Провадження № 2/202/1846/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,

за участю секретаря - Пеки Д.В.,

представника позивача -Кириченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Краматорської районної державної адміністрації Донецької області, районної військової адміністрації, третя особа Новодонецька селищна рада Краматорського району Донецької області, про визнання майнового права на земельну частку (пай),-

ВСТАНОВИВ:

25 жовтня 2021 року до Краматорського міського суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Краматорської районної державної адміністрації, третя особа Новодонецька селищна рада Краматорського району Донецької області про визнання майнового права на земельну частку (пай), просила суд: визнати за громадянкою ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Благодать Добропільського району Донецької області, РНОКПП НОМЕР_1 , майнове право на земельну частку (пай) під №461, розміром 5,87 умовних кадастрових гектарів, яка була сформована із земель колишнього КСП «ім. Крупської» Спасько-Михайлівської сільської ради Олександрівського району Донецької області, нині - територія Новодонецької селищної ради Краматорського району Донецької області, і право на яку було посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ДН №0201283, виданим на ім`я ОСОБА_1 24 лютого 1997 року згідно з розпорядженням Олександрівської районної державної адміністрації за №369-р від 01.08.1996 року. .

В обґрунтування своїх позовних вимог посилаючись на те, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Благодать Добропільського району Донецької області. Починаючи з 1985 року по 2005 рік позивачка працювала на різних роботах в колгоспі «ім. Крупської», а також в однойменному КСП та ТОВ «Маяк», які були створені в результаті реорганізації колгоспу. В зв`язку з цим, позивачка була включена до переліку громадян-членів колективного сільськогосподарського товариства «імені Крупської» Спасько-Михайлівської сільської ради Олександрійського району Донецької області №551, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю серії ДН №011, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №11 та виданий КСП «ім Крупської», згідно з рішенням Спасько-Михайлівської сільської ради Олександрійського району Донецької області від 11.12.1995 року.

24 лютого 1997 року, згідно з розпорядженням Олександрійської районної державної адміністрації Донецької області за 3369-р від 01.08.1996 року, позивачка отримала сертифікат на право на земельну ділянку (пай) серія ДН №0201283 по КСП «ім. Крупської», що визначав її право на земельну частку (пай) під №461.

Вказала, що належний їй сертифікат про право на земельну частку (пай) серії ДН №0201283, було нею безповоротно втрачено за невстановлених обставин, про що згідно з рекомендаціями Олександрійської РДА в газеті «Вісті Олександрівщини» за №4-5 від 06 лютого 2021 року нею було опубліковане відповідне оголошення, про те, що загублений сертифікат на земельну частку ( пай), серії ДН №0201283, №461 від 24.02.1997 року, на її ім`я вважати недійсним.

Маючи намір реалізувати свої законні права на виділ належного їй майнового права на земельну частку ( пай) в натурі на місцевості та отримання відповідної цьому майновому праву земельної ділянки, в серпні 2020 року позивачка звернулася до Олександрівської РДА, з відповідною заявою про видачу їй дублікату замість втраченого сертифікату про право на земельну частку ( пай).

Пізніше в травні 2021 року, після реорганізації Олександрівської РДА шляхом злиття з новоствореною Краматорською районною державною адміністрацією Донецької області, позивачка зверталася з відповідною заявою до відповідача. Однак в видачі дубліката замість втраченого їй було відмовлено з причин відсутності законодавчо визначеної процедури відновлення втрачених сертифікатів та видачі їх дублікатів.

З причини ненадання позивачкою оригіналу сертифікату про право на земельну частку (пай), чи його дублікату замість втраченого оригіналу, 27.05.2021 року Новодонецькою селищною радою Краматорського району Донецької області (третя особа) їй було відмовлено в наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). .

Таким чином, позивачка вимушена звернутись до суду з вказаною позовною заявою.

Ухвалою судді Краматорськогоміського суду Донецької області від 29 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, розпорядженням голови Верховного Суду від 15.03.2022 року за № 8/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (Краматорський міський суд Донецької області)» було змінено територіальну підсудність судових справ Краматорського міського суду Донецької області Індустріальному районному суду міста Дніпропетровська.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 25 липня 2023 року № 747/0/15-23 «Про зміну територіальної підсудності судових справ Краматорського міського суду Донецької області» змінено з 07 серпня 2023 року територіальну підсудність судових справ Краматорського міського суду Донецької області шляхом її передачі до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.

Водночас згідно з цим рішенням Вищої ради правосуддя Індустріальному районному суду міста Дніпропетровська належить продовжити розгляд справ, які надійшли до 06 серпня 2023 року включно на розгляд цього суду у порядку, визначеному частиною сьомою статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», та відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 15 березня 2022 року № 8/0/9-22.

Отже, судові справи, які станом на день видання Верховним Судом розпорядження від 15.03.2022 року за № 8/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (Краматорський міський суд Донецької області)» перебували в провадженні Краматорського міського суду Донецької області, підсудні Індустріальному районному суду міста Дніпропетровська, що узгоджується з позицією Ради суддів України, викладеною у рішенні від 17.08.2023 року.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 листопада 2023 року, головуючим суддею у розгляді вказаної заяви визначено суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 24 листопада 2023 року прийнято цивільну справу до провадження та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

15.01.2024 року від відповідача, документ сформований в системі «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву в якому вказали, що Краматорська районна державна адміністрація Донецької області, районна військова адміністрація не заперечує проти задоволення позовних вимог. Проте звернула увагу на те, що Краматорська районна державна адміністрація Донецької області, районна військова адміністрація не має права здійснювати розпорядження земляними ділянками колишнього КСП «ім Крупської» Спасько-Михайлівської сільської ради Олександрівського району Донецької області нині територією Новодонецької селищної ради Краматорського району Донецької області, не може оспорювати, або визнавати майнове право на земельну частку (пай), тому є неналежним відповідачем по справі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Вказав, що саме Краматорська районна державна адміністрація є належним відповідачем по справі, оскільки саме вона відмовила в відновленні втраченого сертифікату.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Відповідно до поданого відзиву на позовну заяву просили суд розглядати справу у відсутності представника відповідача.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. Відповідно до заяви, яка надійшла до суду 23.02.2024 року просили суд розглядати справу за відсутністю їх представника та не заперечували щодо задоволення позовних вимог позивача.

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 з 1985 року по 2005 рік працювала на різних роботах в колгоспі «ім. Крупської», а також в однойменному КСП та ТОВ «Маяк».

24 лютого 1997 року, згідно з розпорядженням Олександрійської районної державної адміністрації донецької області за №369-р від 01.08.1996 року, ОСОБА_1 отримала сертифікат на право на земельну ділянку (пай) серія ДН №0201283 по КСП «ім. Крупської», що визначав її право на земельну частку (пай) під №461.

Відповідно до Договору оренди земельної частки (паю) від 17 березня 2000 року укладеного між ОСОБА_1 (орендодавець) та ТОВ «Маяк» (орендар), орендодавець передав в оренду земельну ділянку розміром 6,66 га.

Відповідно до листа Відділу в Олександрійському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 08.02.2021 року №45/101-2, відділ повідомляє про те, що згідно даних Державного земельного кадастру ОСОБА_1 включена до переліку громадян членів колективного сільськогосподарського товариства імені Крупської Спасько-Михайлівської сільської ради Олександрівського району Донецької області за №551, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю Серії ДН №011, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 11, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №11 та виданого КСП імені Крупської згідно рішення Спасько-Михайлівської сільської ради від 11 грудня 1995 року за №б/н.

ОСОБА_1 24.02.1997 року отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ДН №0201283 по КСП ім Крупської Спасько-Михайлівської сільської ради Олександрівського району Донецької області за №461 згідно розпорядження Олександрівської райдержадміністрації від 01.08.1996 року №369.

Земельна ділянка ОСОБА_1 в натурі (на місцевості) не виділялась, державний акт взамін сертифікату на земельну частку (пай) серії ДН №0177520 не видавався.

Відомості про перехід майнового права на земельну частку (пай), яка належить гр. ОСОБА_1 до інших осіб в Відділі відсутні.

Згідно з листом Краматорської районної державної адміністрації Донецької області від 18.06.2021 року №01-584-44 вх., наданої на заяву ОСОБА_2 щодо відновлення сертифікату на право на земельну частку (пай), порядок відновлення сертифікатів на право на земельну частку ( пай) чинним законодавством не визначено.

Враховуючи, що на даний час питання механізму відновлення сертифікату не врегульоване, внаслідок чого Краматорська районна державна адміністрація Донецької області не має можливості відновити сертифікат на право на земельну частку ( пай), виданого на ім`я ОСОБА_1 , серія НОМЕР_2 та зареєстрованого за №461 від 24.02.1997 року.

Згідно з листом Відділу в Олександрійському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 24.06.2021 року №213/101-21, згідно з розпорядженням голови Олександрівської районної державної адміністрації від 24.07.2000 р. №389р «Про затвердження проекту реформування території КСП ім. Крупської» розмір земельної частки ( паю) становить 5,87 умовних кадастрових гектар.

Оголошення про втрату ОСОБА_1 сертифікату про право на земельну частку (пай) серії ДН №0201283 опубліковано в газеті «Вісті Олександрівщини» за №4-5 від 06 лютого 2021 року «загублений сертифікат на земельну частку (пай), серії ДН №0201283, №461 від 24.02.1997 року, виданий на ім`я ОСОБА_1 вважати недійсним».

Відповідно до ч.1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за якою кожен має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права;

Рішенням Європейського Суду з прав людини в справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам - II проти Німеччини», за яким під конвенційним поняттям «майно» розуміється не тільки власність і активи, а й правомірні очікування (сподівання) щодо можливості отримання майнового права;

Відповідно до статті 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З урахуванням цих норм права на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні.

Згідно зі статтею 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно з Указом Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям " № 720 від 8 серпня 1995 року, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з положеннями статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою, по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує її право власності.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст.12 ЦПК України та відповідно до ч.ч.1,5 та 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях

Оскільки ОСОБА_1 відмовлено в наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у зв`язку з відсутністю документа, що посвідчує право на земельну частку (пай) та саме Краматорською державною адміністрацією Донецької області відмовлено ОСОБА_1 у відновленні втраченого сертифікату на право на земельну частку (пай) та рекомендовано звернутися до суду, то з урахуванням реальної неможливості відновлення втраченого сертифікату за позивачем та з метою захисту права позивача мирно володіти своїм майном, це право необхідно визнати рішенням суду.З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, про задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати не розподіляються, що не суперечить чинному законодавству.

Керуючись:ст.ст. 4, 13, 141, 259, 263-265 ЦПК України , суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Краматорської районної державної адміністрації Донецької області, районної військової адміністрації (84313 Донецька область, м. Краматорськ, б-р Машинобудівників, 37, ) , третя особа Новодонецька селищна рада Краматорського району Донецької області (85010, Донецька область, Краматорський район, смт Новодонецьке, вул. Благовісна,2, ), про визнання майнового права на земельну частку (пай) задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Благодать Добропільського району Донецької області, РНОКПП НОМЕР_1 , майнове право на земельну частку (пай) під №461, розміром 5,87 умовних кадастрових гектарів, яка була сформована із земель колишнього КСП «ім. Крупської» Спасько-Михайлівської сільської ради Олександрівського району Донецької області, нині - територія Новодонецької селищної ради Краматорського району Донецької області, і право на яку було посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ДН №0201283, виданим на ім`я ОСОБА_1 24 лютого 1997 року згідно з розпорядженням Олександрівської районної державної адміністрації за №369-р від 01.08.1996 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 18.03.2024 року.

Суддя Л.П. Слюсар