Справа № 136/388/20
Провадження № 22-ц/801/1916/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кривенко Д. Т.
Доповідач:Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 рокуСправа № 136/388/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М. (суддя доповідач),

суддів Ковальчука О. В., Панасюка О. С.,

секретар судового засідання Куленко О. В.

учасники справи:

позивач Фермерське господарство «Скала»,

відповідачі Головне Управління Держгеокадастру у Вінницькій області,

ОСОБА_1 (особа, яка подала апеляційну скаргу),

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Державна служба геології та надр України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Турбівська селищна рада Вінницького району Вінницької області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою його представником адвокатом Путіліним Євгеном Вікторовичем, на ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 24 липня 2024 року, постановлену у складі судді Кривенка Д. Т., дата складення повного судового рішення, відповідає даті його ухвалення, -

в с т а н о в и в:

В березні 2020 року представник позивача Фермерського господарства "Скала" адвокат Піпко А. М. звернувся до Липовецького районного суду Вінницької області із позовом до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог Державна служба геології та надр України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Турбівська селищна рада Вінницького району Вінницької області про визнання недійсними наказів Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області та визнання недійсними договорів купівлі-продажу.

Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 27 травня 2022 року у справі призначено судову земельно-технічну експертизу, провадження у справі зупинено, матеріали справи направлено до експертної установи.

23 квітня 2024 року на адресу Липовецького районного суду Вінницької області надійшов лист від Вінницького відділення Київського НДІСЕ про залишення ухвали суду про призначення експертизи без виконання через відсутність оплати за проведення земельно-технічної експертизи. Матеріали справи повернуто до суду.

Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 24 квітня 2024 року провадження у справі поновлено.

06 травня 2024 року до закриття підготовчого судового засідання представник позивача ФГ «Скала» адвокат Піпко А. М. подав до суду клопотання, у якому просив призначити у справі судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручити експертам Вінницької торгово-промислової палати (21050, м. Вінниця, вул. Соборна, буд. 67) чи Товариству з обмеженою відповідальністю «Експертно-юридична фірма «СОЛОМОН» (21001, м. Вінниця, вул. Ленінградська, буд. 36).

19 липня 2024 року представник позивача ФГ «Скала» адвокат Піпко А. М. повторно подав клопотання про призначення у справі судової земельно-технічної експертизи, проведення якої доручити експертам КНДІСЕ, зазначивши, що позивач віднайшов можливість оплатити проведення експертизи, в підтвердження чого надав платіжну інструкцію № 57 від 18 липня 2024 року на суму 63611,52 грн.

Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 24 липня 2024 року клопотання представника позивача ФГ "Скала" задоволено; продовжено проведення у справі судової земельно-технічної експертизи, виконання якої доручено експертам Вінницького відділення КНДІСЕ, на вирішення експертам поставлені наступні питання:

земельна ділянка площею 2,00 га, кадастровий номер :05:000:2200;

земельна ділянка площею 2,00 га, кадастровий номер :05:000:2202;

земельна ділянка площею 2,00 га, кадастровий номер :05:000:2203;

земельна ділянка площею 2,00 га, кадастровий номер :05:000:2201;

земельна ділянка площею 2,00 га, кадастровий номер :05:000:2199;

земельна ділянка площею 2,00 га, кадастровий номер :05:000:2204

такими, що входили до складу земельних ділянок, які перебували в оренді Фермерського господарства «Скала» та на них розташовувались надра піску, на які Фермерське господарство «Скала» отримано від Міністерства охорони навколишнього природного середовища України 22.10.2009 під реєстраційним номером 4739 спеціальний дозвіл на користування надрами на земельній ділянці Журавське-2 родовище, що знаходиться на території Липовецького району Вінницької області 1,7 км. на південний захід від південної околиці с. Журава, площею 18,5 га та від Вінницької обласної ради 30.04.2009 акт про надання гірничого відводу, що засвідчує надання гірничого відводу з метою промислової розробки Журавського-2 родовища пісків?

- Чи відповідають затверджені оскаржуваними наказами Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області проекти землеустрою на земельні ділянки щодо відведення у власність земельних ділянок відповідачам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 площею по 2,00 га із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Вахнівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, а нині Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування? Якщо не відповідають, то в чому полягають невідповідності?

- Чи відповідає фактичне користування вищевказаними земельними ділянками, які в порядку безоплатної приватизації передані відповідачам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 площею по 2,00 га із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Вахнівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, а нині Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства правовстановлювальним документам на вказані земельні ділянки та вимогам нормативно-правових актів з питань землеустрою та землекористування?

В розпорядження експертів надано матеріали даної справи, за необхідності надано дозвіл на залучення для проведення експертизи спеціалістів в інших галузях знань, провадження у справі зупинено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що під час приватизації відповідачу було надано земельні ділянки, які перебували в оренді ФГ «Скала», право на видобування надр яких є у ФГ «Скала», відповідач змінив кадастрові номери таких земельних ділянок, не визнає їх тотожності навіть частково, відповідачі не визнають жодних порушень під час приватизації спірних земельних ділянок, тому існує потреба проведення судової земельно-технічної експертизи.

Позивачем віднайдено можливість оплатити проведення земельно-технічної експертизи Вінницьким відділенням КНДІСЕ, про що додано квитанцію про оплату виставленого експертною установою рахунку № 775 від 20 лютого 2024 року. Не зважаючи на заперечення відповідача, суд аргументував, що позивач вправі законними методами доводити обставини, на які він посилається.

Не погодившись із такою ухвалою, відповідач ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Путіліна Є. В., подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 24 липня 2024 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Основні доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми процесуального права, оскільки процесуальним законом не передбачено продовження проведення експертизи як зазначив районний суд у оскаржуваній ухвалі. При цьому, сторона захисту наголошує, що раніше вже призначалася первинна експертиза у даній справі, однак не була проведена через неоплату її позивачем, в оскаржуваній ухвалі не визначено яка експертиза призначена судом: первинна, повторна чи додаткова, адже Законом не передбачено проведення двох первинних експертиз. Зважаючи на те, що позивач ухилився від проведення експертизи і не оплатив її проведення, у суду не було підстав знову призначати експертизу.

20 серпня 2024 року позивач ФГ «Скала», діючи через свого представника адвоката Піпка А. М., подало відзив на апеляційну скаргу та просить відмовити у її задоволенні, ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 24 липня 2024 року залишити без змін.

Доводи відзиву перекликаються з доводами викладеними в заявах про призначення експертизи.

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Путілін Є. В. підтримав вимоги викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити.

Представник позивача ФГ «Скала» адвокат Піпко А. М. підтримав доводи викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Інші учасники справи до суду не з`явилися, про день, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішень суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

По справі встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини:

- 12 березня 2020 року Фермерське господарство "Скала" через свого представника адвоката Піпко А. М. звернулося до Липовецького районного суду Вінницької області із позовом до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Державна служба геології та надр України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Турбівська селищна рада Вінницького району Вінницької області про визнання недійсними наказів Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області та визнання недійсними договорів купівлі-продажу (т. 1 а.с. 4-14);

- ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 27 травня 2022 року за клопотанням представника позивача призначено у справі судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за адресою: м. Вінниця, вул. Батозька, буд. 1 (т. 3 а.с. 72- 76);

- відповідно до листа в.о. Завідуючої Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Вінницького відділення А. Лозінської залишено без виконання ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 27 травня 2022 року про призначення судової земельно-технічної експертизи у цивільній справі № 136/388/20 через відсутність оплати за проведення експертизи (т. 4 а.с. 146);

- ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області 24 квітня 2024 року провадження у справі поновлено (т. 4 а.с. 147);

- 06 травня 2024 року представник позивача ФК «Скала» адвокат Піпко А. М. подав до Липовецького районного суду Вінницької області клопотання, у якому просив призначити у справі судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручити експертам Вінницької торгово-промислової палати (21050, м. Вінниця, вул. Соборна, буд. 67) чи Товариству з обмеженою відповідальністю «Експертно-юридична фірма «СОЛОМОН» (21001, м. Вінниця, вул. Ленінградська, буд. 36) на вибір суду (т. 4 а.с. 162 166);

- 19 липня 2024 року представник позивача ФК «Скала» адвокат Піпко А. М. повторно подав до Липовецького районного суду Вінницької області клопотання про призначення у справі судової земельно-технічної експертизи, додавши платіжну інструкцію № 57 від 18 липня 2024 року про оплату експертизи (т. 4 а.с. 238 247);

- ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 24 липня 2024 року у справі призначено судову земельно-технічну експертизу, провадження у справі зупинено, матеріали справи направлено до експертної установи (т. 5 а.с. 6 11).

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, суд має сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Закон України «Про судову експертизу» визначає правові, організаційні і фінансові основи судово-експертної діяльності з метою забезпечення правосуддя України незалежною, кваліфікованою і об`єктивною експертизою, орієнтованою на максимальне використання досягнень науки і техніки.

Відповідно до статті 1 цього Закону судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» від 30 травня 1997 року з наступними змінами, передбачено, що призначення експертизи в цивільних справах допускається як під час судового розгляду, так і в процесі підготовки до нього. У разі коли необхідність експертного висновку обумовлена обставинами, викладеними у позовній заяві, чи поданими доказами, суддя має призначати експертизу, як правило, при підготовці справи до судового розгляду, враховуючи при цьому думку осіб, які беруть участь у справі.

Частиною другою статті 102 ЦПК України встановлено, що предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Відповідно до частини 1 статті 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

У відповідності з частинами 1, 3 статті 104 ЦПК України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. Ухвала про призначення експертизи направляється особам, яким доручено проведення експертизи, та учасникам справи. Об`єкти та матеріали, що підлягають дослідженню, направляються особі, якій доручено проведення експертизи (провідному експерту або експертній установі).

Отже, судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що відповідачі незаконно отримали у приватну власність спірні земельні ділянки шляхом їх безоплатної приватизації, адже дані земельні ділянки перебували в оренді у ФГ «Скала» та на цих земельних ділянках розташовувались надра піску, на видобування яких ФГ «Скала» отримав від Міністерства охорони навколишнього природного середовища України 22.10.2009 року під реєстраційним номером 4739 спеціальний дозвіл на користування надрами на земельній ділянці Журавське-2 родовище, що знаходиться на території Липовецького району Вінницької області 1,7 км. на південний захід від південної околиці с. Журава площею 18,5 га та від Вінницької обласної ради 30.04.2009 року акт про надання гірничого відводу, що засвідчує надання гірничого відводу з метою промислової розробки Журавського-2 родовища пісків.

Отже, з урахуванням предмету та підстав позову, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що по справі слід призначити судову земельно-технічну експертизу.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про те, що суд не міг призначити експертизу після чого, як він її уже раз призначив ухвалою від 27 травня 2022 року і вона не була проведена через те, що позивач не оплатив її вартість, тобто ухилився від проведення експертизи, - апеляційний суд зазначає таке:

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Підтвердження того, що отримані відповідачем земельні ділянки є земельними ділянками, право на використання яких має ФГ «Скала», як правило, можливе за допомогою відповідної судової земельно-технічної експертизи.

У змагальному процесі обов`язки мають як сторони, так і суд, який зобов`язаний забезпечити змагальність процесу.

Виключно у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в проведенні експертизи, якщо без цього таку експертизу провести неможливо, суд залежно від того, хто із зазначених осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні (стаття 109 ЦПК України).

Аналогічні за своїм змістом правові висновки викладено у постановах Верховного Суду: від 18 січня 2023 року у справі № 601/2139/21, (провадження № 61-9158св22), від 24 травня 2023 року у справі № 567/792/22, (провадження № 61-431св23), від 21 червня 2023 року у справі № 567/874/22, (провадження № 61-2665св23), від 7 вересня 2023 року у справі № 567/1042/22 (провадження № 61-9773св23) та ряді інших.

