КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Кулікова С.В.
№ 22-ц/824/8265/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 760/1954/24

17 квітня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кулікової С.В.

суддів - Музичко С.Г.

- Болотова Є.В.

при секретарі - Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Соломянського районного суду міста Києва від 31 січня 2024 року, постановлену під головуванням судді Ішуніна Л.М., у цивільний справі за позовом ОСОБА_1 до Комунальної організації «Київське міське клінічне бюро судово-медичної експертизи» про зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Комунальної організації «Київське міське клінічне бюро судово-медичної експертизи», про зобов`язання вчинити дії, в якій просила:

- визнати бездіяльність Комунальної організації «Київське міське клінічне бюро судово-медичної експертизи» з перевірки інформації про допущення судовими експертами порушення вимог нормативно-правових актів з питань судово-експертної діяльності при складанні висновку експерта, викладену у скарзі адвоката ОСОБА_1 від 12 жовтня 2023 року незаконною;

- зобов`язати Комунальну організацію «Київське міське клінічне бюро судово-медичної експертизи» провести перевірку інформації про допущення судовими експертами порушення вимог нормативно-правових актів з питань судово-експертної діяльності при складанні висновку, викладену у скарзі адвоката ОСОБА_1 від 12 жовтня 2023 року.

Ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва від 31 січня 2024 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунальної організації «Київське міське клінічне бюро судово-медичної експертизи» про зобов'язання вчинити дії.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просила ухвалу скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд дійшов помилкового висновку про застосування ст. 19 КАС України до спірних правовідносин, оскільки експертна установа не є суб'єктом владних повноважень, не може здійснювати публічно-владний вплив на іншого суб'єкта, а особливо у даних спірних правовідносинах. Зауважувала, що визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть спору; публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Трофімов Б.Г. підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді Кулікової С.В., перевіривши матеріали справи та ухвалу суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комунальної організації «Київське міське клінічне бюро судово-медичної експертизи», про зобов`язання вчинити дії, в якому просила визнати протиправною бездіяльність бюро судово-медичної експертизи щодо перевірки інформації про допущення судовими експертами порушення вимог нормативно-правових актів з питань судово-експертної діяльності при складанні висновку експерта та зобов`язати бюро провести відповідну перевірку.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд виходив з того, що позов не підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства. Суд зазначив, що позивач не позбавлений права звернутися до відповідного адміністративного суду за вирішенням спору в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

За нормою частини першої статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду у місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Як вбачається з позовної заяви спірні правовідносини між позивачем та відповідачем виникли при здійсненні останнім своїх публічно-владних управлінських функцій на виконання своїх повноважень, визначених Статутом, і спір виник у зв`язку із виконанням цих функцій.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (пункти 1, 2 частини першої статті 4 КАС).

Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ, наведеними у статті 19 КАС, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

У пункті 7 частини першої статті 4 КАС визначено, що суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Виходячи з характеру спірних правовідносин, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що спір підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства, адже предметом спору є перевірка законності дій експертної установи, вчинених ним під час здійснення управлінських функцій.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а відтак є безпідставними.

Оскільки правильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права є очевидним, колегія суддів вважає, що апеляційнаскарга є необґрунтованою та відсутні підстави для скасування ухвали суду та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 31 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 23 квітня 2024 року.

Головуючий: Судді: