Номер провадження: 22-ц/813/3252/24
Головуючий у першій інстанції Ярема Х. С.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

14.03.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Карташова О.Ю., Назарової М.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси», Комунальне підприємство «Міські дороги»,

розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України) справу

за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Міські дороги»,

на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2023 року,

за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси», Комунального підприємства «Міські дороги» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси», Комунального підприємства «Міські дороги» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в обґрунтування якого зазначила, що 07.07.2021 року о 21:55 годині, керуючи автомобілем DAEWOO LANOS, державний номерний знак НОМЕР_1 , проїжджаючи вул. Академіка Воробйова - ріг вулиці Володимира Винниченка, рухаючись в напрямку вул. Червонослобідської потрапила в ДТП, внаслідок наїзду колесом автомобіля на люк теплотраси. Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження. Вартість відновлювального ремонту встановлена висновком судового експерта 61277,19 грн.

Внаслідок ДТП позивачу спричинено моральну шкоду, яка полягає у пережитих стражданнях, нервовому стресі, моральних стражданнях та переживаннях за стан здоров`я, внаслідок отриманих травм обличчя залишились рубці та шрами, зазнала побутових незручностей у зв`язку з неможливістю користуватись транспортним засобом, яку позивач оцінює у 200000 грн.

Витрати на лікування (підготовку шкіри до подальшої косметичної (лазерної) корекції) склали 668 грн, що є вартістю крему «Єуцерін».

Позивач просив суд стягнути солідарно з Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси», Комунального підприємства «Міські дороги» вартість відновлювального ремонту автомобіля в розмірі 61277,19 грн, моральну шкоду в розмірі 200000 грн, витрати на лікування в розмірі 688 грн та вирішити питання розподілу судових витрат.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Приморський районний суд м. Одеси рішенням від 28 вересня 2023 року позов ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси», Комунального підприємства «Міські дороги» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнив частково.

Стягнув з Комунального підприємства «Міські дороги» на користь ОСОБА_1 вартість відновлювального ремонту автомобіля в розмірі 61277,19 грн та 5000 грн моральної шкоди. Стягнув з Комунального підприємства «Міські дороги» на користь ОСОБА_1 судовий збір 612,51 гривень та витрати на правову допомогу в розмірі 3107,19 гривень. У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Суд першої інстанції виходив з того, що обслуговування та контроль технічного стану теплових мереж здійснюється КП «Теплопостачання міста Одеса», а утримання доріг, елементом яких є люк - КП «Міські дороги».

Судом першої інстанції встановлено наявність у діях відповідача - КП «Міські дороги» усіх елементів складу цивільного правопорушення, зокрема, протиправної поведінки, яка виразилася у його бездіяльності як уповноваженого органу щодо утримання у належному стані автомобільної дороги, шкідливий результат такої поведінки у вигляді шкоди завданої майну позивача, у розмірі прямих витрат на відновлення пошкодженого автомобіля, причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою (бездіяльністю) відповідача та шкодою (збитками), який полягає у тому, що через неналежне утримання відповідачем автомобільної дороги в м. Одесі, вул. Ак. Воробйова, 5, 07.07.2021 року автомобіль позивача, у зв`язку з наїздом заднім колесом на кришку люку відкинуло з дорожньої траси, внаслідок чого позивач зазнав витрат на відновлення автомобіля, тому вважав обґрунтованими вимоги про стягнення з КП «Міські дороги» матеріальної шкоди у розмірі 61277,19 грн.

Відповідальності відповідача КП «Теплопостачання міста Одеса» у заподіяній шкоді судом першої інстанції не встановлено.

Вимоги про відшкодування витрат на лікування у вигляді відшкодування вартості крему для обличчя «Еуцерин» за 668 грн не доведені, оскільки не надано доказів придбання позивачем 27.08.2021 року в аптеці і, що це обумовлено необхідністю лікування внаслідок ДТП.

Оскільки подія ДТП є психотравмуючою для водія, супроводжувалось стресовим станом, переживаннями, ушкодженням майна та здоров`я, однак позивач не довів, що розмір завданої їй моральної шкоди становить 200000 грн, вважав за необхідне зменшити її розмір з 200000 грн до 5000 грн, які підлягають стягненню з КП «Міські дороги», як особи винної за її заподіяння.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі Комунальне підприємство «Міські дороги» просить рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2023 року за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Міські дороги» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову до Комунального підприємства «Міські дороги» відмовити, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі Комунальне підприємство «Міські дороги» не погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає, що КП «Міські дороги» не є власником доріг у м. Одеса або уповноваженим органом. Підприємство здійснює тільки утримання (літнє та зимове) магістральних доріг міста в межах річних бюджетних призначень, тобто проводить роботи, перелік яких зазначено у Технічних правилах ремонту і утримання вулиць та доріг населених пунктів, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 54 від 14.02.2012 року, інша діяльність підприємства бюджетними призначеннями не передбачається.

Люк, який став причиною ДТП вважає невід`ємною частиною теплових мереж, які в свою чергу є одним із видів інженерних комунікацій і споруд, що знаходяться у користуванні КП «Теплопостачання міста Одеси», і у тому числі на балансі, технічному обслуговувані, утриманні та ремонті.

Зауважує, що Правилами благоустрою відповідальність за технічний стан дорожнього покриття навколо колодязів, камер і газових коверів в радіусі 1 метра покладена на організації балансоутримувачі інженерних мереж.

Також вважає ОСОБА_1 неналежним позивачем, оскільки не надано доказів користування транспортним засобом на достатній правовій підставі.

(2) Позиція інших учасників справи

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 14.12.2023 року роз`яснювалось ОСОБА_3 , Комунальному підприємству «Теплопостачання міста Одеси» право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу.

Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси» отримало копію ухвали про відкриття апеляційного провадження та копію апеляційної скарги 14.12.2023 року та 30.11.2023 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідками.

У відзиві на апеляційну скаргу Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, посилаючись на те, що не є підприємством, на яке органом місцевого самоврядування покладено обов`язок утримувати у належному стані дороги міста, та не є уповноваженим органом у сфері дорожнього руху, який виконує функції щодо забезпечення виконання правил, норм і стандартів у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць на території м. Одеси, а тому не є відповідальною особою за зазначену дорожньо-транспортну пригоду. Зазначає, що люк оглядового колодязя знаходиться на балансі КП «Теплопостачання міста Одеси», проте він не є елементом теплової мережі, оскільки, не задіяний в експлуатації теплових мереж, а лише забезпечує доступ до теплової камери в разі необхідності. Посилання КП «Міські дороги» у апеляційній скарзі на Правила технічної експлуатації теплових установок і мереж вважає необґрунтованими, оскільки вищевказаний люк, розташований на проїзної частини дороги, і є її складовою частиною. Окрім того, жодна посадова особа КП «ТМО» не притягувалася до адміністративної відповідальності за фактом неналежного утримання колодязя.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить оскаржуване рішення залишити без змін, посилаючись на те, що під час розгляду справи правильно встановлено балансоутримувача усієї вулично-дорожньої мережі м. Одеси КП «Міські дороги», також встановлено, що кришка люка теплового колодязя була справною. Вважає, що правомірність керування позивачем транспортним засобом встановлена матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Копія ухвали про відкриття апеляційного провадження отримана скаржником в особистому кабінеті підсистеми (модуля) ЄСІТС Електронний суд 14.12.2023 року, що підтверджується довідкою.

Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову в цій справі є вимога про стягнення майнової шкоди, завданої в внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 261277 грн, тобто ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2684 * 100 = 2684000 грн), тому справа є малозначною в силу прямої вказівки в ЦПК України.

Оскільки справа є малозначною, то розгляд апеляційної скарги проводиться без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час та місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи завчасно розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Задовольняючи частково позовні вимоги про стягнення матеріальної та моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що обслуговування та контроль технічного стану теплових мереж здійснюється КП «Теплопостачання міста Одеса», а утримання доріг, елементом яких є люк - КП «Міські дороги».

Судом першої інстанції встановлено наявність у діях відповідача - КП «Міські дороги» усіх елементів складу цивільного правопорушення, зокрема, протиправної поведінки, яка виразилася у його бездіяльності як уповноваженого органу щодо утримання у належному стані автомобільної дороги, шкідливий результат такої поведінки у вигляді шкоди завданої майну позивача, у розмірі прямих витрат на відновлення пошкодженого автомобіля, причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою (бездіяльністю) відповідача та шкодою (збитками), який полягає у тому, що через неналежне утримання відповідачем автомобільної дороги в м. Одесі, вул. Ак. Воробйова, 5, 07.07.2021 року автомобіль позивача, у зв`язку з наїздом заднім колесом на кришку люку відкинуло з дорожньої траси потрапив, внаслідок чого позивач зазнав витрат на відновлення автомобіля, тому вважав обґрунтованими вимоги про стягнення з КП «Міські дороги» матеріальної шкоди у розмірі 61277,19 грн.

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі апеляційний суд вважає за необхідне зазначити таке.

Як убачається з матеріалів справи, 07.07.2021 року о 21:50 годині за адресою м. Одеса, вул. Ак. Воробйова, 5 к. 19, проїжджаючи вул. Ак. Воробйова - ріг вул. В. Винниченка, рухаючись з боку вул. Рачкова в напрямку вул. Червонослобідської ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Daewoo, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснила наїзд на люк.

Вказані обставини підтверджуються: схемою місця ДТП, яка відбулась 07.07.2021 року; протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 08.07.2020 року; письмовими поясненнями свідків та письмовими поясненнями ОСОБА_1 .

У результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу Daewoo, державний номерний знак НОМЕР_1 , заподіяно механічних пошкоджень.

Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Daewoo, державний номерний знак НОМЕР_1 , пошкодженого в результаті ДТП, що сталося 07.07.2021 року, становить 38596,37 грн, вартість відновлюваного ремонту 61277,19 грн, що підтверджується висновком судового експерта автотоварознавчого дослідження № 31/21-Е від 02.08.2021 року.

Предметом позову у цій справі є вимога про відшкодування майнової та моральної шкоди у зв`язку з тим, що автомобіль під час руху наїхав на люк, який розташований на ділянці дороги за адресою м. Одеса, вул. Ак. Воробйова, 5 к. 19, внаслідок чого отримав механічні пошкодження.

Відповідно до частин першої та другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Зазначена норма права встановлює загальний (генеральний) делікт, який має такі складові елементи: 1) протиправна поведінка особи; 2) настання шкоди; 3) причинний зв`язок між двома першими елементами; 4) вина завдавача шкоди.

Відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Таким чином, особливістю деліктної відповідальності за завдану шкоду є презумпція вини. Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди.

Як під час розгляду справи судом першої інстанції, так і в апеляційній скарзі КП «Міські дороги» посилається на те, що не є належним відповідачем.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про автомобільні дороги", в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, автомобільна дорога - лінійний комплекс інженерних споруд, призначений для безперервного, безпечного та зручного руху транспортних засобів; вулиця - автомобільна дорога, призначена для руху транспорту і пішоходів, прокладання наземних і підземних інженерних мереж у межах населених пунктів; проїзна частина - частина автомобільної дороги, безпосередньо призначена для руху транспортних засобів.

За змістом ст. 5 Закону України "Про автомобільні дороги", в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, зокрема вулиці і дороги міст та інших населених пунктів відносяться до автомобільних доріг.

У відповідності до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про автомобільні дороги", в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, складовими вулиць і доріг міст та інших населених пунктів є: проїзна частина вулиць і доріг, трамвайне полотно, дорожнє покриття, штучні споруди, споруди дорожнього водовідводу, технічні засоби організації дорожнього руху, зупинки міського транспорту, стоянки таксі, тротуари, пішохідні та велосипедні доріжки, зелені насадження, наземні та підземні мережі, майданчики для паркування.

Як передбачено ч. 1 ст. 16, ст. 17 Закону України "Про автомобільні дороги", в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю. Управління функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування, у віданні яких вони знаходяться.

Відповідно до положень п. 1, 2 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про автомобільні дороги», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, до основних обов`язків органів місцевого самоврядування у частині управління функціонуванням і розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів належать, зокрема, забезпечення безперервних, безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобів і пішоходів вулицями і дорогами міст та інших населених пунктів; організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів за встановленими для них будівельними нормами, правилами та нормами.

Органи місцевого самоврядування, що управляють функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, відповідають зокрема за стан вулиць і доріг міст та інших населених пунктів відповідно до діючих норм, у тому числі щодо безпеки руху транспортних засобів і пішоходів; якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; відшкодування збитків користувачам вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, що виникли через їх незадовільний стан, у порядку, визначеному законом (п. 1, 2. 4 ст. 21 Закону України «Про автомобільні дороги»).

Статтею 9 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ним органів у сфері дорожнього руху належить, зокрема: компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішеннями судових органів; забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов; передача права на експлуатаційне утримання доріг, вулиць та залізничних переїздів іншим юридичним особам; своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

За змістом пункту 2 Єдиних правил ремонту та утримання автомобільних доріг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року № 198 (далі - Єдині правила), ремонт і утримання дорожніх об`єктів (крім залізничних переїздів), що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюється дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління Укравтодору.

Згідно з пунктами 5, 11 Єдиних правил власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації, користувачі дорожніх об`єктів та спеціалізовані служби організації дорожнього руху зобов`язані забезпечувати зручні і безпечні умови руху, сприяти збільшенню пропускної спроможності дорожніх об`єктів, запобігати травмуванню учасників дорожнього руху, пошкодженню транспортних засобів і дорожніх об`єктів, забрудненню навколишнього середовища. Власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху, постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; контролювати якість робіт, що виконуються підрядними організаціями; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг.

Згідно п. 1.3 Статуту КП «Міські дороги» засновником підприємства є Одеська міська рада.

В пунктах 2.2.1., 2.2.2. Статуту передбачено, що предметом діяльності підприємства є зокрема утримання (літнє та зимове) магістральних доріг міста в межах річних бюджетних призначень; за завданням власника або уповноваженого органу здійснення поточного утримання, ремонту та реконструкції магістральних доріг міста.

Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.05.2021 року, яке набрало законної сили встановлено що балансоутримувачем усієї вулично-дорожньої мережі міста є КП "Міські дороги".

Вказані обставини скаржник в апеляційній скарзі також не заперечує.

Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 44 від 25.02.2016 року «Про призначення комунального підприємства «Міські дороги» замовником з виконання робіт щодо відновлення асфальтобетонного і плиткового покриття доріг, а також тротуарів після ремонту теплових мереж» комунальне підприємство «Міські дороги» призначено замовником з виконання робіт щодо відновлення асфальтобетонного і плиткового покриття доріг, а також тротуарів після ремонту.

Окрім зазначеного Правилами благоустрою території міста Одеси, які затверджені рішенням Одеської міської ради від 23.12.2011 року № 1631-VI, а саме п. 10.2 способи прокладки підземних інженерних мереж на території міста Одеси. Основними є безтраншейний метод прокол або протискання. У разі неможливості прокладки чи ремонту інженерних мереж безтраншейним методом асфальтове покриття відновлюється на всю ширину проїзної частини чи тротуару. Відновлення асфальтового покриття здійснюється силами КП «Міські дороги» або іншим спеціалізованим підприємством за договорами та за рахунок виконавця робіт.

Судом першої інстанції встановлено, що 27.05.2021 року Департамент з благоустрою міста Одеської міської ради видав КП «Теплопостачання м. Одеса» дозвіл №435 терміном дії з 25.05.2021 року до 27.05.2021 року на проведення робіт на вул. Ак. Воробйова ріг вулиці В. Винниченка, а дозволом № 497 від 02.06.2021 року продовжив термін виконання робіт з 28.05.2021 року до 15.06.2021 року. В дозволах зазначено, що виконавцю замовлення дозволяється проводити роботи, пов`язанні з розриттям дорожнього покриття вулиці, площею 10 м (аварійний ремонт теплотраси) за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Воробйова, ріг вулиці Володимира Винниченка.

Положеннями п. 10.10 Правил благоустрою території міста Одеси визначено, що організації, що виконують роботи з ліквідації аварії, зобов`язані протягом 24 годин після усунення аварії підготувати для відновлення дорожнє покриття і зачищення місця роботи за свій рахунок, зняти встановлені знаки, огородження, сигнальні вогні власними силами та засобами.

Відповідно до п. 10.11 Правил благоустрою території міста Одеси, після ліквідації аварії організації, що виконує аварійні роботи, необхідно здати за актом приймання-передачі КП «Міські дороги» або іншому спеціалізованому підприємству місце виробничого розриття дорожнього покриття для відновлення, зняти встановлені знаки, огородження і направляючі пристрої, сигнальні вогні.

08.06.2021 виконавець КП «Теплопостачання міста Одеса» та замовник КП «Міські дороги» склали акт № 69 про здачу-прийняття розкопки під відновлення а/б покриття, виконаних в Малиновському районні по вул. Ак. Воробйова/ Володимира Винниченка, які були здійснені на підстав дозволів на порушення об`єктів благоустрою № 435, № 497.

КП «Міські дороги» або інше спеціалізоване підприємство повинні розпочати роботи в місцях аварійних розкопувань: на проїзній частині, у місцях, що заважають руху транспорту, і в межах трамвайних шляхів негайно після підписання акта приймання місця розкопування для відновлення дорожнього покриття і закінчити роботи продовж 24 годин;

в усіх інших випадках не пізніше 3-х діб після підписання акта приймання місця розкопування для відновлення дорожнього покриття (п. 10.11 Правил благоустрою території міста Одеси).

Люк, розташований на ділянці дороги вул. Ак. Воробйова - ріг вул. В. Винниченка, в розумінні приписів ст. 18 Закону України «Про автомобільні дороги», є складовою дороги, враховуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що кришка люку є невід`ємним елементом дороги, безпека руху на якій забезпечується КП "Міські дороги".

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з Комунального підприємства «Міські дороги» на користь ОСОБА_1 вартість відновлювального ремонту автомобіля в розмірі 61277,19 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що КП «Міські дороги» не є належним відповідачем, оскільки не є власниками доріг у м. Одесі та визначення рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 39 від 25.02.2016 року замовником з розробки проектно-кошторисної документації та виконання робіт з будівництва, реконструкції, капітального і поточного ремонту вулично-дорожньої мережи та об`єктів благоустрою комунальної власності та загального користування, розташованих у м. Одесі - Управління дорожнього господарства Одеської міської ради апеляційний суд відхиляє з огляду на таке.

Так, відповідно до п.п. г п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, до об`єктів благоустрою населених пунктів належать: вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки.

Положеннями ч. 1, 2, 3 ст. 15 ст. 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть утворювати підприємства для утримання об`єктів благоустрою державної та комунальної власності.

Балансоутримувача, що здійснюватиме утримання і ремонт об`єкта благоустрою, який перебуває у приватній власності, визначає власник такого об`єкта благоустрою.

Підприємство та балансоутримувач забезпечують належне утримання і своєчасний ремонт об`єкта благоустрою власними силами або можуть на конкурсних засадах залучати для цього інші підприємства, установи та організації.

Орган державної влади або орган місцевого самоврядування за поданням підприємства чи балансоутримувача щорічно затверджує заходи з утримання та ремонту об`єкта благоустрою державної або комунальної власності на наступний рік та передбачає кошти на виконання цих заходів. Орган державної влади та орган місцевого самоврядування, підприємство та балансоутримувач несуть відповідальність за виконання затверджених заходів у повному обсязі.

Пунктом 3.1.7 Правилах благоустрою території міста Одеси встановлено, що балансоутримувач забезпечує утримання у належному стані та своєчасний ремонт об`єкта благоустрою власними силами або може на конкурсних засадах залучати для цього інші підприємства, установи, організації.

З викладеного вбачається, що саме на балансоутримувача покладається обов`язок здійснювати утримання і ремонт об`єкта благоустрою.

Доводи апеляційної скарги про те, що причиною ДТП стала напіввідкрита кришка колодязя, апеляційний суд відхиляє, оскільки вказані обставини належними доказами не підтверджені. В матеріалах справи відсутні докази того, що саме незакрита кришка люка внаслідок наїзду транспортного засобу стала причиною ДТП.

Посилання на положення п. 10.17.8 Правил благоустрою території міста Одеси за обставин встановлених у цій справі, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки останнім врегульовано процедуру регулювання кришок колодязів, камер і газових ківерів при різниці їхніх висотних оцінок з дорожнім покриттям понад 1 см, однак під час розгляду справи доказів фіксації відхилень висотної позначки люка відносно рівня покриття проїжджої частини відповідно до вимог ГОСТа 3634, на чому також зауважує скаржник в апеляційній скарзі.

Щодо складання 30.08.2021 року відносно директора КП «Теплопостачання міста Одеси» ОСОБА_4 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 140 КУпАП, апеляційний суд зазначає, що згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 16.11.2021 року у справі № 523/16441/21 провадження по справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 140 КУпАП закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку притягнення особи до адміністративної відповідальності. При цьому, вину останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП не встановлено.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки(пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України).

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна(частина перша та друга статті 23 ЦК України).

Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги в частині моральної шкоди, зазначає, що зазнала стражданнь, нервового стресу, моральних стражданнь та переживаннь за стан здоров`я, внаслідок отриманих травм обличчя залишились рубці та шрами, зазнала побутових незручностей у зв`язку з неможливістю користуватись транспортним засобом,

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, на підставі правильно встановлених фактичних обставин справи та належної оцінки поданих сторонами доказів, зробив вірний висновок про наявність підстав для відшкодування на користь позивачки моральної шкоди у розмірі 5000 грн.

Також колегія суддів зазначає, що апеляційна скарга доводів щодо розміру матеріальної шкоди та моральної шкоди, та стягнення витрат на правову допомогу не містить.

Доводи апеляційної скарги в частині неналежного позивача, колегія суддів відхиляє, виходячи з наступного.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що КП «Міські дороги» у судових дебатах посилалось на відсутність доказів того, що позивач на законних підставах здійснювала керування транспортним засобом.

Стаття 395 ЦК України визначає види речових прав на чуже майно, до яких належить право володіння.

Речове право на чуже майно, як і право власності, має абсолютний характер. Суб`єкт речового права на чуже майно вступає у відносини з усіма іншими суб`єктами, хто його оточує.

Таким чином, абсолютний характер речового права проявляється в тому, що порушником речового права на чуже майно може бути будь-яка особа з-поміж тих, з ким він вступає у відносини.

Відповідно до статті 396 ЦК України правила про захист права власності, які встановлені главою 29 ЦК України, поширюються на речові права власності на чуже майно.

Якщо порушення речового права на чуже майно, з вини третіх осіб, завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі статті 396 ЦК України.

Факт правомірності володіння майном є достатньою підставою для особи, яка володіє речовим правом на чуже майно, для звернення за захистом цього права.

Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших правових підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Таким чином, спричинення шкоди користувачу майна випливає з факту його користування цим майном на достатній правовій підставі відповідно до пункту 2.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Позивач має право на відшкодування завданої майнової шкоди.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 24 березня 2021 року у справі № 755/2656/19.

Скаржником не надано суду доказів незаконного володіння ОСОБА_1 транспортним засобом Daewoo, державний номерний знак НОМЕР_1 .

До відзиву на апеляційну скаргу позивачем надано нові докази, які Одеський апеляційний суд вважає за необхідне долучити до матеріалів справи, оскільки останні надані на спростування доводів апеляційної скарги.

З копії талону повідомлення єдиного обліку № 9383 про прийняття та реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію за заявою ОСОБА_1 вбачається, що заяву ОСОБА_1 про те що 07.08.2021 року о 22:00 знаходячись за адресою: вул. Ак. Воробьева 5 з бардачку а/м марки Део Ланос, НОМЕР_1 невідомою особою викрано службове посвідчення № (ОДП012145) дійсне до 18.12.2022 року, водійське посвідчення, реєстраційний талон на даний т/з, зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журналі єдиного обліку) ВП № 2 (м. Одеса) ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області за № 9383.

Доводи скаржника про те, що посвідчення водія отримане позивачем 11.08.2021 року, тобто після ДТП не беруться до уваги, з огляду на зазначені вище обставини та оскільки з наданої копії посвідчення водія, виданого на ім`я ОСОБА_1 вбачається, що категорія В дійсна з 31.10.2014 року.

Враховуючи викладені обставини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_1 має право на відшкодування завданої шкоди.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Щодо суті апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не дають колегії суддів підстав для його скасування, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині - без змін.

Щодо судових витрат

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то судові витрати понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Міські дороги» залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 14.03.2024 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді О.Ю. Карташов

М.В. Назарова