ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7680/24 Справа № 192/1244/24 Суддя у 1-й інстанції - Тітова О. О. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Деркач Н.М., Свистунової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку Приватбанк на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 05 червня 2024 року про повернення позовної заяви позивачеві у справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2024 року АТ КБ Приватбанк звернулися до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 05 червня 2024 року позовну заяву АТ КБ Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - повернуто особі, яка її подала.

В апеляційній скарзі АТ КБ Приватбанк просять ухвалу суду від 05 червня 2024 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи подано не було.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з частини 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до положень частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (заявникові).

Згідно з п.4 ч.1ст.379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для подальшого розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

У травні 2024 року АТ КБ Приватбанк звернулися до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (а.с.1-4).

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 05 червня 2024 року позовну заяву АТ КБ Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - повернуто особі, яка її подала (а.с.86).

Суд першої інстанції в оскарженій ухвалі посилався на те, що від імені позивача - АТ КБ Приватбанк позовну заяву подану в електронній формі, підписано представником фізичною особою ОСОБА_2 згідно з довіреністю від 17 жовтня 2023 року № 9714-К-Н-О, зазначено, що він є фахівцем управління стандартизованого судового виробництва АТ КБ Приватбанк, однак доказів того, що він уповноважений АТ КБ Приватбанк діяти в судовому процесі відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) суду не надано, оскільки відсутні, зокрема відповідний наказ та посадова інструкція в якій зазначений перелік трудових (посадових) обов`язків фахівця управління стандартизованого судового виробництва банку, в тому числі повноваження діяти в суді за правилами самопредставництва банку, суд вважав, що позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, тому позовна заява підлягає поверненню.

Відповідно до частини 2 статті 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до частини 7 статті 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника (частина перша статті 58 ЦПК України).

Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника (частина третя статті 58 ЦПК України).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що в процесуальному законодавстві розмежовано такі категорії як самопредставництво і представництво.

Тобто допускається можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи як у порядку самопредставництва, так і іншими особами, як представниками юридичної особи.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).

Під час розгляду спорів, що виникають із трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу (частина друга статті 60 ЦПК України).

Таким чином, у цивільному процесуальному законі встановлено конкретні випадки, у яких представником у суді, окрім адвоката чи законного представника, може бути інша особа, яка має відповідну цивільну процесуальну дієздатність.

Повноваження таких осіб відповідно до пункту 1 частини першої статті 62 ЦПК України мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.

Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника (частина четверта статті 58 ЦПК України).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що в процесуальному законодавстві розмежовано такі категорії як самопредставництво і представництво. Тобто допускається можливість здійснення процесуального представництва органу державної влади, як в порядку самопредставництва, так й іншими особами, як представниками органу державної влади. Для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такого органу державної влади без додаткового уповноваження.

Починаючи з 29 грудня 2019 року, самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, слід підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва.

Отже, з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень.

Наведені правові висновки викладені в ухвалі Великої Палати Верховного Судувід 08 червня 2022 року у справі № 303/4297/20 (провадження № 14-105цс21) (пункти 18, 25) та у постанові Верховного Суду від 10 січня 2024 року у справі № 201/5028/23 (провадження № 61-15708св23).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, позовна заява підписана представником АТ КБ Приватбанк - Ляр Д.Ю. (а.с.1-4).

Справа №192/1244/24, яка переглядається, є малозначною, оскільки ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підтвердження своїх повноважень представник АТ КБ Приватбанк надав до позовної заяви виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з якої вбачається, Бьош Герхард голова правління -керівник (а.с.7).

З копії довіреності № 9714-К-Н-О від 17 жовтня 2023 року, яка надана АТ КБ Приватбанк вбачається, що цією довіреністю, виданою АТ КБ Приватбанк в особі Голови Правління АТ КБ Приватбанк Герхарда Бьоша уповноважується фахівець управління стандартизованого судового виробництва АТ КБ Приватбанк Ляр Д.Ю., який має право подавати, підписувати, пред`являти та підтримувати позови, у тому числі цивільній позови у кримінальних справах, скарги, клопотання, пояснення, заяви й інші процесуальні документи. Довіреність видано без права передоручення, вона є чинною строком до 31 грудня 2025 року (а.с.6).

Таким чином, у матеріалах справи наявні документи, які підтверджують право ОСОБА_2 підписувати позовні заяви від імені АТ КБ Приватбанк.

Однак, суд першої інстанції на вказане належної уваги не звернув та безпідставно повернув позовну заяву позивачу, вказавши на наявність обставин, передбачених п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 05 червня 2024 року про повернення позовної заяви позивачеві скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку Приватбанк - задовольнити.

Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 05 червня 2024 року - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 09 вересня 2024 року.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді Н.М.Деркач

О.В.Свистунова