ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9615/24 Справа № 199/1851/24 Суддя у 1-й інстанції - Спаї В. В. Суддя у 2-й інстанції - Никифоряк Л. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд колегією суддів у складі:

головуючого судді Никифоряка Л.П.,

суддів Гапонова А.В., Новікової Г.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у місті Дніпрі апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 06 серпня 2024 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

В позові пред`явленому до суду 11 березня 2024року Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі АТ «Універсал Банк», Банк) виклало вимоги про стягнення з позичальника ОСОБА_1 заборгованості, що утворилася станом на 15 січня 2024року в розмірі 44 890,55 грн, що складається з тіла кредиту. Існування такої заборгованості Банк пов`язував із неналежним виконанням з боку відповідачки зобов`язань взятих на підставі кредитного договору № б/н від 16 вересня 2019року.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 серпня 2024року у задоволенні позову АТ «Універсал Банк» відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивачем не доведена наявність обов`язку відповідача повертати кредит частинами, а строк кредитування закінчується 30 вересня 2024року, то у позивача відсутні правові підстави вимагати повернення всієї суми кредиту достроково.

В апеляційній скарзі АТ «Універсал Банк» висловило вимогу про скасування рішення з ухваленням нового про задоволення позову в повному обсязі.

Незаконність та необґрунтованість рішення суду на думку заявника полягає у тому, що суд першої інстанції безпідставно відмовив позивачу у задоволенні позову, суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам, не звернув увагу на те, що долучена до матеріалів справи копія Анкети-заяви позичальника містить підпис ОСОБА_1 , чим остання дала згоду на укладення кредитного договору.

Також заявник стверджував про те, що на підставі договору від 16 вересня 2019року позичальниці був відкритий картковий рахунок та видана платіжна кредитна картка. Банком надано до суду належні та допустимі докази, які є необхідними та достатніми для підтвердження факту наявності простроченої заборгованості за договором та її розміру, що не спростовано відповідачем.

У відзиві на апеляційну скаргу, відповідачка заперечує проти задоволення апеляційної скарги позивача, просила її залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною першою статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно пункту 1 частини першої статті 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони у справі повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та довідкою про доставку електронного листа.

Сторони у встановлений законом строк не звернулися до суду з заявою із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Переглядаючи справу за наявними в ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції з огляду на доводи апеляційної скарги та межі, в яких повинна здійснюватися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, відповідно до положень частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

В ході судового розгляду встановлено такі обставини, які підтверджені належними та допустимими доказами.

16 вересня 2019року ОСОБА_1 підписала з АТ «Універсал Банк» анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, в якій просила відкрити їй поточний рахунок у гривні та встановити кредитний ліміт, погодившись, що вказана анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (а.с.8). Зазначена заява підписана власноручно відповідачем.

Підписавши анкету-заяву, відповідач підтвердила, що ознайомилася з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримала їх примірники у мобільному додатку, вони їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення, про що зазначено в анкеті-заяви.

Згідно розрахунку заборгованості, наданого банком, відповідач допустила порушення умов грошового зобов`язання, що призвело до утворення заборгованості, розмір якої станом на 15 січня 2024року становить 44 890,55 грн, який є загальним залишком заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що Анкета-заява, яка підписана відповідачкою, не містить умов щодо повернення кредиту частинами, а також не визначає строк кредитування. Інших доказів щодо наявності у відповідачки обов`язку повернення кредиту частинами позивачем не надано, позивач видав відповідачці кредитну картку, строком дії до вересня 2024року, а тому у позивача відсутні правові підстави вимагати повернення всієї суми кредиту достроково.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Із прийняттям Закону України Про електронну комерцію № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини третьої статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 вказаного Закону).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина дванадцята статті 11 Закону № 675-VIII.

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Встановлено, що у жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив новий проект «Monobank», в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «Monobank». Після перевірки кредитної історії на платіжних картках монобанк за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт.

Особливістю проекту «Monobank» є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.

З матеріалів справи убачається, що 16 вересня 2019року ОСОБА_1 підписала Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг АТ «Універсал Банк» (а.с.8).

Положеннями Анкети-заяви визначено, що Анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови (пункт 2).

Згідно з пунктом 3 Анкети-заяви відповідач беззастережно погодився з тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту та повідомляти його про це шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток.

Підписанням Анкети-заяви ОСОБА_1 засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним їй відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її дій згідно з договором. Визнала, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердила, що всі наступні правочини можуть вчинятися нею або банком з використанням електронного цифрового підпису (пункт 6).

Згідно з пунктом 11 Анкети-заяви усе листування щодо цього договору відповідач просив здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору.

До Анкети-заяви банком було долучено витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (а.с.9-22).

З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_1 має заборгованість за договором про надання банківських послуг Monobank від 16 вересня 2019року станом на 15 січня 2024року, яка становить 44 890,55 грн, що складається з тіла кредиту (а.с.6-7).

Відповідно до довідки про наявність рахунку від 22 березня 2024року, вбачається, що ОСОБА_1 має рахунок у АТ Універсал Банк № НОМЕР_1 та картку до цього рахунку НОМЕР_2 , яка активна до 09/24 (а.с.63).

Згідно довідки про розмір встановленого кредитного ліміту за карткою ОСОБА_1 НОМЕР_2 , їй було встановлено кредитний ліміт 10 000грн 16 вересня 2019року, який в подальшому декілька разів змінювався, востаннє 25 лютого 2022року до 41 246,00грн (а.с.64).

Встановлено, що кредитний договір між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 , у тому числі Анкету-заяву разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які були надані Банком позичальнику ОСОБА_1 через мобільний додаток, було підписано шляхом накладення електронного цифрового підпису ОСОБА_1 .

У підписаній Анкеті-заяві відповідач визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях.

Після підписання Анкети-заяви у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання платіжних карток згідно Тарифів та повернути кредит.

Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.

Встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором АТ «Універсал Банк» виконало своєчасно і повністю, надававши кредиті ресурси в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно виписки по рахунку ОСОБА_1 , вбачається, що відповідачка користувалась кредитними коштами та частково сплачувала заборгованість за договором, що підтверджує факт укладення кредитного договору на визначених сторонами умовах (а.с.60-62).

Відповідач здійснювала розрахунки з використанням кредитної картки позивача у точках роздрібної торгівлі, а саме магазинах АТБ, EVA, Вина Мира та інших. Крім того, відповідач за рахунок коштів, наданих банком, здійснила 09 травня 2022року поповнення рахунку власного телефону, номер якого зазначений у виписці по рахунку та збігається з номером телефону, зазначеного відповідачкою в анкеті-заяві та у відзиві на позов, підписаного відповідачем.

Водночас відповідачкою були здійснені платежі на користь банку на загальну суму 6865,00 грн, що також відображено у виписці по рахунку, та свідчить про обізнаність та розуміння відповідачки, що кошти, які вона використовує для здійснення розрахунків, надані їй банком на зворотній основі та підлягають поверненню банку (а.с.60-62).

Сукупність вищевикладених обставин свідчить, що саме відповідачка користується кредитною карткою, виданою позивачем на підставі анкети-заяви від 16 вересня 2019року.

Вищевказане спростовує посилання відповідачки на те, що вона підписувала анкету-заяву з метою отримання дебетової картки для отримання державної допомоги, а не з метою отримання кредитних коштів.

Відповідачка ОСОБА_1 не надала суду доказів, які спростовували б наявність у неї заборгованості перед АТ «Універсал Банк».

Щодо висновку суду першої інстанції про відсутність у банку правових підстав вимагати повернення всієї суми кредиту достроково, слід зазначити, що відповідно п. 5.16. Умов і правил надання банківських послуг, у разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою (Істотне порушення Клієнтом зобов`язань).

У випадку настання Істотного порушення клієнтом зобов`язань банк не пізніше наступного робочого дня у Мобільному застосунку не пізніше 3-х робочих днів за допомогою месенджерів та sms направляє клієнту повідомлення про відповідне порушення із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення та строку протягом якого вони мають бути здійснені (пункт 5.17.).

У випадку якщо Істотне порушення клієнтом зобов`язань не буде усунуто протягом строку, зазначеного у пункті 5.18., кредит стає у формі на вимогу, а банк не пізніше наступного робочого дня за допомогою Мобільного застосунку направляє клієнту вимогу про повне повернення всієї суми заборгованості за кредитом (з урахуванням відсотків) та нарахованих штрафних санкцій. Несвоєчасне виконання клієнтом вимоги про повне повернення всієї суми заборгованості за кредитом свідчить про несанкціоноване користування чужими грошовими коштами, що тягне за собою відповідальність за порушення грошового зобов`язання, передбачену цим Договором (пункт 5.19.).

Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або в певній частці у разі невиконання клієнтом зобов`язань за Договором (пункт 5.21.).

Отже, суд дійшов помилкового висновку про те, що у банку відсутні правові підстави вимагати повернення всієї суми кредиту до закінчення строку дії картки (рахунку).

Так, в ході розгляду справи знайшов підтвердження факт укладення між сторонами кредитного договору, за умовами якого відповідачка отримала кредит у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку, користувалася цими кредитними коштами, однак їх не повернула, зокрема в порядку частини другої статті 530 ЦК України, що зумовило виникнення у відповідачки перед позивачем заборгованості за тілом кредиту, що підтверджується підписаною відповідачем Анкетою-заявою до Договору про надання банківських послуг, розрахунком заборгованості та іншими доказами.

Разом з тим, як вбачається з виписки про рух коштів по картці відповідачки, нараховані банком відсотки у розмірі 13 622,71грн за користування кредитом зараховувались позивачем до тіла кредиту.

В суму тіла кредиту 44 890,55 грн, яку просив стягнути позивач, входять і відсотки, які були нараховані відповідачці, що підтверджується також розрахунком заборгованості, про стягнення яких банк у позові не просив.

Позивачем не надано доказів про наявність у нього права погашати заборгованість за процентами за користування кредитом шляхом відповідного збільшення розміру заборгованості за тілом кредиту.

В апеляційній скарзі банк не надає жодних пояснень щодо зарахування позивачем заборгованості по відсоткам у заборгованість за тілом кредиту, не посилається на будь-яку умову кредитного договору тощо.

Отже, колегія суддів приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за частиною тіла кредиту, яка фактично є відсотками.

Таким чином, враховуючи викладене, позовні вимоги АТ «Універсал Банк» про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг Monobank від 16 вересня 2019року станом на 15 січня 2024року за тілом кредиту є обґрунтованими лише в розмірі 31 267,84 грн ( 44 890,55 грн - 13 622,71грн).

На викладене вище місцевий суд уваги не звернув, у повному обсязі фактичні обставини не встановив, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог про стягнення зі ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором № б/н від 16 вересня 2019року станом на 15 січня 2024року в розмірі 31 267,84 грн, що складається з тіла кредиту, а в решті вимог відмовити.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (пункт 4 частини першої статті 376 ЦПК України).

Згідно з частиною другою статті 376 ЦПК України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

За положеннями частин першої та тринадцятої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Приймаючи до уваги висновок суду про часткове задоволення апеляційної скарги та відповідно позовних вимог, з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що складаються із судового збору, сплаченого останнім за подачу позову та апеляційної скарги в розмірі 2 109,11 + 3 163,66 = 5 272,77 грн.

Керуючись статтями 259,268,374,376,381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити частково.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 серпня 2024 року скасувати.

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 16 вересня 2019року станом на 15 січня 2024року в розмірі 31 267,84 грн, що складається з тіла кредиту.

В задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» судові витрати, що складаються із судового збору в розмірі 5 272,77 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частиною третьою статті 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 20 листопада 2024року.

Судді: