Справа № 729/530/24
2/729/236/24 р.
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
12 березня 2024 р. Суддя Бобровицького районного суду Чернігівської області Демченко Л.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - Бобровицька міська рада Чернігівської області про припинення спільної часткової власності на земельну ділянку та виділ частки з майна, що є у спільній частковій власності,
У С Т А Н О В И В :
Дослідивши позовну заяву, приходжу до такого висновку.
Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.
Під змістом позовних вимог розуміється визначення певного способу захисту порушених, невизнаних, оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача, який має формулюватися максимально зрозуміло і конкретно як для суду так і для всіх учасників справи.
У даному випадку предметом спору є порядок виділу земельної ділянки сільськогосподарського призначення, шляхом її фактичного поділу у натурі, при цьому позивачкою не вказано такий спосіб захисту своїх прав, який би враховував інтереси інших співвласників предмету позову, а саме: позивачкою не зазначено, яку частку в результаті поділу спільного майна слід виділити відповідачам. Тобто позовними вимогами не охоплено весь предмет позову, правовий статус якого в разі його поділу припиниться з утворенням різних часток, правова доля яких підлягає встановленню.
При цьому, аналізуючи зміст пред`явленого позову та предмет спору, яким являється об`єкт нерухомого майна у виді земельної ділянки, яка перебуває у спільній частковій власності, та порядок виділення її у натурі - відноситься до категорії вимог майнового характеру.
Так, Верховний Суд у своїй постанові від 07 квітня 2021 у справі №495/1706/16-ц дійшов висновку, що вимога щодо виділення в натурі частини нерухомого майна та визнання права особистої приватної власності на це майно є вимогами майнового характеру та визначається з урахуванням вартості спірного майна, у той же час позовна вимога припинити право спільної часткової власності на спірне майно є вимогою немайнового характеру.
Як вбачається із назви позовної заяви, ОСОБА_1 заявляє дві позовні вимоги: про припинення спільної часткової власності на земельну ділянку та виділ частки з майна, що є у спільній частковій власності, одна з яких є яких немайнового характеру.
Тому, позивачці слід усунути розбіжності позовної заяви та визначитися із заявленими позовними вимогами, виклавши їх у відповідності до вимог ЦПК України. У разі остаточного викладу позовних вимог про припинення спільної часткової власності на земельну ділянку та виділ частки з майна, що є у спільній частковій власності, одна з яких є яких немайнового характеру, слід доплатити судовий збір за вимогу немайнового характеру.
Звертаючись із позовом про виділ в натурі із спільної часткової власності в окремий самостійний об`єкт нерухоме майно, позивачкою не зазначено доказів на підтвердження того, що окрім ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є співвласниками спірної земельної ділянки та є спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 .
Також позивачкою не зазначено, в чому саме полягає спір між нею та відповідачами та які її права порушено відповідачами і в чому полягають такі порушення у разі їх наявності.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Не зазначила позивачка і докази, що підтверджують такі обставини, а також на підставі якої правової норми визначається той спосіб захисту прав, який позивачка просить застосувати, тобто, які саме суб`єктивні права позивачки порушені, якими саме діями відповідачів з приводу даного предмету спору та з якими правовими наслідками.
Правовою позицією Верховного суду встановлено, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часом її відкриття, а документ для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку(Постанова Верховного Суду у складі колегії судів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 лютого 2021 року по справі N 609/1231/19).
Окрім викладеного вище, не зазначено доказів на підтвердження конкретного місцезнаходження земельної ділянки на місцевості.
За таких обставин, позовну заяву відповідно до ст.185 ЦПК України необхідно залишити без руху, про що повідомити позивачку і надати їй строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання цієї ухвали.
Враховуючи викладені в мотивувальній частині ухвали вимоги та керуючись ст.ст.175, 176, 185 ЦПК України, суд,-
Позовну заявуОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - Бобровицька міська рада Чернігівської області про припинення спільної часткової власності на земельну ділянку та виділ частки з майна, що є у спільній частковій власності, - залишити без руху.
Надати час десять днів з дня вручення копії ухвали суду для усунення вищевикладених в ухвалі недоліків.
У разі усунення недоліків у встановлений строк позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду. У разі неусунення недоліків заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.М. Демченко