№ апеляційного провадження: 22-ц/824/2981/2024
Головуючий у суді першої інстанції: Григоренко І.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Матвієнко Ю.О., Шебуєвої В.А.

розглянувши в письмовому провадженні в м. Києві апеляційну скаргу виконуючого обов`язки голови правління - генерального директора Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» Горкуценка Сергія Олександровича на рішення Печерського районного суду м. Києва від 19 січня 2023 року, ухвалене у складі судді Григоренко І.В., у цивільній справі № 757/14958/22-ц за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» про стягнення грошових коштів. Зазначала, що 13 жовтня 2021 року о 09 год. 30 хв. у м. Києві по вул. Михайла Бойчука, буд. 43, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю належного їй транспортного засобу KIA, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , транспортного засобу MITSUBISHI, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , та належного відповідачу ПрАТ «АК «Київводоканал» транспортного засобу «ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_4 , внаслідок якої автомобілі отримали механічні пошкодження. ДТП сталась з вини водія ОСОБА_4 , що підтверджується постановою Печерського районного суду м. Києва від 23 грудня 2021 року. На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_3 , була застрахована в ПрАТ «СК «Саламандра» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/5226396. Відповідно до звіту про оцінку колісного транспортного засобу від 17 листопада 2021 року № 480-2021, складеного ТОВ «Незалежна експертно-асистуюча компанія», розмір матеріального збитку, завданий власнику автомобіля KIA, д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок ДТП, становить 74 897,85 грн., а вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля - 56 027,56 грн. Крім того, відповідно до вказаного звіту, втрата товарної вартості автомобіля внаслідок ДТП становить 18 870,29 грн. 10 січня 2022 року ПрАТ «СК «Саламандра» виплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі 61 228,99 грн. Зважаючи на те, що шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу, страховик не відшкодовує та враховуючи те, що ОСОБА_4 є працівником ПрАТ «АК «Київводоканал», вважає, що відшкодувати втрату товарної вартості автомобіля у розмірі 18 870,29 грн., тобто шкоду, заподіяну працівником, зобов`язане ПрАТ «АК «Київводоканал». Також зазначала, що у результаті пошкодження належного їй транспортного засобу вона була позбавлена можливості вести звичний для неї спосіб життя, змушена докласти додаткових зусиль для вирішення особистих та робочих питань, нести непередбачувані витрати. Вказувала, що відповідач вживає заходів з метою уникнення відповідальності свого працівника, що в свою чергу, вона оцінює як порушення її права на отримання належного страхового відшкодування. Такою протиправною поведінкою відповідач заподіяв їй моральної шкоди, яку вона оцінює в 2 000,00 грн. З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача на її користь 20 870,29 грн. та вирішити питання розподілу судових витрат, які складаються із судового збору у розмірі 992,40 грн.; вартості проведення оцінки матеріального збитку у розмірі 3 200,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 19 січня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ПрАТ «АК «Київводоканал» на користь ОСОБА_1 18 870,29 грн. у відшкодування втрати товарної вартості автомобіля та 2 000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ПрАТ «АК «Київводоканал» на користь ОСОБА_1 992,40 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору, 3 200,00 грн. у відшкодування витрат, пов`язаних із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи, та 6 000,00 грн. у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, виконуючий обов`язки голови правління - генерального директора ПрАТ «АК «Київводоканал» Горкуценко С.О. подав апеляційну скаргу. Просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в позові ОСОБА_1 в повному обсязі. Посилається на те, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права, неповно встановлено обставини, що мають значення для справи. Зазначає, що станом на момент ДТП, що мала місце 13 жовтня 2021 року, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_3 , була застрахована в ПрАТ «СК «Саламандра», згідно полісу АР5226396, яким встановлено ліміт відповідальності страховика за шкоду майну в розмірі 130 000,00 грн. При цьому, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів виконання страховиком зобов`язань, визначених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», враховуючи, що заявлений позивачкою розмір збитку є в межах суми, встановленої за полісом страхового відшкодування. Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження того, що належний їй транспортний засіб попередньо не потрапляв у ДТП, а відтак, пред`являючи вимоги про відшкодування втрати товарної вартості, позивачка не довела наявність правових підстав для їх стягнення. Вказує, що позивачка для визначення розміру шкоди мала право самостійно обрати експерта лише у випадку неналежного виконання своїх зобов`язань страховиком. При цьому, матеріали справи не містять доказів на підтвердження незабезпечення страховиком свого представника для визначення розміру збитків. Відтак, звіт про оцінку колісного транспортного засобу від 17.11.2021 року № 480-2021, складений ТОВ «Незалежна експертно-асистуюча компанія», є неналежним доказом, оскільки проведений всупереч порядку визначеного Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Звертає увагу на те, що вищевказаний звіт складений спеціалістом, який не є експертом, тому проведене дослідження є не процесуальною формою застосування спеціальних знань та не може бути доказом в цивільному процесі. Крім того, долучений до звіту протокол огляду транспортного засобу, складений російською мовою та не містить перекладу відповідно до вимог законодавства. Вказує, що огляд транспортного засобу проведено за відсутності відповідача та безпосереднього учасника ДТП, чим позбавлено їх можливості надати зауваження та/або заперечення щодо змісту протоколу огляду транспортного засобу. Вважає, що ОСОБА_1 не доведено спричинення їй моральної шкоди та наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями, бездіяльністю заподіювача шкоди та спричиненою шкодою. Також, вважає, що суд безпідставно стягнув з відповідача на користь ОСОБА_1 3 200,00 грн. у відшкодування витрат, пов`язаних із вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи, та витрати на правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн., оскільки вказані витрати є значно завищеними, необґрунтованими, не відповідають критерію неминучості.

