Справа № 136/10/23
Провадження № 22-ц/801/1034/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шпортун С. В.
Доповідач:Сопрун В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 рокуСправа № 136/10/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого Сопруна В.В.,

суддів Міхасішина І.В., Стадника І.М.,

за участю секретаря судового засідання Кобенди Ю.О.,

за участю сторін: прокурора Паука В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу №136/10/23 запозовом керівника Немирівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області до ОСОБА_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області та за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації права власності з одночасним припиненням права приватної власності, скасування державної реєстрації земельної ділянки, витребування земельної ділянки,

за апеляційною скаргою першого заступника керівника Вінницької обласної прокуратури Гайворона Василя Миколайовича на рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 21 лютого 2024 року, яке ухвалила суддя Шпортун С.В. Липовецькому районномусуді Вінницької області, повний текст судового рішення складено 01 березня 2024 року,

в с т а н о в и в :

В січні 2023 року керівник Немирівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області звернувся в суд з зазначеним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-23192/15-19-СГ від 02 грудня 2019 року затверджено розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Немерченської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області та надано йому у власність земельну ділянку із земель державної власності сільськогосподарського призначення, розташовану на території Немерченської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, площею 2,0000 га із кадастровим номером :10:002:0410 - для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення 01.03).

На підставі зазначеного наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-23192/15-19-СГ від 02 грудня 2019 року, державним реєстратором 17 грудня 2019 року зареєстровано за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку, площею 2,0000 га із кадастровим номером :10:002:0410.

У 2021 році ОСОБА_2 через представника звернувся до ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області із клопотанням про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, площею 2,0000 га з кадастровим номером :03:000:3339, розташованої за межами населеного пункту, на території Липовецької міської ради Липовецького району Вінницької області, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (01.03) та надання її у власність.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області за № 2-557/15-21-СГ від 31 березня 2021 року «Про відмову затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність», ОСОБА_2 відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,0000 га з кадастровим номером :03:000:3339, на підставі ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, у зв`язку з невідповідністю місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, у зв`язку з набуттям права приватної власності в порядку безоплатної приватизації на земельну ділянку площею 2,0000 га із кадастровим номером :10:002:0410, розташовану на території Немерченської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства 01.03, згідно з наказом Головного управління № 2-23192/15-19-СГ від 02 грудня 2019 року.

06 вересня 2021 року державним реєстратором на підставі наказу № 2-557/15-21-СГ виданого 31 березня 2021 року Головним управління Держгеокадастру у Вінницькій області, здійснено реєстраційну дію, відповідно до якої за ОСОБА_2 зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку, площею 2,0000 га, з кадастровим номером :03:000:3339 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 222, номер запису про право власності - 43899595).

29 листопада 2021 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І.А. посвідчено договір за № 9063 купівлі-продажу земельної ділянки, кадастровий номер - :03:000:3339, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 через представників та цього ж дня внесено відомості про вчинений правочин в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, Реєстр прав власності на нерухоме майно (індексний номер рішення - 61912927) та зареєстровано право приватної власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_1 .

У подальшому було об`єднано земельні ділянки, у результаті якого земельна ділянка, площею 2 га із кадастровим номером - :03:000:3339 та земельна ділянка, площею 2 га із кадастровим номером - :03:000:3346 увійшли до складу новоутвореної земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:3417 площею 4 га.

Спірна земельна ділянка вибула із земель державної власності поза волею власника земельної ділянки, а саме держави в особі ГУ Держгеокадастру, оскільки рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення відповідачу ОСОБА_2 земельної ділянки площею 2,0000 га із кадастровим номером - :03:000:3339, у власність уповноваженим органом не приймалось, отож останній, набувши її у незаконний спосіб не мав права на відчуження ОСОБА_1

Липовецька міська рада Вінницького району Вінницької області тривалий час не вживала жодних заходів спрямованих на поновлення інтересів територіальної громади, отож належним чином не здійснює захист інтересів територіальної громади, наведене стало підставою звернення до суду із даним позовом прокурора в інтересах держави.

Враховуючи вищевикладене, прокурор просив суд: - скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, з кадастровим номером :03:000:3417 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020) та припинити право власності на цю земельну ділянку;

- скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:3417;

- витребувати у ОСОБА_1 на користь територіальної громади в особі Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області земельну ділянку, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, площею 2 га, яка входить до складу об`єднаної земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:3417, що розташована на території Липовецької міської ради Вінницького району (колишньої Липовецької міської ради Липовецького району) Вінницької області в координатах, межах та конфігурації земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:3339, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-557/15-21-СГ від 31 березня 2021 року у власність, відомості у Державному земельному кадастрі про яку набули статусу архівних.

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 21 лютого 2024 рокупозов задоволено частково.

Витребувано у ОСОБА_1 на користь територіальної громади в особі Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 2 га, яка входить до складу об`єднаної земельної ділянки з кадастровим номером - :03:000:3417 та розташована на території Липовецької міської ради Вінницького району (колишньої Липовецької міської ради Липовецького району) Вінницької області в координатах, межах та конфігурації земельної ділянки з кадастровим номером - :03:000:3339, право власності на яку зареєстровано було за ОСОБА_2 на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-557/15-21-СГ від 31 березня 2021 року у власність, відомості у Державному земельному кадастрі про яку набули статусу архівних. В решті позовних вимог відмовлено.

Скасовано заходи забезпечення даного позову вжиті за ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 06 січня 2023 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Вінницької обласної прокуратури витрати зі сплати судового збору в розмірі 3721,50 грн.

Рішення суду мотивоване тим, що земельна ділянка вибула з державної власності без законних на те правових підстав, а тому вимога про витребування нерухомого майна з незаконного володіння особи, відповідатиме речово-правовому характеру віндикаційного позову та призведе до ефективного захисту прав власника. Проте вимоги щодо скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та у Державному земельному кадастрі державної реєстрації права земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:3417, не є ефективним способом захисту прав власника.

Не погодившись із рішенням суду, перший заступник керівника Вінницької обласної прокуратури Гайворон В.М. подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що в частині відмовлених позовних вимог є необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Просив рішення суду в частині відмовлених позовних вимог скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. Вирішити питання щодо стягнення судового збору.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що вимоги про скасування державної реєстрації права власності відповідача на об`єднану земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:3417 та скасування державної реєстрації в Державному земельному кадастрі, є не ефективним способом захисту прав. Вважає, що для повного відновлення порушеного права держави слід скасувати державну реєстрацію спірної земельної ділянки.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Отже, рішення суду в частині задоволених позовних вимог про витребування земельної ділянки, апеляційним судом не перевіряється, оскільки в цій частині рішення суду не оскаржується.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши осіб, які з`явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за таких підстав.

Згідно ч.1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що 28 жовтня 2019 року ОСОБА_2 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області із клопотанням про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,000 га на території Немерченської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області у власність для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення рілля та передати земельну ділянку у власність безоплатно.

За наслідками розгляду клопотання, Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області було видано наказ 02 грудня 2019 року за № 2-23192/15-19-СГ, яким вирішено затвердити розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Немерченської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Надати у власність ОСОБА_2 земельну ділянку із земель державної власності сільськогосподарського призначення розташовану на території Немерченської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, площею 2,0000 га із кадастровим номером :10:002:0410 - для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення 01.03). ОСОБА_2 здійснити реєстрацію речових прав на земельну ділянку в установленому законом порядку.

Як убачається із Інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 17 грудня 2019 року державним реєстратором Вербовецької сільської ради Мурованокуриловецького району Пушкар О.М., на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-23192/15-19-СГ від 02 грудня 2019 року, зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 2,0000 га із кадастровим номером :10:002:0410 за ОСОБА_2

08 лютого 2021 року ОСОБА_2 звернувся до ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області із клопотанням про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,0000 га, з кадастровим номером :03:000:3339, розташованої за межами населеного пункту на території Липовецької міської ради Липовецького району Вінницької області із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (01.03) та надання її у власність, зазначивши, що правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки по даному виду цільового призначення не скористався та додавши до клопотання проект землеустрою та витяг з ДЗК.

Вказане клопотання було зареєстровано Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області 24 лютого 2021 року за №4386/94-21 та за наслідками його розгляду Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області було видано наказ «Про відмову затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» за № 2-557/15-21-СГ від 31 березня 2021 року. Підставою для відмови громадянину ОСОБА_2 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,0000 га з кадастровим номером :03:000:3339, розташованої на території Липовецької міської ради Липовецького району Вінницької області із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (01.03) та надання її у власність, послугувало те, що останній вже використав своє право на отримання земельних ділянок безоплатно у власність у межах норм, визначених ст. 116 ЗК України по даному виду використання.

Як слідує із Інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, державним реєстратором Липовецької міської ради Вінницької області Чубатюк О.Р. 06 вересня 2021 року здійснено реєстраційну дію, відповідно до якої за ОСОБА_2 зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером :03:000:3339 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 222, номер запису про право власності 43899595). Згідно із зазначеною інформацією підставою для державної реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зазначено наказ, серія та номер № 2-557/15-21-СГ, виданий 31 березня 2021 року Головним управління Держгеокадастру у Вінницькій області.

Відповідно до Договору купівлі продажу земельної ділянки за № 9063 від 29 листопада 2021 року укладеного між ОСОБА_2 з однієї сторони та ОСОБА_3 , яка діяла як представник ОСОБА_1 з іншої сторони, сторони дійшли згоди щодо продажу земельної ділянки кадастровий номер - :03:000:3339, площею 2,0000 га розташованої на території Липовецької міської ради Липовецького району Вінницької області із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Вказаний договір було посвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І.А.

29 листопада 2021 року інформація про вчинений правочин внесена в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, Реєстр прав власності на нерухоме майно та зареєстроване право приватної власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_1 (індексний номер рішення - 61912927).

У ході розслідування кримінального провадження №0000070 внесеного до ЄРДР 03 червня 2022 року, Вінницькою обласною прокуратурою вживались відповідні заходи щодо перевірки фактів подвійної приватизації громадянами земельних ділянок за одним видом використання.

Із інформації наданої Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області за № 54/1-3400вих-22 від 14 листопада 2022 року направленої у відповідь на запит керівника Немирівської окружної прокуратури, встановлено, що відповідно до автоматизованої системи діловодство «ДОК ПРОФ» було встановлено що на розгляд Головного управління від 19 листопада 2019 року надходило клопотання за вх. №К-23837/0/94-19 від ОСОБА_2 щодо затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки, площею 2,0000 га із кадастровим номером :10:002:0410 - для ведення особистого селянського господарства на території Немерченської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, за результатами розгляду якого було видано наказ «Про надання у власність» від 02 грудня 2019 року за №2-23192/15-19-СГ. 11 лютого 2021 року надійшло клопотання ОСОБА_2 , яке зареєстроване за вх.. №4386/0/94-21 щодо затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки, площею 2,0000 га з кадастровим номером :03:000:3339, розташованої на території Липовецької міської ради Липовецького району Вінницької області із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. За наслідками розгляду цього клопотання було видано наказ «Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» від 31 березня 2021 року за №2-557/15-21-СГ, у зв`язку з тим, що згаданий громадянин скористався своїм правом безоплатної приватизації земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

У відповідь на запит виконувача обов`язків керівника Немирівської окружної прокуратури направленого Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області від 27 грудня 2022 року за №0-2-0.6-4861/2-22 встановлено, що відповідно до інформації наявної у Головному управлінні земельна ділянка з кадастровим номером :03:000:3339, розташована за межами міста Липовець, на підставі документації із землеустрою, що подана гр. ОСОБА_1 вона була об`єднана та увійшла до складу земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:3417, що розташована на території Липовецької міської ради Вінницького району (колишньої Липовецької міської ради Липовецького району) Вінницької області.

Факт об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:3339, на підставі документації із землеустрою, що подана гр. ОСОБА_1 підтверджується Інформацією із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Відповідно до листа Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області від 10 листопада 2022 року за №02-42/1389, слідує, що у зв`язку із недостатнім фінансуванням витрат на судові збори, міська рада не вживала та не буде вживати заходів щодо повернення земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:3339, у комунальну власність.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Як правило, суб`єкт може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту його права чи інтересу. Такий спосіб здебільшого випливає із суті правового регулювання відповідних спірних правовідносин (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16, пункт 5.6, від 06 лютого 2019 року у справі № 522/12901/17-ц, від 02 липня 2019 року у справі № 48/340, пункт 6.41, від 01 жовтня 2019 року у справі № 910/3907/18, пункт 48, від 28 січня 2020 року у справі № 50/311-б, пункт 91, від 19 травня 2020 року у справі № 922/4206/19, пункт 43, від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18, пункт 88, від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18, пункт 75, від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17, пункт 55; див. також постанову Верховного Суду України від 10 вересня 2014 року у справі № 6-32цс14).

Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння (статті 387, 388, 1212 ЦК України) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (стаття 391 ЦК України, частина друга статті 52 ЗК України).

Предметом позову про витребування майна є вимога власника, який не є володільцем цього майна, до особи, яка заволоділа останнім, про повернення його з чужого незаконного володіння.

Метою позову про витребування майна є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном, означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно. Рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже, задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, приводить до ефективного захисту прав власника саме цього майна.

Таким чином, у разі державної реєстрації права власності за новим володільцем (відповідачем) власник, який вважає свої права порушеними, має право пред`явити позов про витребування відповідного майна.

При цьому Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала, що власник може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, і для такого витребування оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника.

Такий правовий висновок, зокрема, викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18, пункт 86), від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17 (провадження № 12-97гс19, пункт 38), від 16 червня 2020 року у справі № 372/266/15-ц (провадження № 14-396цс19, пункт 33) та від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20, пункт 49).

Крім того, не є належним способом захисту права або інтересу позивача вимога про скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, оскільки воно вичерпує свою дію в момент цієї реєстрації. Такий правовий висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постановах від 04 вересня 2018 року у справі № 915/127/18 (провадження № 12-184гс18, пункт 5.17), від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц (провадження № 14-386цс18, пункт 74), від 05 жовтня 2022 року у справі № 922/1830/19 (провадження № 12-91гс20, пункт 8.1).

Також слід відзначити, що у постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18) Велика Палата Верховного Суду виснувала, що у разі задоволення позовної вимоги про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння суд витребує таке майно на користь позивача, а не зобов`язує відповідача повернути це майно власникові. Таке рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване в цьому реєстрі за відповідачем.

Такий правовий висновок, зокрема, викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2024 року у справі № 917/1212/21 провадження № 12-24гс23.

У кожній справі за змістом обґрунтувань позовних вимог, наданих позивачем пояснень тощо суд має встановити, якого саме результату позивач хоче досягнути унаслідок вирішення спору. Суд розглядає справи у межах заявлених вимог (частина перша статті 13 ЦПК України), але, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (пункт 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України). Виконання такого обов`язку пов`язане, зокрема, з тим, що суд має надавати позовним вимогам належну інтерпретацію, а не тлумачити їх лише буквально (див., наприклад, постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2021 року у справі № 9901/172/20, пункти 1, 80-81, 83, від 01 липня 2021 року у справі № 9901/381/20, пункти 1, 43-47, від 26 жовтня 2021 року у справі № 766/20797/18, пункти 6, 20-26, 101, 102, від 01 лютого 2022 року у справі № 750/3192/14, пункти 4, 26, 47, від 22 вересня 2022 року у справі № 462/5368/16-ц, пункти 4, 36, від 04 липня 2023 року у справі № 233/4365/18, пункт 31).

Саме тому, виходячи з мети позову, який заявив прокурор, і його обґрунтування, вимога про витребування земельної ділянки є ефективним способом захисту. Вимоги про скасування державної реєстрації є не ефективним способом захисту, що не суперечить правовим висновкам ВП ВС, тому в цій частині суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в позові, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Колегія суддів вважає, що розглядаючи спір суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, оскаржуване рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв`язку з чим, апеляційну скаргу скаржника необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

За змістом ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Вінницької обласної прокуратури Гайворона Василя Миколайовича залишити без задоволення.

Рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 21 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 24 квітня 2024 року.

Головуючий Сопрун В.В.

Судді Міхасішин І.В.

Стадник І.М.