УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 202/20808/23

провадження № 5859ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2024 року у складі судді Михальченко А. О. та ухвалу Дніпровського апеляційного суду

від 01 квітня 2024 року у складі колегії суддів: Пищиди М. М., Ткаченко І. Ю., Деркач Н. М.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2023 року позовну заяву ОСОБА_2 прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2024 року клопотання ОСОБА_2 про розгляд справи № 202/20808/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу в порядку загального позовного провадження залишено без задоволення.

Не погодившись з ухвалою від 11 березня 2024 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 01 квітня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2024 року повернуто скаржнику, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України.

Апеляційний суд встановив, що ухвала суду, якою залишено без задоволення клопотання ОСОБА_2 про розгляд справи в порядку загального позовного провадження не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду

19 квітня 2024 року, засобами поштового зв`язку, ОСОБА_2 подав касаційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2024 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 01 квітня 2024 року, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Щодо оскарження ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2024 року

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України в касаційному порядку підлягають перегляду судові рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи.

Відповідно до частини другої статті 17 ЦПК України ЦПК України не допускається касаційне оскарження судового рішення суду першої інстанції без його перегляду в апеляційному порядку.

Системне тлумачення частини другої статті 17, пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України свідчить, що касаційному оскарженню підлягають рішення суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку.

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України передбачено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Аналіз матеріалів касаційної скарги ОСОБА_2 та Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що ухвала Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2024 року в апеляційному порядку по суті не переглядалася, а отже не підлягає касаційному оскарженню відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України.

Щодо оскарження ухвали Дніпровського апеляційного суду від 01 квітня 2024 року

Відповідно до частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За змістом частини першої статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) вирішує колегія у складі трьох суддів після одержання касаційної скарги, оформленої відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Ухвала про повернення апеляційної скарги не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи.

Частиною першою статі 353 ЦПК України зокрема, визначено ухвали суду першої інстанції, які учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду (частина друга статті 353 ЦПК України).

Частиною першою статті 353 ЦПК України не передбачена можливість оскарження в апеляційному порядку, окремо від рішення суду, ухвали суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження

Апеляційна скарга не приймається до розгляду та повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду (пункт 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 12 вересня 2018 року у справі № 752/1016/17 зроблено висновок, що право на апеляційне оскарження учасники справи можуть реалізувати у порядку, визначеному процесуальним законом, не зловживаючи їхніми процесуальними правами у спосіб подання апеляційної скарги на ухвалу, що не може бути оскаржена до ухвалення рішення по суті спору й окремо від такого рішення.

Апеляційний суд, встановивши, що апеляційна скарга подана на ухвалу про залишення без задоволення клопотання ОСОБА_2 про заперечення проти розгляду в порядку спрощеного провадження та про перехід до розгляду за правилами загального позовного провадження, оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає, обґрунтовано повернув апеляційну скаргу.

При цьому, Верховний Суд звертає увагу заявника на те, що описка, допущена судом апеляційної інстанції у резолютивній частині ухвали Дніпровського апеляційного суду від 01 квітня 2024 року, не впливає на правильність вирішення справи по суті та може бути усунута апеляційним судом в порядку, передбаченому статтею 269 ЦПК України, за власною ініціативою або за заявою учасників справи.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими, ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Аналіз змісту касаційної скарги та ухвали Дніпровського апеляційного суду від 01 квітня 2024 року свідчить, що правильне застосовування судом апеляційної інстанцій норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.

За таких обставин у відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Дніпровського апеляційного суду від 01 квітня 2024 року необхідно відмовити на підставі частини четвертої статті 394 ЦПК України.

Керуючись статтею 390, пунктом 1 частини другої, частинами четвертою, п`ятою і шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2024 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 01 квітня 2024 року.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков Р. А. Лідовець Д. Д. Луспеник