Стаття 17 Закону України № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (з подальшими змінами) передбачає застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права, а стаття 18 цього Закону визначає порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

Як правило, ЄСПЛ вважає необхідність сплати судових витрат легітимним обмеженням права на доступ до суду. Проте їхній розмір у конкретній справі за певних обставин є істотним фактором, який дає змогу визначити, чи мала особа право на доступ до суду ( Stankovv.Bulgaria. № 68490/01. 12 July 2007). У деяких випадках відсутність гнучкості законодавства щодо сплати судових витрат може становити загрозу праву на справедливий судовий розгляд. Під час оцінки того, чи були дотримані вимоги доступу до суду, до уваги мають братися обставини конкретної справи, здатність заявника оплатити судові витрати, стадія, на якій перебуває провадження (Paykar Yev Haghtanak Ltd v. Armenia. № 21638/03. 20 December 2007). Водночас обмеження суто фінансового характеру, які абсолютно не пов`язані з перспективами успішності справи, повинні піддаватися особливо жорсткому контролю з точки зору інтересів справедливості (Marina v. Latvia. № 46040/07. 26 October 201051).

В справі що розглядається експертиза, призначена ухвалою Липовецького районного суду від 27 травня 2022 року, не була виконана через те, що позивач, який ініціював її проведення, не оплатив її через скрутний фінансовий стан, а тому після віднайдення можливості провести оплату повторно звернувся до суду з таким клопотанням.

Тому, з урахуванням принципу рівності сторін перед судом, виходячи зі змісту принципу верховенства права, відсутністю прямої заборони повторно заявляти таке клопотання перед судом, з урахуванням предмету спору та засобів доказування, які можуть бути використані позивачем, в даній конкретній справі не можна розцінювати як ухилення від проведення експертизи факт несплати позивачем її вартості.

Відтак апеляційний суд виснує, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність призначити по справі судову земельно-технічну експертизу.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про те, що суд порушив норми процесуального закону, оскільки ним не передбачено продовження експертизи, - апеляційний суд зазначає таке.

Дійшовши обґрунтованого висновку про необхідність призначення у даній справі судової земельно-технічної експертизи, суд першої інстанції в резолютивній частині ухвали зазначив: «Продовжити проведення у справі судової земельно-технічної експертизи».

Порядок призначення експертизи судом закріплено в статті 103 105 ЦПК України.

Дійсно нормами процесуального закону не передбачено продовження експертизи, разом з тим, як уже зазначено вище, висновок суду першої інстанції про призначення експертизи є вірним, а використання судом неправильності формулювання свого висновку в резолютивній частині не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Разом з тим, з метою приведення оскаржуваної ухвали у відповідності до норм ЦПК України її слід змінити та викласти абзац третій резолютивної частини ухвали Липовецького районного суду Вінницької області від 24 липня 2024 року в такій редакції: «Призначити у справі судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручити експертній установі Вінницькому відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз».

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина 1 статті 376 ЦПК України).

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини( частина 4 статті 376 ЦПК України).

Зважаючи на надану оцінку доводам учасників справи та висновкам суду першої інстанції, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , поданої його представником адвокатом Путіліним Є. В. знайшли своє часткове підтвердження, оскаржуване судове рішення підлягає зміні, оскільки постановлене з порушенням норм процесуального права, які регулюють питання призначення судом експертизи.

Тому ухвала Липовецького районного суду Вінницької області від 24 липня 2024 року про призначення судової земельно-технічної експертизи підлягає зміні в частині викладення абзацу третього резолютивної частини в новій редакції, в іншій частині ухвалу слід залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником адвокатом Путіліним Євгеном Вікторовичем, задовольнити частково.

Ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 24 липня 2024 року змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини в такій редакції: «Призначити у справі судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручити експертній установі Вінницькому відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз».

В іншій частині ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 24 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуюча Т. М. Шемета

Судді О. В. Ковальчук

О. С. Панасюк