РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року смт. Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області в складі головуючого судді Снітчук Р.М.

за участі секретаря Расевич Г.І.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін у залі суду смт. Зарічне цивільну справу за позовною заявою АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів,

в с т а н о в и в:

В обгрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що 18 липня 2022 року на підставі заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб про видачу та обслуговування особистої платіжної картки, надання санкціонованого овердрафту та послуг дистанційного банківського обслуговування № 308203080 від 18 липня 2022 року АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (далі АТ «ПУМБ») відповідачу ОСОБА_1 відкрито поточний рахунок у форматі IBAN № НОМЕР_1 , у валюті долар США, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжної картки.

21 липня 2022 року на підставі заяви № 308203080 від 21.07.2022 року до поточного рахунку на ім`я відповідача випущено платіжну картку міжнародної платіжної системи Visa International Visa Rewards PayWave Instant Issue № НОМЕР_2 .

24 вересня 2022 року на рахунок відповідача помилково зараховані кошти в розмірі 1754,53 доларів США, замість правильної суми коштів 17,55 доларів США, за однією операцією переказу з-за кордону на загальну суму 72480,07 малагасійських аріарі (MGA) з конвертацією цих коштів в долари США.

Зазначена помилка в розрахунках обумовлена помилкою в програмному забезпеченні проведення транзакцій АТ «ПУМБ».

Різниця 1754,53 доларів США та 17,55 доларів США, яка становить 1736,99 доларів США, є безпідставно набутими грошовими коштами відповідачем, з яких 1705,89 доларів США не повернуті відповідачем та становлять суму боргу відповідача.

У зв`язку з помилковим зарахуванням 24.09.2022 року коштів на картковий рахунок відповідача у неї виник несанкціонований овердрафт, зазначені кошти ОСОБА_1 зняла з рахунку того ж дня.

Помилково зараховані кошти на рахунок відповідача є коштами банку та підлягають поверненню на підставі ст. 1212 ЦК України, оскільки отримані ОСОБА_1 без достатніх правових підстав.

Згідно зі ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

На письмову вимогу АТ «ПУМБ» від 28.10.2022 року повернути вказані кошти відповідач не відреагувала.

Просить стягнути з відповідача на користь АТ «ПУМБ» безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 1705,89 доларів США.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було надано строк п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 178 ЦПК України відзиву на позовну заяву відповідачем не подано, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що не суперечить вимогам ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 18.07.2022 року на підставі заяви про приєднання до договору комплексного обслуговування фізичних осіб про видачу та обслуговування особистої платіжної картки відповідачу ОСОБА_1 позивачем було відкрито поточний рахунок у форматі IBAN: № НОМЕР_1 , у валюті долар США, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжної картки.

21.07.2022 року на підставі заяви відповідача до поточного рахунку, відкритого на її ім`я АТ «ПУМБ» випущено платіжну картку міжнародної платіжної системи Visa International: Visa Rewards Pay Wave Instant Issue № НОМЕР_2 .

24 вересня 2022 року на рахунок відповідача помилково зараховані кошти в сумі 1754,53 доларів США, замість правильної суми коштів 17,55 доларів США, за однією операцією переказу з-за кордону на суму 72480,07 малагасійських аріарі (MGA), з конвертацією цих коштів в долари США.

У зв`язку з помилковим зарахуванням 24.09.2022 року коштів на картковий рахунок відповідача у неї виник несанкціонований овердрафт, зазначені кошти ОСОБА_1 зняла з рахунку того ж дня.

Наведене підтверджується публічною пропозицією АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб з додатками; заявою ОСОБА_1 від 18.07.2022 р. на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб; заявою ОСОБА_1 № 308203080 від 21.07.2022 р. на зміну умов обслуговування за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб; випискою з особового рахунку ОСОБА_1 , з якої вбачається, що на її картковий рахунок 26.09.2022 року поступив грошовий переказ 1754,53 долари США, вказано також на корегування помилки, а також те, що 27.09.2022 року відповідач зняла вказані кошти; звітом по транзакціях по рахунку ОСОБА_1 , де зазначено, що 24.09.2022 року було зараховано на картковий рахунок ОСОБА_1 в сумі 1723,43 долари США, замість 7248007,00 малагасійських аріарі (MGA) з конвертацією цих коштів в долари США, відповіддю на запит про реквізити платіжних операцій за переказами на поточні рахунки клієнтів АТ «ПУМБ», з якої вбачається, що на картковий рахунок відповідача мало бути перераховано 24.09.2022 року 17,55 доларів США; повідомленням щодо виявленої помилки в програмному забезпеченні ІТМ.

Із вимог про сплату заборгованості за несанкціонованим овердрафтом, направлених АТ «ПУМБ» на ім`я відповідача, вбачається, що позивач неодноразово звертався до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутих коштів в сумі 1705,89 доларів США.

Таким чином встановлено, що грошові кошти в сумі 1705,89 доларів США були перераховані позивачем на користь відповідача поза межами їхніх договірних відносин та були безпідставно отримані відповідачем 26.09.2022 року за рахунок АТ "ПУМБ", внаслідок чого у відповідача виник обов`язок їх повернути згідно з нормами статті 1212 ЦК України.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Предметом регулювання Глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18)).

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

У постанові Верховного Суду від 13 вересня 2023 року у справі № 357/9126/22 (провадження № 61-7317св23) зазначено, що у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.

Ознаки, характерні для кондикції, свідчать про те, що пред`явлення кондикційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі.

У постанові від 12 жовтня 2021 року у справі № 910/17324/19 (провадження № 12-12гс21) Велика Палата Верховного Суду вказала, що сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (яке іменується також зобов`язанням із безпідставного збагачення) полягає у вилученні в особи-набувача (зберігача) майна, яке вона набула (зберегла) поза межами правової підстави, у випадку, якщо така підстава для переходу майна (його збереження) відпала згодом, або взагалі без неї, якщо цей перехід (збереження) не ґрунтувався на правовій підставі від початку правовідношення, та у переданні відповідного майна тій особі-потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.

Положення частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією із сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого отримання.

Отже, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 643/21744/19 (провадження № 14-175цс21) вказано, що відносини щодо повернення безпідставно збережених грошових коштів є кондикційними, в яких вина не має значення, важливим є лише факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Тобто зобов`язання з повернення безпідставно набутого або збереженого майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна. Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдносин i їх юридичному змісту. Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Відповідно до статті 1213 ЦК України набувач зобов`язана повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Для застосування зазначеної норми необхідно, по-перше, щоб одна особа набула (зберегла) майно за рахунок іншої. Збільшення або збереження в попередньому розмірі майна однієї сторони є результатом відповідного зменшення майна у іншої сторони. По-друге, необхідно, щоб набуття майна однією особою за рахунок іншої відбулося без достатньої правової підстави, передбаченої законом або угодою. Безпідставно набуте майно повертається тому, за рахунок кого було набуте.

Вирішуючи питання про застосування/незастосування статей 1212, 1213 ЦК України, суд має встановити, зокрема, наявність/відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за результатами дослідження на підставі належних та допустимих доказів у справі, та встановити безпосередньо сам факт набуття або збереження майна відповідачем за рахунок позивача (постанова Верховного Суду від 24 листопада 2021 року у справі № 658/2337/20 (провадження № 6114339св21).

Враховуючи наведене та відповідно до положень ст. 1212, 1213 ЦК України суд вважає, що відповідач за рахунок іншої особи (потерпілого) без відповідної правової підстави набула зазначені грошові кошти, належні позивачу, тому вимога про стягнення з неї безпідставно набутих грошових коштів у сумі 1705,89 доларів США є обґрунтованою та позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Питання про розподіл судових витрат зі сплати судового збору суд вирішує відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, зокрема вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 2684 грн. 00 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. 3, 12, 15, 16, 1212, 1213 ЦК України ст. 2, 3-13, 19, 81, 89, 137, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 274, 279, 352, 354 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позовну заяву АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» безпідставно набуті грошові кошти в сумі 1705 (одна тисяча сімсот п`ять) доларів США 89 (вісімдесят дев`ять) центів США.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» понесені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», вул. Андріївська,4, м. Київ, код ЄДРПОУ 14282829.

Відповідач ОСОБА_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 18 березня 2024 року.

Суддя: Р. М. Снітчук