Справа № 496/2411/24
Провадження № 2-д/496/1/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Пасечник М.Л.,

за участю секретаря - Гончаренко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «БЄЛ-ТРАНС» - адвоката Дідик С.В. про відвід головуючого судді Пасечник Марини Леонідівнипо клопотанню про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Біляївського районного суду Одеської області знаходиться вище вказане клопотання.

18.04.2024 року до канцелярії суду надійшла заява представника ТОВ «БЄЛ-ТРАНС» - адвоката Дідик С.В. про відвід головуючого судді Пасечник М.Л., мотивована тим, що 21.08.2023 року рішенням Клайпедського окружного суду Литовської Республіки у цивільній справі № е2-325-796/2023 задоволено позовну заяву ЗАТ «ЕсСіТі Лубрікантс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «БЄЛ-ТРАНС» про стягнення заборгованості та процентів. Зазначеним рішенням стягнуто з ТОВ «БЄЛ-ТРАНС» на користь ЗАТ «ЕсСіТі Лубрікантс» 658 752,23 доларів США заборгованості, 96 663,00 доларів США процентів, 6 процентів річних процесуальних процентів від загальної суми стягнення 755 415,23 доларів США, починаючи з дня подання позовної заяви - 03.10.2022 року до дня повного виконання судового рішення, та 8 097,00 євро судових витрат. У зв`язку з чим, 01.04.2024 року до Біляївського районного суду Одеської області надійшов лист Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) № 17822/11.2-21 від 13.03.2023 року про надсилання для розгляду клопотання ЗАТ «ЕсСіТі Лубрікантс» про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, яке надіслане Клайпедським окружним судом Литовської Республіки.

Однак, зазначеним подіям передувало виконання Біляївським районним судом Одеської області доручення іноземного суду про вручення виклику до суду чи інших документів, якому було присвоєно номер судової справи № 496/200/23. Представнику ТОВ «БЄЛ-ТРАНС» 10.02.2023 року у приміщенні Біляївського районного суду Одеської області суддею Пасечник М.Л. в рамках виконання міжнародного доручення було вручено копію ухвали Клайпедського окружного суду Литовської Республіки від 04.10.2022 року по справі № е2-325-796/2023 про призначення підготовчого судового засідання на 25.04.2023 року та визначення ще однієї дати - 08.08.2023 року, судове сповіщення щодо надання відзиву та копію позовної заяви ЗАТ «ЕсСіТі Лубрікантс» щодо сплати боргу та відсотків від 16.09.2022 року з додатками та їх переклад російською мовою. Наголошує, що в Україні не можуть вважатись належним чином вручені будь-які процесуальні документи (зокрема, ухвали, позовні заяви, виклики до суду, тощо) іноземного суду, а в даному випадку суду Литовської Республіки, що не мають перекладу українською мовою, оскільки це прямо суперечить вимогам чинного законодавства України та Договору між Україною та Литовською Республікою. Особливо зараз, під час здійснення повномасштабного вторгнення російської федерації на суверенну територію України, ані іноземні суди, ані, тим паче, вітчизняні суди не можуть вручати особі документи, що складені/мають переклад російською мовою - мовою агресора. Коли директор ТОВ «БЄЛ-ТРАНС» 10.02.2023 року отримував у судовому засіданні у приміщенні Біляївського районного суду Одеської області копію ухвали Клайпедського окружного суду Литовської Республіки від 04.10.2022 року по справі № е2-325-796/2023, судове сповіщення щодо надання відзиву та копію позовної заяви ЗАТ «ЕсСіТі Лубрікантс» та їх переклад російською мовою, то при здійсненні суддею Пасечник М.Л. виконання міжнародного доручення щодо вручення зазначених документів були порушені процесуальні вимоги: суддею не проводилось повноцінне судове засідання, як того вимагає ст. 500 ЦПК України, оскільки не здійснювалось повне фіксування такого засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що є обов`язковим під час явки всіх учасників судового процесу. Оскільки виконання міжнародного доручення стосувалось тільки директора ТОВ «БЄЛ-ТРАНС» і до суду викликався тільки він, то відповідно до статті 247 ЦПК України таке засідання повинно фіксуватись вищевказаним способом; не фіксування суддею судового засідання звукозаписувальними технічними засобами щодо виконання міжнародного доручення спричинило те, що наразі ніяким чином не зафіксовано те, що директор «БЄЛ-ТРАНС2 всіляко намагався не отримувати вищевказану копію ухвали Клайпедського окружного суду Литовської Республіки від 04.10.2022 року по справі № е2-325-796/2023, судове сповіщення щодо надання відзиву та копію позовної заяви ЗАТ «ЕсСіТі Лубрікантс» та їх переклад, оскільки зазначений переклад здійснено російською мовою. Окрім цього, директор ТОВ «БЄЛ-ТРАНС» був змушений отримати вказані документи та переклад до них, це не було за його добровільною згодою. ОСОБА_1 , який є директором зазначеного товариства, не має юридичної освіти, тому особа навіть не думала, що може відмовитись від отримання зазначених документів, що не мають перекладу українською мовою; при отриманні зазначених процесуальних документів, що надійшли з Литовської Республіки, та їх перекладу російською мовою, директору ТОВ «БЄЛ-ТРАНС» навіть не дали можливості проставити якусь примітку, що зазначені документи отримані з порушенням вимог чинного законодавства України. Разом з чим, у протоколі судового засідання секретар судді Пасечник М.Л. чомусь не позначив, що особою робилось зауваження щодо неналежного перекладу процесуальних документів іноземного суду; директору ТОВ «БЄЛ-ТРАНС» при врученні вищевказаних процесуальних документів іноземного суду суддею Пасечник М.Л. не роз`яснялись навіть його права стосовно наслідків отримання таких документів іноземного суду, що суперечать нормам чинного законодавства України, Литовської Республіки та міжнародним договорам, що зрештою призвели до неправомірного винесення рішення суду та тепер отримання судом клопотання про надання дозволу на примусове виконання неправомірного рішення іноземного суду. Не роз`яснялось особі також те, що він має право відмовитись від отримання процесуальних документів іноземного суду, якщо вони не мають перекладу українською мовою; суддя Пасечник М.Л. знехтувала нормами ст. 500 ЦПК України, в якій чітко зазначено, що судове доручення не приймається до виконання, у разі якщо воно суперечить законам або міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, та не врахувала статтю 9 Договору між Україною і Литовською Республікою, в якій чітко вказано, що запитувана установа здійснює вручення документів відповідно до правил, які діють в її державі, якщо документи, які вручаються, складенні її мовою або забезпечені завіреним перекладом.

Таким чином, через порушення суддею Пасечник М.Л. норм процесуального права по виконанню міжнародного доручення щодо вручення процесуальних документів від Клайпедського окружного суду Литовської Республіки, які спричинили за собою незаконне винесення рішення Клайпедського окружного суду Литовської Республіки від 21.08.2023 року по справі № е2-325-796/2023, а тепер ще й надходження клопотання ЗАТ «ЕсСіТі Лубрікантс» про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, яке теж передано на розгляд судді Пасечник МЛ., у представника ТОВ «БЄЛ-ТРАНС» виникають об`єктивні сумніви в неупередженості та об`єктивності судді Пасечник МЛ., у зв`язку із чим представник ТОВ «БЄЛ-ТРАНС» - адвокат Дідик С.В., звернулась до суду з вказаною заявою.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи в судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді (ч. 8 ст. 40 ЦПК України). Оцінюючи обґрунтованість заявленої ОСОБА_2 заяви про відвід судді, судом встановлено наступне.

Дослідивши заяву про відвід, суд прийшов до наступного висновку.

У відповідності до вимог ч. ч. 2, 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

На підставі ч.ч. 1-3 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Частиною 4 ст. 36 ЦПК встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Оцінюючи доводи заявника, викладені в заяві про відвід, суд приходить до висновку, що вказані доводи як окремо, так і в сукупності, не є такими, що об`єктивно свідчать про наявність необ`єктивності та упередженості судді.

Практика Європейського суду з прав людини в першу чергу виходить з презумпції незалежності судів. Незалежність розуміється як здатність суду розглядати справу та ухвалювати рішення, не перебуваючи при цьому у будь-якій залежності від волі сторін чи органів державної влади.

Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка була ратифікована Україною 17 липня 1997 року, встановлено право на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до рішенням ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 року, наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію неупередженість суду визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності.

Судом при виконанні доручення про вручення документів виконані вимоги розділів ІХ, ХІ Цивільного процесуального кодексу України та розділу ІІІ «Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень», затверджених спільним наказом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації № 1092/5/54 від 27.06.2008 року, яким регламентовано порядок виконання доручень іноземних компетентних органів в Україні.

Посилання заявника фактично базуються на суб`єктивній оцінці представника ТОВ «БЄЛ-ТРАНС» - адвоката Дідик С.В. процесуальних дій та рішень судді. Жодної обґрунтованої підстави, яка б свідчила про упередженість чи безсторонність судді Біляївського районного суду Одеської області Пасечник М.Л. заява не містить, а тому суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Всі обставини на підставі яких може бути заявлено відвід визначено ст.ст. 36, 37 ЦПК України, та незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу, згідно з ч. 4 ст. 36 ЦПК України, будь-яких інших підстав, які викликали б сумнів в об`єктивності та упередженості судді, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 258, 260, 261 ЦПК України, суд -

П О С Т Н О В И В :

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «БЄЛ-ТРАНС» - адвоката Дідик С.В. про відвід головуючого судді Пасечник Марини Леонідівни по клопотанню про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду - визнати необґрунтованою.

Заяву про відвід судді Біляївського районного суду Одеської області Пасечник Марини Леонідівни передати до канцелярії Біляївського районного суду Одеської для визначення судді, який буде вирішувати питання про відвід, у порядку, встановленому частиною першою ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.Л. Пасечник