Справа № 706/154/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2024 року м.Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської області

в складі:

головуючого судді Орендарчука М.П.,

за участю секретаря Пізняк Т.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Христинівці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

02.02.2024 позивач ОСОБА_1 звернувся до Христинівського районного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 03.10.1999 року між ним та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований цього ж дня виконавчим комітетом Дашівської селищної ради Іллінецького району Вінницької області, про що зроблений відповідний актовий запис №26. Відповідач не бажає в добровільному порядку розривати шлюб. Однією сім`єю вони не проживають, спільне господарство не ведуть, не мають спільного бюджету. Вони втратили почуття поваги та любові один до одного, відтак подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, примирення між ними неможливе.

Ухвалою суду від 02.02.2024 відкрите провадження за позовною заявою.

В подальшому відповідач ОСОБА_2 через свого представника адвоката Задояного Ю.В. звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, в якому просить в порядку поділу майна подружжя визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 та право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :07:002:0012. В обґрунтування зустрічного позову посилались нате, що 03.10.1999 року між сторонами у справі був укладений шлюб, який зареєстрований цього ж дня виконавчим комітетом Дашівської селищної ради Іллінецького району Вінницької області, про що зроблений відповідний актовий запис №26. В період перебування у шлюбі подружжя придбало майно: квартиру, автомобіль, земельну ділянку сільськогосподарського призначення та житловий будинок по АДРЕСА_1 разом із земельною ділянкою за цією ж адресою. Домовленості про поділ майна в добровільному порядку не досягнуто. Все майно придбане на ім`я її чоловіка ОСОБА_1 . Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно (житловий будинок) та договору купівлі - продажі земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , майно належить ОСОБА_1 . Оскільки домовленості між сторонами про поділ майна в добровільному порядку не досягнуто, в ОСОБА_2 виникла необхідність у захисті права шляхом звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду зустрічна позовна заява прийнята до спільного розгляду з первісним позовом.

В підготовче судове засідання позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у заяві також зазначив, що він позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує повністю, зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - визнає у повному обсязі.

В підготовче засідання відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 та її представник адвокат Задояний Ю.В. не з`явились, однак від представника надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, в заяві також зазначив, що вони не заперечують проти задоволення основного позову та просять задовольнити їх зустрічний позов у повному обсязі.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема визнання позову, проводиться в порядку, визначеному ст. 206 ЦПК України.

Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що 03.10.1999 року між позивачем за первісним позовом та відповідачем за зустрічним позовом ОСОБА_1 та відповідачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 був укладений шлюб, який зареєстрований цього ж дня виконавчим комітетом Дашівської селищної ради Іллінецького району Вінницької області, про що зроблений відповідний актовий запис №26

З позову вбачається, що під час спільного життя між подружжям взаємовідносини не склалися з приводу того, що подружжя має різні погляди на життя. На даний час шлюб існує формально, подружжя не веде спільне господарство, не мають спільного бюджету. Поновлювати ці стосунки сторони не бажають, і вважають, що це буде суперечити їх інтересам.

Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

При розгляді позову про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд приймає до уваги те, що позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 позов про розірвання шлюбу підтримав, а відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 визнала позов розірвання шлюбу і не заперечує проти його задоволення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати.

Також судом встановлено, що сторони в період перебування у шлюбі придбало рухоме та нерухоме майно, а саме, автомобіль, квартиру, земельну ділянку сільськогосподарського призначення та житловий будинок із земельною ділянкою, усе майно зареєстровано за позивачем за первісним позовом та відповідачем за зустрічним позовом ОСОБА_1 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта та іншими письмовими доказами, копії яких наявні в матеріалах справи.

Оскільки сторони не проживають разом, не підтримують відносин, в добровільному порядку вирішити питання щодо розподілу спільно нажитого майна, не виявилося можливим.

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 просить суд в порядку поділу майна подружжя визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :07:002:0012.

Згідно договору купівлі продажу земельної ділянки від 15.07.2004 р. в період шлюбу подружжям було придбано нерухоме майно, а саме, земельну ділянку по АДРЕСА_1 . Право власності на вказане майно було зареєстровано за позивачем за первісним позовом та відповідачем за зустрічним позовом ОСОБА_1 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11.03.2009 р. в період шлюбу подружжям було придбано у власність житловий будинок АДРЕСА_1 . Право власності на вказане майно було зареєстровано за позивачем за первісним позовом та відповідачем за зустрічним позовом ОСОБА_1 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

Дані житловий будинок та земельна ділянка відповідно до ст. 60 СК України є спільною сумісною власністю подружжя.

Відповідно до ч.1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно з вимогами ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Як встановлено судом та не заперечувалося сторонами, зазначені житловий будинок та земельна ділянка є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Право власності оформлено на позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 .

Якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до вимог ст. 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом (речення перше абзацу другого частини першої статті 71 СК України).

Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 не претендує на те, щоб спірний житловий будинок та земельну ділянку, залишити собі, припинивши право відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 на частку у праві спільної сумісної власності з компенсацією їй за цю частку. Він навпаки зустрічний позов визнав повністю.

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що визнання сторонами та їх представниками первісних та зустрічних позовних вимог не суперечить закону, не порушує прав, свободи чи інтереси інших осіб, та може бути прийняте судом.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 200, 206, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбузадовольнити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 03.10.1999 року виконавчим комітетом Дашівської селищної ради Іллінецького району Вінницької області, актовий запис №26.

Рішення суду є документом, що підтверджує факт розірвання шлюбу судом після набрання ним законної сили.

В порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

В порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :07:002:0012.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 14.03.2024.

Позивач за первісним позовом:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , (адреса: АДРЕСА_2 );

Позивач за зустрічним позовом:

ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , (адреса: АДРЕСА_3 ).

Суддя М.П.Орендарчук