строку позовної давності та взято до уваги не вірно складений розрахунок заборгованості. Крім того, зазначив, що відповідачем були здійснені декілька платежів, однак вказані суми не включені до розрахунку заборгованості.

Ухвалою суду від 23 вересня 2024 року заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Якименка С.Г. про перегляд заочного рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.02.2023 року за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті за надану послугу з централізованого опалення, прийнято до розгляду та призначено судове засідання.

Правом на участь у судовому засідання відповідач ОСОБА_2 не скористався, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник позивача Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль»» в судове засідання не з`явився, причини неявки не відомі.

02 жовтня 2024 року через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» від представника позивача ОСОБА_3 на адресу суду надійшли заперечення, в яких вона зазначила, що заява відповідача не містить належних та допустимих доказів про обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та неповідомлення їх суду. Крім того, представником позивача щодо неврахування судом строків позовної давності зазначено, що позовна заява була подана до суду 11 червня 2021 року, перебіг позовної давності щодо позовних вимог нарахованої починаючи з 02 квітня 2017 року закінчився під час дії карантину, а тому ці строки продовжилися. Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів по справі, позивач не вбачає підстав для скасування заочного рішення та просить заяву про перегляд заочного рішення залишити без задоволення.

У відповідності до ч. 1 ст. 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд дослідивши заяву про перегляд заочного рішення суду та матеріали справи, вважає, що вказана заяву не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частина 1 статті 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно із положеннямист.285 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і не повідомлення їх суду, і докази про це посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Відповідно до ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, лише за сукупністю цих двох умов у суду є підстави для скасування заочного рішення і призначення справи до розгляду в загальному порядку.

Так, з матеріалів справи встановлено, що 11 червня 2021 року Акціонерне товариства «Криворізька теплоцентраль» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення за період з 01.10.2013 року по 26.05.2021 року у розмірі 39 006,30 грн., інфляційні втрати 6004,24 грн., та 3% річних 2426,95 грн.

Ухвалою суду від 24 вересня 2021 року відкрито провадження по вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін (а.с. 14).

В ухвалі про відкриття провадження від 24 вересня 2021 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Ухвала не отримана відповідачами, що підтверджується поштовим відправленням, яке повернулось на адресу суду 26 квітня 2022 року з відміткою «За закінченням строку зберігання» (а.с. 38-40).

У відповідності до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, interalia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП],№28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

В обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення суду представник відповідача зазначає, що судом не застосовано строки позовної давності до вказаного періоду заборгованості.

Так, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Таким чином, строк позовної давності продовжується на строк дії такого карантину, позивач звернувшись до суду з вказаним позовом 11 червня 2021 року з вимогами про стягнення заборгованості за період з 01.10.2013 року по 26.05.2021 року до вказаного періоду не можливо застосувати приписи п. 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України. Подібний правовий висновок висловлено Верховним Судом у постанові від 01 грудня 2021 року у справі №373/651/20.

Як вбачається з долученого до матеріалів справи розрахунків, відповідачем були здійснені часткові оплати за надані послуги з листопада 2013 року червень 2019 року, що свідчить про визнання відповідачем боргу та переривання строку позовної давності.

Відповідачем в заяві про перегляд заочного рішення не наведено жодного доказу, в розумінні ст. 76 ЦПК України, який би мав істотне значення для правильного вирішення спору та спростовував висновки суду наведені в заочному рішенні суду від 20 лютого 2023 року, а обставини, на які посилається відповідач в своїй заяві про скасування заочного рішення у справі, не спростовують висновків суду, наведених у заочному рішенні.

Таким чином за наведених обставин перегляд та скасування заочного рішення суду, яке набрало законної сили у встановленому порядку, порушуватиме принцип правової визначеності та суперечитиме ст. 11 ЦПК України з огляду на відсутність обґрунтованих заперечень відповідача проти позову.

Тобто, наявність одночасно двох умов для скасування заочного рішення судом не встановлена.

Виходячи з обставин, викладених вище, недоведеності при подачі заяви про перегляд заочного рішення суду обставин, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, суд не знаходить підстав для застосування ст.288 ЦПК України та задоволення заяви відповідача та перегляду заочного рішення суду.

Частиною 4 ст. 287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Відповідно до п.1 ч. 3ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

За таких обставин, заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Якименка С.Г. про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 76, 81, 258, ч.6 ст.259,284 -288, 353 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Якименка Сергія Георгійовича, про перегляд заочного рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 лютого 2023 року у цивільній справі №214/4745/21 за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті за надану послугу з централізованого опалення, інфляційних втрат, 3 % річних залишити без задоволення.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку безпосередньо до дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів, з дати складання ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення

Суддя Н.В. Чернова