КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 1008/6160/12 Головуючий у 1 інстанції: Корнієнко С.В.
провадження №22-ц/824/3367/2024 Головуючий суддя: Олійник В.І.
У Х В А Л А

Іменем України

27 лютого 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Головуючого судді: Олійника В.І.,

суддів: Болотова Є.В., Сушко Л.П.,

при секретарі: Курченко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02 листопада 2012 року у справі за позовом Васильківської районної державної адміністрації Київської області до ОСОБА_2 про скасування розпоряджень про надання дозволу на розробку проектів землеустрою, розпорядження про затвердження проекту землеустрою та про визнання недійсним державних актів на право власності на землю, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2012 року позивач (Васильківська районна державна адміністрація Київської області) звернувся до суду із зазначеним позовом, який обгрунтовував тим, що 19.03.2010 розпорядженнями №890, 891, 895, 896 ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 було надано дозволи на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею по 2 га кожному у власність для ведення особистого селянського господарства на території Іванковичівської сільської ралі за межами населеного пункту.

Вказував, що 19.03.2010 року висновком №162/02-11 Комісії з розгляду питань, пов`язаних з погодженням документації із землеустрою у Васильківському районі, відповідачам було погоджено проект із землеустрою щодо відведення у приватну власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства на території Іванковичівської сільської ради за межами населеного пункту площею 0,75 га ОСОБА_5 , 0,75 га ОСОБА_6 , 2 га ОСОБА_3 , 2 га ОСОБА_2

23.03.2010 розпорядженням №930 позивача було затверджено проект із землеустрою щодо відведення у приватну власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства на території Іванковичівської сільської ради за межами населеного пункту площею 0,75 га ОСОБА_5 , 0,75 га ОСОБА_6 , 2 га ОСОБА_3 , 2 га ОСОБА_2 .

Зазначав, що на виконання зазначеного розпорядження відповідачам було видано державні акти право власності на земельні ділянки ЯИ №775147, ЯИ №775146, ЯИ№775142, ЯИ №775141.

Вважає, що вищезазначені розпорядження про надання дозволу на розробку проектів землеустрою, про затвердження проекту землеустрою, державні акти на право власності на землю видано з порушенням вимог чинного законодавства, а тому розпорядження підлягають скасуванню, а державні акти підлягають визнанню недійсними.

30.08.2012 року Управлінням Держкомзему у Васильківському районі було повідомлено позивача, що земельні ділянки відповідачів розташовані на землях Васильківського лісництва, і згідно викопіювання з чергового кадастрового плану земельні ділянки відповідачів повністю вкриті лісовою рослинністю.

В порушення вимог ч.1, 2 ст.149 ЗК України згода землекористувача - Васильківського лісництва на вилучення земельних ділянок, які були передані у приватну власність відповідачам, не надавалась.

Крім того, відповідно до вимог ч.3 ст.186-1 ЗК України до складу Комісії з розгляду питань, пов`язаних з погодженням документації із землеустрою входять уповноважені представники районного (міського) органу земельних ресурсів, містобудування та архітектури, природоохоронного та санітарно-епідеміологічного органу, органу охорони культурної спадщини. У разі погодження проектів землеустрою, що розробляються з метою вилучення, надання, зміни цільового призначення земель лісогосподарського призначення, водного фонду, земельних ділянок для цілей, пов`язаних із розробкою корисних копалин, до складу Комісії залучається відповідно представник територіальних органів лісового господарства, водного господарства, державного гірничого нагляду.

Однак, Комісією з розгляду питань, пов`язаних з погодженням документації із землеустрою було прийнято висновок №162/02-11 та розглянуто питання про погодження проекту землеустрою земель лісогосподарського призначення без залучення відповідних представників територіального органу лісового господарства.

Тому, просив: скасувати розпорядження Васильківської районної державної адміністрації Київської області №890, 891, 895, 896 про надання дозволів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею по 2 га кожному у власність для ведення особистого селянського господарства на території Іванковичівської сільської ради за межами населеного пункту;

скасувати розпорядження Васильківської районної державної адміністрації Київської області №930 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 0,75 га ОСОБА_5 , 0,75 га ОСОБА_6 , 2 га ОСОБА_3 , 2 га ОСОБА_2 у власність для ведення особистого селянського господарства на території ІванковичівськіЗЇ сільської ради за межами населеного пункту;

визнати недійсними державні акти про право власності на земельні ділянки ЯИ №775147 ОСОБА_5 , ЯИ №775146 ОСОБА_6 , ЯИ№775142 ОСОБА_3 , ЯИ №775143 ОСОБА_2 .

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02 листопада 2012 року позов задоволено.

Скасовано розпорядження Васильківської районної державної адміністрації Київської області №891 про надання дозволу ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га у власність для ведення особистого селянського господарства на території Іванковичівської сільської ради Васильківського району Київської області за межами населеного пункту.

Скасовано розпорядження Васильківської районної державної адміністрації Київської області №930 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянці ОСОБА_2 у власність для ведення особистого селянського господарства на території Іванковичівської сільської ради Васильківського району Київської області за межами населеного пункту.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким у позові відмовити.

Скарга обґрунтована тим, що резолютивна частина оскаржуваного рішення у справі №1008/6160/12 містить рішення по вимогам, які не ставились (відповідно до описової частині спірного рішенні) позивачем у даній справі:

1. Скасувати розпорядження Васильківської районної державної адміністрації Київської області №891;

2. Скасувати розпорядження Васильківської районної державної адміністрації Київської області № 930;

3. Визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку №775143.

Таким чином розглядаючи дану позовну заяву, суд вийшов за межі позовних вимог.