Адвокат Томін О.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав відзив на апеляційну скаргу. Просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Заперечує проти доводів представника відповідача, вважає їх необґрунтованими, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 на праві власності належить автомобіль KIA, д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 22 квітня 2020 року (а.с. 8-9).

13 жовтня 2021 року о 09 год. 30 хв. у м. Києві по вул. Михайла Бойчука, буд. 43, сталася ДТП за участю належного ОСОБА_1 транспортного засобу KIA, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , транспортного засобу MITSUBISHI, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , та належного ПрАТ «АК «Київводоканал» транспортного засобу «ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_4 , внаслідок якої автомобілі отримали механічні пошкодження, що підтверджується довідкою УПП в м. Києві про дорожньо-транспортну пригоду від 13 жовтня 2021 року №555415 (а.с. 10-11).

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 23 грудня 2021 року у справі №757/59525/21-п ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн. (а.с. 15-16).

Автомобіль «ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_3 , яким на момент ДТП 13 жовтня 2021 року керував ОСОБА_4 , на праві власності належить ПрАТ «АК «Київводоканал», співробітником якого є ОСОБА_4 .

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_3 , була застрахована ПрАТ «СК «Саламандра» на підставі полісу обов`язкового страхування-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/005226396, відповідно до якого ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну становить 130 000,00 грн., франшиза - 0,00 грн. (а.с. 17).

Згідно звіту про оцінку колісного транспортного засобу від 17 листопада 2021 року №480-2021, складеного ТОВ «Незалежна експертно-асистуюча компанія», розмір матеріального збитку, завданий власнику автомобіля KIA, д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок ДТП становить 74 897,85 грн., а вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля - 56 027,56 грн. Крім того, відповідно до вказаного звіту, втрата товарної вартості автомобіля внаслідок ДТП становить 18 870,29 грн. (а.с. 19-23).

Відповідно до рахунку-фактури Автосервісної філії «Універсал-авто» ПрАТ «Українська автомобільна корпорація» від 02 листопада 2021 року № та акту виконаних робіт від 17 лютого 2022 року № ЗНУ-015851, вартість відновлювального ремонту автомобіля KIA, д.н.з. НОМЕР_1 , становить 61 228,99 грн. (а.с. 48-52).

10 січня 2022 року ПрАТ «СК «Саламандра» виплатило ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 61 228,99 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 10 січня 2022 року № 6771 (а.с. 53).

02 червня 2022 року ОСОБА_2 звернулася до ПрАТ «АК «Київводоканал» із вимогою про відшкодування втрати товарної вартості автомобіля, яка залишилася без реагування (а.с. 60-63).

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення з ПрАТ «АК «Київводоканал» на користь ОСОБА_2 коштів в сумі 18 870,29 грн. у відшкодування втрати товарної вартості автомобіля та 2 000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, ЦК України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Згідно з п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до змісту положень Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик за договором про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів несе обмежену відповідальність, та при настанні страхового випадку відшкодовує оцінену у встановленому цим Законом порядку шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди відповідно до лімітів відповідальності з урахуванням зносу автомобіля, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а також за вирахуванням франшизи, якщо вона була встановлена договором. Обов`язок щодо сплати всіх інших сум, якщо страхове відшкодування не покрило завданої шкоди, покладається на винну особу.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 в результаті ДТП, яка мала місце 13 жовтня 2021 року, завдано шкоди з вини водія автомобіля «ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_4 , який є співробітником ПрАТ «АК «Київводоканал», яке в свою чергу є власником вказаного автомобіля. Відтак, ПрАТ «АК «Київводоканал» зобов`язане відшкодувати шкоду, заподіяну позивачці.

Згідно звіту про оцінку колісного транспортного засобу від 17 листопада 2021 року №480-2021, складеного ТОВ «Незалежна експертно-асистуюча компанія», втрата товарної вартості автомобіля KIA, д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок ДТП, яка мала місце 13 жовтня 2021 року, становить 18 870,29 грн. (а.с. 19-23).

Втрата товарної вартості є зменшенням вартості транспортного засобу, викликане передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей у результаті зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів й агрегатів, з`єднань і захисних властивостей покриттів унаслідок ДТП і подальшого ремонту.

Економічна характеристика втрати товарного вигляду дозволяє віднести витрати на його відновлення до конкретних виявів реальних збитків.

Величина втрати товарної вартості автомобілю після ДТП має враховуватись судами при визначенні фактичного розміру заподіяної шкоди власнику (Постанова ВСУ від 16 грудня 2015 року у справі №6-760цс15).

При цьому, враховуючи, що відшкодування таких втрат покладається на винну особу, суд першої інстанції обґрунтовано стягнув їх з ПрАТ «АК «Київводоканал».

Колегія суддів відхиляє як безпідставні посилання представника ПрАТ «АК «Київводоканал» на те, що матеріали справи не містять доказів виконання ПрАТ «СК «Саламандра» зобов`язань, визначених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», враховуючи, що заявлений позивачкою розмір збитку є в межах суми, встановленої за полісом страхового відшкодування, оскільки здійснення виплати страхового відшкодування ПрАТ «СК «Саламандра» за страховим полісом не впливає на обов`язок ПрАТ «АК «Київводоканал» відшкодувати позивачці втрату товарної вартості автомобіля, який відповідно до вимог чинного законодавства відшкодовується винною особою.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження того, що належний їй транспортний засіб попередньо не потрапляв у ДТП, а також на безпідставність прийняття звіту про оцінку колісного транспортного засобу від 17 листопада 2021 року №480-2021, оскільки він не є належним та допустимим доказом визначення вартості завданої відповідачем майнової шкоди, колегія суддів відхиляє як безпідставні.

Заперечуючи проти розміру шкоди, що підлягала відшкодуванню внаслідок пошкодження автомобіля KIA, д.н.з. НОМЕР_1 , ПрАТ «АК «Київводоканал» не надав суду жодних доказів на її спростування.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ПрАТ «АК «Київводоканал» не порушував перед судом питання щодо призначення у справі автотоварознавчої експертизи.

Також, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою ст. 1167 ЦК України.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Заявляючи вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 2 000,00 грн., позивачка зазначала, що у зв`язку із пошкодженням належного їй автомобіля, необхідності ремонту автомобіля та неможливості його використання протягом тривалого часу, було порушено її нормальний життєвий уклад,вона була вимушена витрачати додаткові зусилля та час для відновлення свого порушеного права.

Враховуючи характер правопорушення та його наслідки, обсяг страждань позивачки, а також вимоги розумності та справедливості, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на корись позивачки моральної шкоди в розмірі 2 000,00 грн.

Відповідачем не наведено доказів того, що покладена на нього відповідальність за моральну шкоду, завдану позивачці, в розмірі 2 000,00 грн. не відповідає обсягу страждань позивачки, а також вимогам розумності та справедливості.

Також, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення із ПрАТ «АК «Київводоканал» на користь ОСОБА_2 витрат на правову допомогу у розмірі 6 000,00 грн. та 3 200,00 грн. за складання звіту про оцінку колісного транспортного засобу від 17 листопада 2021 року №480-2021.

Як визначено у ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частинами 2-4 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як вбачається з матеріалів справи, надання правничої допомоги ОСОБА_2 здійснювалося в суді першої інстанції адвокатом Томіним О.О.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу ОСОБА_2 надано копію договору про надання правничої (правової) допомоги № 2212-03 від 22.12.2021 року, укладеного між Адвокатським бюро «Томін та партнери», в особі Керуючого Томіна О.О. та ОСОБА_2 ; копію акту наданих послуг від 16.06.2022 року за договором про надання правової допомоги № 2212-03 від 22.12.2021 року; копію рахунку-фактури № 2212-03 від 16.06.2022 року на суму 8 000,00 грн.

Надані стороною позивача документи в повній мірі підтверджують факт надання позивачці послуг з правничої допомоги під час розгляду даної справи.

Врахувавши предмет спору, складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, вимоги пропорційності та розумності, суд першої інстанції дійшов висновку про зменшення розміру витрат на правову допомогу та стягнення з відповідача на користь позивачки витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн.

У колегії суддів відсутні підстави вважати, що визначена судом сума витрат на правничу допомогу - 6 000,00 грн. є неспівмірною зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг, виконаних ним робіт. Такий розмір витрат на правничу допомогу відповідає вимогам розумності та справедливості.

Також колегія суддів вважає, що суд обґрунтовано стягнув з ПрАТ «АК «Київводоканал» на користь позивачки витрати за складання звіту про оцінку колісного транспортного засобу від 17 листопада 2021 року №480-2021, оскільки такі витрати пов`язані із вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи, та направлені на відновлення порушеного права позивачки, а отже, підлягають стягненню з відповідача.

Суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам заявника належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе судове рішення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційна скарга в.о. голови правління - генерального директора ПрАТ «АК «Київводоканал» Горкуценка С.О. підлягає залишенню без задоволення, а рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 липня 2023 року та додаткове рішення Печерського районного суду м. Києва від 19 січня 2023 року - без змін.

Керуючись ст. 268, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу виконуючого обов`язки голови правління - генерального директора Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» Горкуценка Сергія Олександровича залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 19 січня 2023 року залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді