15.03.2024 Єдиний унікальний номер 205/3019/24
Провадження № 2-н/205/141/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2024 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Терещенко Т.П., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване підприємство «Наше місто» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком,

В С Т А Н О В И В:

15 березня 2024 року представник заявника ОСОБА_2 надав до суду вищевказану заяву.

Суддею через систему «Електронний суд» отримано відповідь № 495066 від 15 березня 2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації боржника, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

При вирішенні питання про видачу судового наказу суддя дійшов таких висновків.

Заявник звертається до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника заборгованості за договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком за період з 01 січня 2021 року по 13 березня 2024 року в розмірі 4 450,92 грн. за адресою: АДРЕСА_2 .

Положеннями ч. 1 ст. 167 ЦПК України встановлено, що розгляд справи в порядку наказного провадження проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

Разом з тим, із заяви ТОВ «СП «Наше місто» не вбачається, у зв`язку із чим у боржника ОСОБА_1 утворилась заборгованість за адресою: АДРЕСА_2 , коли вона зареєстрована за іншою адресою.

При цьому суддя враховує, що за правилами наказного провадження справа розглядається без повідомлення та виклику сторін, а отже боржник у справі буде позбавлена права довести наявність заявлених вимог щодо заборгованості за договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком саме за вказаною адресою у заяві.

Більш того, із заяви про видачу судового наказу та доданих до неї матеріалів вбачається, що вона подана 15 березня 2024 року, тому виходячи з положень цивільного процесуального законодавства початком перебігу строку позовної давності слід вважати 15 березня 2021 року. Поряд з цим, розрахунок заборгованості, яку просить стягнути заявник, складає борг за період часу з 01 січня 2021 року по 13 березня 2024 року.

В силу вимог, визначених ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно роз`яснень, наданих пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що оформлені у постанові від 23 грудня 2011 року за № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Так, у пункті 10 вказаних роз`яснень, чинний ЦПК України не передбачає можливості часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, оскільки він видається лише за умови безспірності вимог.

Відповідно до вимог пункту 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Таким чином, стягувач звернувся в суд з пропуском загальної позовної давності.

Також частиною 3 статті 165 ЦПК України передбачено, що у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Враховуючи зазначене із заяви ТОВ «СП «Наше місто» вбачається, що заявником заявлено вимоги, які не підлягають розгляду в порядку наказного провадження.

За таких обставин, враховуючи положення пунктів 3, 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України вважаю, що у видачі судового наказу за вказаною заявою ТОВ «СП «Наше місто» про стягнення заборгованості за договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з ОСОБА_1 слід відмовити.

Відповідно ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст. ст. 164, 165, 186, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване підприємство «Наше місто» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її постановлення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Т.П. Терещенко

.