Отже, вихід суду за межі позовних вимог без відповідної заяви сторони у справі та обґрунтування такої дії необхідністю захисту прав і законних інтересів сторін порушує визначений ст.129 Конституції України принцип диспозитивиості, а тому є підставою для скасування відповідного судового рішення.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд посилався на те, що спірну земельну ділянку передано у власність ОСОБА_2 Васильківською районною державною адміністрацією Київської незаконно, оскільки згідно повідомлення Управління Держкомзему у Васильківському районі від 30.08.2012 року земельна ділянка відповідача розташована на землях Васильківського лісництва і згідно викопіювання з чергового кадастрового плану повністю вкриті лісовою рослинністю.

Представник ОСОБА_1 дослідив велику кількість нормативно-правових актів з цього питання та не знайшов ні серед законів (та підзаконних нормативно-правових актів) ні серед судової практики такої підстави для визнання недійним та скасування актів на землю як її приналежність (до моменту відведення) лісництву (в даному випадку - Васильківського лісництва) та або факт того, що земельна ділянка вкрита лісовою рослинністю.

У справі Васильківського міськрайонного суду Київської області, взагалі відсутні докази того, що спірна земельна ділянка станом на 2010 рік перебуває чи перебувала у державній власності та належить до земель лісового фонду, оскільки відсутні належним чином оформлені планово-картографічні матеріали лісовпорядкування, які б підтверджували належність спірної земельної ділянки до лісового фонду, будь-які документи щодо відведення та закріплення спірної земельної ділянки за будь-якими лісовпорядними організаціями відсутні.

Також судом не взято до уваги інші матеріали, які мають значення для правильного визначення правового режиму спірної земельної ділянки.

Таким чином, позивач не довів ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог.

З огляду на викладене, наявні підстави для скасування рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02.11.2012 року по справі № 1008/6160/12.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доповідь головуючого судді, представника апелянта, колегія суддів вважає, що провадження у справі підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач (Васильківська районна державна адміністрація Київської області) звернувся до суду з позовом, який обгрунтовував тим, що 19.03.2010 року розпорядженнями №890, 891, 895, 896 ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 було надано дозволи на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею по 2 га кожному у власність для ведення особистого селянського господарства на території Іванковичівської сільської ралі за межами населеного пункту.

Вказував, що 19.03.2010 року висновком №162/02-11 Комісії з розгляду питань, пов`язаних з погодженням документації із землеустрою у Васильківському районі відповідачам було погоджено проект із землеустрою щодо відведення у приватну власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства на території Іванковичівської сільської ради за межами населеного пункту площею 0,75 га ОСОБА_5 , 0,75 га ОСОБА_6 , 2 га ОСОБА_3 , 2 га ОСОБА_2 .

Встановлено, що 23.03.2010 року розпорядженням №930 позивача було затверджено проект із землеустрою щодо відведення у приватну власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства на території Іванковичівської сільської ради за межами населеного пункту площею 0,75 га ОСОБА_5 , 0,75 га ОСОБА_6 , 2 га ОСОБА_3 , 2 га ОСОБА_2 .

Також встановлено, що на виконання зазначеного розпорядження відповідачам було видано державні акти право власності на земельні ділянки (ЯИ №775147, ЯИ №775146, ЯИ№775142, ЯИ №775141).

Вищезазначені розпорядження про надання дозволу на розробку проектів землеустрою, про затвердження проекту землеустрою, державні акти на право власності землю видано з порушенням вимог чинного законодавства, а тому розпорядження підлягали скасуванню, а державні акти підлягаливизнанню недійсними.

Встановлено, що 30.08.2012 року Управлінням Держкомзему у Васильківському районі було повідомлено позивача, що земельні ділянки відповідачів розташовані на землях Васильківського лісництва, і згідно викопіювання з чергового кадастрового плану земельні ділянки відповідачів повністю вкриті лісовою рослинністю.

Згідно з ч.1 ст.352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Суд першої інстанції не вирішив питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки апелянта, а тому вона ні самостійно, ні через свого представника не має право оскаржувати в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

За п.3 ч.1 ст.362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Обставини, на які посилається апелянт, як на підставу своїх вимог і заперечень, є надуманими.

Так, колегія суддів не вбачає законних підстав для скасування рішення суду першої інстанції. Суд першої інстанції не приймав судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки апелянта - особи, яка не була залучена до участі у справі. Суд першої інстанції правильно вирішив справу. Рішення суду першої інстанції законне і обґрунтоване. При його постановленні порушень норм процесуального права (в тому числі таких, які є обов`язковою підставою для скасування рішення), або неправильного застосування норм матеріального права, суд першої інстанції не допускав.

За таких обставин, у апелянта не має права ініціювати апеляційний перегляд справи та на оскарження судового рішення у цій справі.

Судовим рішенням у цій справі не вирішувалося питання про права, інтереси та (або) обов`язки апелянта. За таких обставин суд своєю ухвалою не має інших альтернатив як закрити апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини 1 статті 362 України, оскільки у такому випадку немає правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, а отже немає і суб`єкта апеляційного оскарження (аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 11.07.2019 року у справі № 911/2635/17).

За п.3 ч.1 статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.255, 362, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02 листопада 2012 року у справі за позовом Васильківської районної державної адміністрації Київської області до ОСОБА_2 про скасування розпоряджень про надання дозволу на розробку проектів землеустрою, розпорядження про затвердження проекту землеустрою та про визнання недійсними державних актів на право власності на землю закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст ухвали складено 14 березня 2024 року.

Головуючий:

Судді: