Справа № 405/272/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого-судді: Драного В.В.

при секретарі: Дятел О.В.

за участі: представника позивача ОСОБА_1

відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

представника відповідачів ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Балик Тетяна Миколаївна про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_5 , в інтересах якої діє адвокат Ярославська О.М., звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , третя особа - приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Балик Т.М. про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.01.2012 року, виданого приватним нотаріусом Балик Т.М. та зареєстрованим в реєстрі за № 62, недійсним. В обґрунтування позову вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її брат ОСОБА_8 , після смерті якого відкрилася спадщина на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Після його смерті першочергове право на спадкування мали його дружина ОСОБА_6 , його діти ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , а також мати спадкодавця ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак нотаріус не здійснив перевірку кола спадкоємців та видав 2 свідоцтва про право на спадщину за законом, порушивши тим самим право матері спадкодавця та позивача на отримання частки у спадщині та безпідставно збільшив частки відповідачів. Непрацездатні батьки спадкують незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Тобто, відповідачі мали право на спадкування у меншому розмірі та при цьому вони внесли до своїх заяв про прийняття спадщини завідомо неправдиві відомості, не вказавши про свою бабу, яка теж була спадкоємцем першої черги, тим самим усунувши її від права на спадщину.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15.02.2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Також витребувано у приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Балик Т.М. належним чином завірену копію спадкової справи після смерті ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ОКП «Кіровоградське ООБТІ» копію свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане на ім`я ОСОБА_8 , а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язано їх надати вказані докази до Ленінського районного суду м. Кіровограда.

30.08.2022 року представник відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_7 - адвокат Юрах В.М. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав та вказав, що якщо спадкоємець, який має право на обов`язкову частку, не проживав разом зі спадкодавцем або не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. При цьому, у разі порушення права спадкоємців на обов`язкову частку у спадщині суд може вирішувати питання про недійсність свідоцтва про право на спадщину лише в тій частині, яка складає обов`язкову частку. Вважає, що позивач пропустила строк позовної давності. Твердження про те, що ОСОБА_9 було обманним шляхом позбавлена права спадкування вважає наклепом. За таких обставин просить відмовити у задоволенні позову.

02.09.2022 року відповідач ОСОБА_6 подала до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнала та зазначила, що якщо спадкоємець, який має право на обов`язкову частку, не проживав разом зі спадкодавцем або не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. При цьому, у разі порушення права спадкоємців на обов`язкову частку у спадщині суд може вирішувати питання про недійсність свідоцтва про право на спадщину лише в тій частині, яка складає обов`язкову частку. Вважає, що позивач пропустила строк позовної давності. Твердження про те, що ОСОБА_9 було обманним шляхом позбавлена права спадкування вважає наклепом. За таких обставин просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 15.11.2022 року підготовче провадження у справі закрито та призначено розгляд справи по суті.

Представник позивача - адвокат Кричун Ю.А. 29.01.2024 року подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити та розгляд справи провести без участі позивача та її представника. У попередніх судових засіданнях позовні вимоги з підстав, викладених у позові, представник позивача підтримав, просив їх задовольнити. Також вказав, що позивач дізналася про порушення своїх прав після смерті матері ОСОБА_9 у 2018 році.

Відповідач ОСОБА_6 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та вказала, що спірне свідоцтво було видано законно.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України, причини неявки не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило. У судовому засіданні 24.04.2023 року ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала та вказала, що вона відмовилася від прийняття спадщини. При цьому, ОСОБА_9 знала про смерть сина, була на похоронах, але на його спадщину вимог не заявляла.

Представник відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_7 - адвокат Юрах В.М. у судовому засіданні позовні вимоги з підстав, викладених у відзиві на позов, не визнав та вказав, що позивачем було пропущено строки позовної давності.

Третя особа приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Балик Т.М. 07.04.2023 року подала до суду заяву, в якій вирішення справи по суті залишила на розсуд суду.

Заслухавши учасників справи та їх представників, пояснення свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_5 є дочкою ОСОБА_9 та рідною сестрою ОСОБА_8 (а.с. 7, 8, 9, 67).

У свою чергу, ОСОБА_6 з 16.07.1983 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_8 , що підтверджується відповідними свідоцтвами (а.с. 76), а відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_7 є дітьми ОСОБА_8 та ОСОБА_6 .

Зазначені обставини родинних відносин сторонами не заперечуються.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть (а.с. 66).

Як вбачається з довідки КП ЖЕК № 12 від 25.07.2011 року на момент смерті ОСОБА_8 разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 , проживали дружина ОСОБА_6 , дочка ОСОБА_3 , внучка ОСОБА_12 , дочка ОСОБА_13 , внук ОСОБА_14 (а.с. 77).

Після смерті ОСОБА_8 відкрилася спадщина на, зокрема, 1/2 частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності, виданим 29.10.2007 року Кіровоградською міською радою, та Витягом ОКП «Кіровоградське ООБТІ» від 11.01.2012 року № 32825680 (а.с. 86, 87).

05.12.2011 року та 15.12.2011 року діти спадкодавця ОСОБА_3 та ОСОБА_15 подали приватному нотаріусу Кіровоградського міського нотаріального округу Балик Т.М. заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_8 (а.с. 76, 77).

13.12.2011 року ОСОБА_6 подала до приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу Балик Т.М. заяву про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_8 (а.с. 65).

25.01.2012 року ОСОБА_6 подала до приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу Балик Т.М. заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме 1/2 частини квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 85).

Того ж дня, приватним нотаріусом Балик Т.М. видано спадкоємцю ОСОБА_6 свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_8 , зареєстроване в реєстрі за № 62, на спадкове майно, а саме 1/2 частини квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 98).

ІНФОРМАЦІЯ_2 мати спадкодавця ОСОБА_9 померла, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть (а.с. 10).

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 07.09.2021 року № 273683757 власником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_16 (а.с. 48).

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснила, що вона підтримує дружні стосунки з відповідачами. На річницю смерті ОСОБА_8 позивач була присутня у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , та знала, що там проживали його дружина та дочка ОСОБА_7 .

У судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив, що він перебував з померлим ОСОБА_8 у гарних стосунках. Також він наразі перебуває у гарних стосунках і з його родиною. Позивач була присутня на похоронах разом зі своєю дочкою, де було обговорено, що померлий хотів продати квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , для своїх дочок. ОСОБА_10 також була на похороні. Йому відомо, що квартиру продали та купили дочці інше житло.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особи подають її батьки (усиновлювачі), опікун. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Водночас, у матеріалах справи відсутні докази того, що мати спадкодавця ОСОБА_9 подавала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті сина ОСОБА_8 . Так само, у матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_9 постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або на момент відкриття спадщини чи протягом 6 місяців строку для прийняття спадщини була визнана недієздатною особою або особою з обмеженою дієздатністю.

Згідно ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.

Водночас, мати спадкодавця ОСОБА_9 померла у 2018 році, тобто поза межами строку прийняття спадщини після смерті сина ОСОБА_8 , який помер у 2011 році.

При цьому, суд не бере до уваги посилання позивача на наявність у ОСОБА_9 права на обов`язкову частку у спадщині згідно ст. 1241 ЦК України, оскільки дана норма стосується спадкування за заповітом, в той же час спірне свідоцтво про право на спадщину видане відповідачу ОСОБА_6 в порядку спадкування за законом.

Відповідно до частини першої та другої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.

Відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

У пункті 27 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Однак, позивач не надала достатніх доказів порушення її права на спадщину померлого ОСОБА_8 внаслідок отримання відповідачем ОСОБА_6 спірного свідоцтва, оскільки не довела факт прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 матір`ю спадкодавця та позивача ОСОБА_9 .

Так само, твердження позивача про те, що приватний нотаріус протиправно не встановила коло всіх спадкоємців є помилковим, оскільки згідно п. 212 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України Наказу Міністерства України 03.03.2004 N 20/5 (чинної на час спірних правовідносин) нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом (а не за заповітом) лише осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва. Обов`язок повідомляти всіх спадкоємців померлого за законом про відкриття спадщини у нотаріуса відсутній.

За таких обставин, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, оскільки позивачем не обґрунтовано та не доведено порушення її прав оскаржуваним свідоцтвом про право на спадщину.

Керуючись ст. ст. 10 - 13, 19, 76 - 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_5 ( АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_6 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_7 ( АДРЕСА_4 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Балик Тетяна Миколаївна ( АДРЕСА_5 ) про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.01.2012 року за реєстровим № 62 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 08.02.2024 року.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда В.В. Драний