Справа № 308/1663/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 квітня 2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді: Мацунича М.В.

суддів: Кожух О.А., Фазикош Г.В.

з участю секретаря судових засідань: Сливки С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 серпня 2021 року, постановлену головуючою суддею Дегтяренко К.С., у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Ужгородського МВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

встановив:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Ужгородського МВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та просила визнати відмову Ужгородського МВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 09.02.2021 за № 10373 у знятті арешту з майна ОСОБА_1 протиправною; зобов`язати головного державного виконавця Плиска А.С. Ужгородського МВ ДВС скасувати арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 , який накладений постановою Ужгородського МВ ДВС від 28.09.2012 у ВП № 31293647 та постановою Ужгородського МВ ДВС від 15.12.2016 у ВП № 52355375.

Скарга мотивована тим, що у зв`язку з припиненням державної реєстрації АКБ «Форум», який виступає стягувачем у виконавчих провадженнях ВП № 31293647 та ВП № 52355375 з виконання виконавчого листа Ужгородського міськрайонного суду № 2-732/11 від 02.08.2011, безпідставним є накладення арешту на належне боржнику ОСОБА_1 майно.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 серпня 2021 року у задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою суду ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку. В обґрунтування скарги посилається на те, що оскаржувана ухвала є такою, що постановлена з порушенням норм процесуального право та матеріального права, а тому її слід скасувати.

Зазначає, що згідно п. 3 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи сторони виконавчого провадження, а в п. 4 також зазначено таку підставу як ліквідація банку-боржника.

Відповідно ст. 40 Закону у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржника, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Однак, державним виконавцем не враховано той факт, що банк ліквідований, і не припинено чинність арештів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що постановою головного державного виконавця МВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції Плиска А.С. від 28.09.2012 в рамках виконавчого провадження ВП № 31293647 при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-732, виданого 02.08.2011 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» 670695, 51 грн. заборгованості, 1700 грн. державного мита та 120 грн. витрат на ІТЗ розгляду справи, для забезпечення реального виконання рішення накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 .

Постановою головного державного виконавця МВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції Плиска А.С. від 15.12.2016 в рамках виконавчого провадження ВП № 52355375 внаслідок примусового виконання Виконавчого листа № 2-732, виданого 02.08.2011 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» 670 695,51 грн. заборгованості, 1700 грн. державного мита та 120 грн. витрат на ІТЗ розгляду справи, для забезпечення реального виконання рішення накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 .

Постановою заступника начальника відділу Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області Венжега М.Р. від 21.11.2019 повернуто виконавчий документ стягувачу з тих підстав, що в результаті вжитих заходів майно, на яке можливо звернути стягнення, не виявлено. У вказаній постанові зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 21.11.2022.

Вимоги скарги зводяться до того, що у зв`язку з припиненням державної реєстрації АКБ «Форум», який виступає стягувачем у виконавчих провадженнях ВП № 31293647 та ВП № 52355375 з виконання виконавчого листа Ужгородського міськрайонного суду № 2-732/11 від 02.08.2011, безпідставним є накладення арешту на належне боржнику ОСОБА_1 майно.

Проте, такі вимоги скарги не узгоджуються з наступними мотивами суду.

Відповідно до статті 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скаржник, посилаючись на ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» вважає, що при винесенні постанови про повернення виконавчого документу державний виконавець повинен був скасувати накладені в рамках виконавчого провадження арешти. Натомість всупереч тому, що стягувач на даний час ліквідований, державний виконавець не припинив чинність накладених арештів.

Стаття 40 ЗУ «Про виконавче провадження» регулює наслідки закінчення виконавчого провадження.

При цьому скаржником на надано доказів та матеріали справи не містять таких, що виконавчі провадження закінченні. Постанова про повернення виконавчого документа стягувачу винесена на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», зокрема з тих підстав, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

За вказаним випадком законодавець не передбачив негайне зняття арешту майна. Також слід мати на увазі, що стягувач (або його правонаступник) мають право повторно пред`явити вказаний виконавчий документ на виконання в строк до 21.11.2022.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі: припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

В даному ж випадку мова йде про стягнення кредитної заборгованості і вказані правовідносини допускають правонаступництво.

Крім того встановлено, що ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.02.2021 замінено стягувача у виконавчому листі № 2-732/11 від 02.08.2011 року із ПАТ «Банк Форум» на ОСОБА_2 , яка набула прав вимоги до позичальника за кредитним договором №0147/08/26-14 від 12.03.2008 та іпотекодавця за іпотечним договором від 12.03.2008 за №649 ОСОБА_1 .

Як зазначив в судовому засіданні представник ОСОБА_3 адвокат Буришин В.В., обов`язок ОСОБА_1 по виконавчому документу на даний час не виконаний, що порушує права ОСОБА_3 як кредитора у спірних правовідносинах.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність у діях головного державного виконавця Ужгородського МВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у виконавчих провадженнях ВП № 31293647 та ВП № 52355375 з виконання виконавчого листа Ужгородського міськрайонного суду № 2-732/11 від 02.08.2011 року порушень при відмові у знятті арешту на належне боржнику ОСОБА_1 майно.

Наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду щодо відсутності підстав для скасування арешту майна боржника у виконавчому провадженні, а відтак, підстави для скасування чи зміни ухвали - відсутні.

Колегія суддів враховує, що викладені в оскаржуваній ухвалі висновки прийнятого судом рішення та його мотивування є достатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалена з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

А звідси, керуючись нормами статей 12, 81, 374, 375, 382-384 ЦПК України апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 23 квітня 2024 року.

Суддя-доповідач:

Судді: