Провадження № 2/643/1172/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2024 року Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді -Майстренко О.М., за участю секретаря Риндич О.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Харкова цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Луценко Вікторія Сергіївна про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту

проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу та встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт проживання її ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з чоловіком - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2003 року і до часу смерті останнього, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім того, встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт проживання її ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зі спадкодавцем - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 , починаючи з 2003 р.

В обґрунтування своєї заяви посилається на те, що на початку 2003 року вона познайомилась з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на ювілеї у спільного знайомого, вони сподобались один одному та почали спілкуватися. Через деякий час спілкування переросло в більш близькі відносини та вони почали зустрічатися, ходили разом в кіно, відвідували музеї, парки, різні заходи, відвідували разом свята його знайомих, її знайомих, спільних знайомих, ходили один до одного в гості, а згодом ОСОБА_2 запропонував переїхати до нього для сумісного проживання та наприкінці 2003р. вона переїхала за його місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Проживали в квартирі з його матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . На початку сумісного проживання вони хотіли зареєструвати шлюб в органах РАЦС, але за сімейним побутом, життям, роботою так і не звернулися з заявою про реєстрацію шлюбу, оскільки проживали разом, вели сумісний бюджет, в тому числі з матір`ю та вітчимом чоловіка, вважали, що вони й так одна сім`я, називали чоловіком та дружиною і всі їх близькі та знайомі, ніхто, навіть не замислювався над тим, що вони офіційно не реєстрували шлюб, а проживали в цивільному шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_6 помер вітчим ОСОБА_2 ОСОБА_4 . Вони поховали його за сумісні гроші з спільного сімейного бюджету. ІНФОРМАЦІЯ_7 померла мати ОСОБА_2 ОСОБА_5 після тривалої хвороби, яку вони з чоловіком доглядали, а оскільки чоловік почав хворіти та всі гроші, що він заробляв витрачались на його лікування, в основному догляд за його матір`ю здійснювала вона та поховала її за свої гроші.

Після смерті матері здоров`я ОСОБА_2 зовсім погіршилося, захворювання загострилось, йому все тяжче було працювати та згодом він звільнився, а вона доглядала за ним, купувала ліки, відвідували лікарів, вони продовжували проживати разом, вона не могла його кинути, оскільки дуже кохала його та він був для неї найріднішою людиною. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер. Після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі у вигляді квартири, в якій вони проживали до моменту смерті чоловіка, а саме: кв. АДРЕСА_2 . Вона поховала чоловіка за власні кошти та після останнього обстрілу Шевченківського району м. Харкова з боку РФ вимушена була переїхати за адресою: АДРЕСА_3 , де й проживає на даний час. Встановлення факту сумісного

проживання з цивільним чоловіком ОСОБА_2 необхідно для належного оформлення спадкових справ, оскільки вона являється єдиним спадкоємцем четвертої черги. Рідний батько померлого ОСОБА_6 , покинув сім`ю на початку 1970-х років, коли ОСОБА_2 був ще дитиною та з того часу не спілкувався із сином, виїхав до Російської Федерації та зник, невідомо чи він живий.. У встановлений законом України строк вона звернулася до приватного нотаріуса ХМНО Луценко В.С. з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину. Нотаріусом була відкрита спадкова справа № 35/2023 та надано роз`яснення №183/02-14 від 07.07.2023, в якому зазначено, що для оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_2 необхідно надати документ, що підтверджує факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш, як п`ять років до часу відкриття спадщини, у зв`язку з чим вона вимушена звернутися з даною заявою до суду.

Заявник в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю та задоволення вимог у повному обсязі.

Заінтересована особа: приватний нотаріус ХМНО Луценко В.С. в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву обгрунтованою, а тому задовольняє її з наступних підстав.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належним чином є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Виходячи з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як було встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 на початку 2003 року познайомилась з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на ювілеї у спільного знайомого, вони сподобались один одному та почали спілкуватися. Через деякий час спілкування переросло в більш близькі відносини та вони почали зустрічатися, а згодом ОСОБА_2 запропонував переїхати до нього для сумісного проживання та наприкінці 2003р. ОСОБА_1 переїхала за його місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Проживали в квартирі з його матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . На початку сумісного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 хотіли зареєструвати шлюб в органах РАЦС, але за сімейним побутом, життям, роботою так і не звернулися з заявою про реєстрацію шлюбу, оскільки проживали разом, вели сумісний бюджет, в тому числі з матір`ю та вітчимом чоловіка, вважали, що вони й так одна сім`я, називали чоловіком та дружиною і всі їх близькі та знайомі, ніхто, навіть не замислювався над тим, що вони офіційно не реєстрували шлюб, а проживали в цивільному шлюбі.

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер вітчим ОСОБА_2 ОСОБА_4 , відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Відділом державної РАЦС по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 11269.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільно поховали його за сумісні гроші зі спільного сімейного бюджету.

ІНФОРМАЦІЯ_7 померла мати ОСОБА_2 ОСОБА_5 після тривалої хвороби, яку заявник з ОСОБА_2 доглядали, відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Харківським міським відділом державної РАЦС Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків), актовий запис № 8323.

ОСОБА_2 після смерті батьків почав хворіти та всі гроші, що він заробляв витрачались на його лікування, в основному догляд за його матір`ю здійснювала заявник та поховала її за свої гроші.

Після смерті матері здоров`я ОСОБА_2 зовсім погіршилося, захворювання загострилось, йому все тяжче було працювати та згодом він звільнився, а заявник доглядала за ним, купувала ліки, відвідували лікарів, вони продовжували проживати разом, вона не могла його кинути, оскільки дуже кохала його та він був для неї найріднішою людиною.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер, відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Відділом державної РАЦС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції, актовий запис № 3874.

Після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі у вигляді квартири, в якій вони проживали до моменту смерті чоловіка, а саме: кв. АДРЕСА_2 .

ОСОБА_1 поховала чоловіка за власні кошти та після останнього обстрілу Шевченківського

району м. Харкова з боку РФ вимушена була переїхати за адресою: АДРЕСА_3 , де й проживає на даний час.

Встановлення факту сумісного проживання з цивільним чоловіком ОСОБА_2 необхідно заявнику ОСОБА_1 для належного оформлення спадкових справ, оскільки вона являється єдиним спадкоємцем четвертої черги. Рідний батько померлого ОСОБА_6 , покинув сім`ю на початку 1970-х років, коли ОСОБА_2 був ще дитиною та з того часу не спілкувався із сином, виїхав до Російської Федерації та зник, невідомо чи він живий.

У встановлений законом України строк ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса ХМНО Луценко В.С. з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину. Нотаріусом було відкрито спадкову справу № 35/2023 та надано роз`яснення №183/02-14 від 07.07.2023, в якому зазначено, що для оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_2 необхідно надати документ, що підтверджує факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш, як п`ять років до часу відкриття спадщини. У зв`язку з чим вона вимушена звернутися з даною заявою до суду.

Відповідно до п. 5 ч.2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.1. ст.316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати наявність у сукупності ознак, що притаманні наведеному визначенню. При цьому, слід зауважити, що таке проживання не є підставою для виникнення у чоловіка і жінки прав та обов`язків подружжя ( ч. 2ст. 21 СК України). Отже, чоловік і жінка, які спільно проживають без шлюбу, можуть складати сім`ю, але статусу подружжя не набувають.

Відповідно до частин першої, другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

За приписами частини другої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно

проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Відповідно дост.74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у поняття домогосподарства, закріпленому уст. 1 Закону України «Про Всеукраїнський перепис населення» від 19 жовтня 2000 року. Цим законом визначено, що домогосподарство - сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Нормами ст.ст.1216-1218 ЦК України, встановлено, що спадкуванням є перехід прав та

обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.ст.1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до п. 1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

За змістом ч.1 ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи , які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, право на спадщину за законом почергово отримують особи, які вказані в ст.1261-1265 ЦК України.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України встановлено, в четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Статтею 1296 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Враховуючи те, що до складу спадщини входить нерухоме майно, виконуючи свій обов`язок визначений ст. 1297 ЦК України, відповідно до якої, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Як роз`яснив Конституційний Суд України в п. 6 рішення від 03.06.1999 року № 5-рп/99 в справі № 1-8/99 про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї», окрім членів сімей взагалі (чоловік або дружина, прямі родичі по низхідній і висхідній лініях - діти і батьки), до членів сімей також відносяться особи, які перебувають на утриманні або проживають із суб`єктами права (інші особи, що постійно мешкають з ними та ведуть спільне господарство, зокрема, не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки тощо). Обов`язковою умовою визнання їх членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є ведення із суб`єктом спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї.

Факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем з 2003р. та по день смерті ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 підтвердили сусіди по квартирі: ОСОБА_7 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які проживають за адресою: АДРЕСА_4 . Крім того, даний факт підтверджується сімейними фотознімками, які заявник надала для огляду в судовому засіданні.

Згідно з положеннями ст.ст.1268-1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається.

Відповідно до вимог Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, п. 4.4 факт проживання спадкоємців однією сім`єю зі спадкодавцем підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини, і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також: інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

Враховуючи вищевказані правові норми, право на спадкування у першу чергу мають лише чоловік/дружина, які пережили спадкодавця і шлюб між якими було зареєстровано в органі реєстрації актів цивільного стану. У той же час, особи, які спільно проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років відносяться законом до четвертої черги спадкоємців.

Таким чином, ОСОБА_1 , має законне право на успадкування спадкового майна як спадкоємець четвертої черги померлого ОСОБА_2 , що проживала зі спадкодавцем однією сім`єю без реєстрації шлюбу не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовились від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Частина третя статті 1168 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного (позиція Верховного суду у справі № 355/832/17 від 10.04.2020).

Таким чином, враховуючи, що вимоги ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, суд вважає, що в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. ст.ст. 2, 12, 247, 258, 259, 263-268, 280, 281, 293 ЦПК України, та ст.ст. 15,16, 29, 257, 315, 316, 328, 392, 1221, 1223, 1258, 1259, 1261, 1262, 1264, 1268, 1269 ЦК України, ст..ст. 13, 41, 47 Конституції України, суд,-

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Дзержинським РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області 20.07.2016р., РНОКПП НОМЕР_2 місце проживання: АДРЕСА_3 з чоловіком гр-м України - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2003 року і до часу смерті останнього, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Дзержинським РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області 20.07.2016р., РНОКПП НОМЕР_2 місце проживання: АДРЕСА_3 зі спадкодавцем гр-м України - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 , починаючи з 2003р.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а особою, що приймала участь у справі, але не була присутньою під час проголошення рішення в той самий строк з моменту отримання копії рішення.

Суддя Майстренко О.М.