УХВАЛА

24 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 619/3051/17

провадження № 61-5882ск24

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду Грушицького А. І., Петрова Є. В. від участі у розгляді справи за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, заінтересовані особи: Дергачівський відділ державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 , за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 15 лютого 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року,

встановив:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця Дергачівського ВДВС у Харківському районі Харківської області Східного МУ МЮ, у якій просив визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Дергачівського ВДВС у Харківському районі Харківської області Східного МУ МЮ Стадніченко Т. О. у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, яка виразилась у невиконанні пункту 4 розділу ІХ «Виконання рішень немайнового характеру» Інструкції з організації примусового виконання рішень щодо незвернення з поданням до суду про розшук боржника у період з дня надходження оригіналу виконавчого документа до 12 липня 2023 року.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 15 лютого 2024 року, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року, в задоволенні скарги відмовлено.

20 квітня 2024 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 15 лютого 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року у вказаній справі.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 квітня 2024 року справу призначено судді-доповідачеві Грушицькому А. І., судді, які входять до складу колегії: Петров Є. В., Литвиненко І. В.

23 квітня 2024 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» надіслав до Верховного Суду заяву про відвід суддів Верховного Суду Грушицького А. І., Петрова Є. В.

Заяву про відвід ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що зазначені судді не можуть брати участь у розгляді цієї справи, оскільки вони брали участь у розгляді його касаційної скарги в справі № 619/4720/18 (провадження № 61-381св24). Зазначає, що за наслідками касаційного перегляду справи № 619/4720/18 (провадження № 61-381св24) Верховним Судом було прийнято постанову від 28 лютого 2024 року та вважає, що при прийнятті цієї постанови суддями Грушицьким А. І., Петровим Є. В. були допущені порушення норм законодавства.

Частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Ухвалою Верховного Суду від 23 квітня 2024 року заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду Грушицького А. І., Петрова Є. В. визнано необґрунтованою та передано до відповідного структурного підрозділу суду для виконання вимог статті 40 ЦПК України.

На виконання вимог частини третьої статті 40 ЦПК України заяву про відвід суддів Верховного Суду Грушицького А. І., Петрова Є. В. у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України, передано судді Верховного Суду Тітову М. Ю.

Відповідно до частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічна думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 ЦПК України).

Зміст заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду Грушицького А. І., Петрова Є. В. не свідчить про наявність підстав, передбачених статтею 36 ЦПК України, та зводиться до незгоди заявника з прийнятим суддями рішенням в іншій справі, а саме, з постановою Верховного Суду від 28 лютого 2024 року в справі № 619/4720/18 (провадження № 61-381св24), тому у задоволенні заяви про відвід необхідно відмовити.

Керуючись статтями 33, 36, 40, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду Грушицького А. І., Петрова Є. В. відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Ю. Тітов