Справа № 128/2008/22
18 березня 2024 року місто Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області в складі:
судді Ганкіної І.А.,
за участю секретаря Савченко Я.С.,
без участі сторін, -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-
АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з позовною заявою. Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_3 звернувся до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 13.01.2015 року, згідно з якою отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому було збільшено до 16 000,00 грн. Своїм підписом у заяві ОСОБА_3 підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг банк виконав у повному обсязі, а саме: надав ОСОБА_3 можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_3 помер. Станом на дату смерті за позичальником ОСОБА_3 рахується заборгованість за кредитним договором б/н від 13.01.2015 у розмірі 9 717,89 грн, з яких: 9 065,19 грн - заборгованість за тілом кредиту; 9 065,19 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 652,70 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Правонаступником померлого ОСОБА_3 - є ОСОБА_4 . На виконання вимог статті 1281 ЦК України позивачем 17.07.2021 була направлена претензія кредитора до Вінницької державної нотаріальної контори, а 13.08.2021 було отримано відповідь, в якій зазначалось, що після смерті ОСОБА_3 спадкоємці із заявами про прийняття спадщини чи відмову від спадщини не зверталися, та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «Приватбанк». Позивач вказує, що на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем була ОСОБА_4 . В подальшому 07.09.2021 року до спадкоємців позичальника було направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій виконано не було.
За вказаних обставин позивач просить суд стягнути з ОСОБА_4 на його користь заборгованість у розмірі 9 717,89 грн за кредитним договором № б/н від 13.01.2015, а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат.
Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 20.09.2022 прийнято позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.
Ухвалою суду від 05.12.2022 року було витребувано докази за клопотанням сторони позивача, а саме: витребувано від Вінницької районної державної нотаріальної контори (м. Вінниця, вул. Винниченка,29) - за останнім постійним місцем реєстрації померлого інформацію зі Спадкового реєстру щодо заведеної спадкової справи після померлого ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та в разі наявності надати копію спадкової справи; витребувано від Вороновицької ОТГ (смт. Вороновиця, вул. Козацький шлях, 60) - довідку про склад сім`ї та реєстрацію осіб за адресою: АДРЕСА_1 на дату смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .
Ухвалою суду від 30.03.2023 року залучено до участі у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, в якості співвідповідачів - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ).
Ухвалою суду від 16.05.2023 року в задоволені клопотання відповідача ОСОБА_2 про витребування доказів - відмовлено.
Ухвалою суду від 18.03.2024 залишено без розгляду позовні вимоги в частині стягнення заборгованості до ОСОБА_4 .
Представник позивача в особі адвоката Сауляка Є.В. позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 неодноразово в судові засідання не з`являлись з невідомих суду причин, хоч про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом у встановленому законом порядку шляхом направлення судових повісток за адресами зареєстрованого місця проживання. Заяв про розгляд справи без їхньої участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідачами у запропонований судом строк до суду не подано.
Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
За згодою представника позивача, на підставі ухвали суду про заочний розгляд справи від 18.03.2024 року, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України.
Врахувавши позицію представника позивача, викладену у поданому до суду клопотанні, оглянувши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом установлено, що ОСОБА_3 звернувся до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 13.01.2015, згідно з якою отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується копією анкети-заяви за підписом сторін даного договору (а.с.22).
В подальшому кредитний ліміт на картковому рахунку ОСОБА_3 було збільшено до 16 000,00 грн.
Як на підтвердження обставин користування позичальником ОСОБА_3 кредитними коштами позивач надав виписку за договором б/н від 13.01.2015 року за період з 13.01.2015 -21.02.2022 (а.с. 17-20), довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_3 (а.с. 21), а також довідку про те, що між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_3 був підписаний кредитний договір б/н, за яким було надано кредитні картки (а.с. 64).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 68).
Станом на дату смерті за позичальником ОСОБА_3 рахується заборгованість за кредитним договором б/н від 13.01.2015 у розмірі 9 717,89 грн, з яких: 9 065,19 грн - заборгованість за тілом кредиту; 9 065,19 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 652,70 грн - заборгованість за простроченими відсотками (а.с.15).
17.07.2021 АТ КБ «ПРИВАТБАНК» була направлена претензія кредитора до Вінницької районної державної нотаріальної контори претензію кредитора, згідно з якою просило включити кредиторські вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в спадкову масу; повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком у розмірі 9 717,89 грн; повідомити АТ КБ «ПРИВАТБАНК», чи звертались спадкоємці із заявами про прийняття спадщини; повідомити АТ КБ «ПРИВАТБАНК» відомості про осіб (ПІБ та адреса), які подали заяву про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті боржника; повідомити АТ КБ «ПРИВАТБАНК» відомості про видані свідоцтва про право на спадщину та про третіх осіб, які такі свідоцтва отримали (а.с. 69-70).
28.07.2021 Вінницька районна державна нотаріальна контора повідомила АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що претензія кредитора до спадкоємців померлого ОСОБА_3 09.07.2020 отримано та зареєстровано у книзі реєстрації спадкових справ за № 963 (спадкова справа № 315/2020) та долучено до матеріалів спадкової справи (а.с. 71).
28.08.2021 року позивач направив лист-претензію на ім`я ОСОБА_4 з вимогою погасити заборгованість спадкодавця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 9 717,89 грн (а.с. 72, 73-74).
З копії спадкової справи № 315/2020 до майна померлого ОСОБА_3 убачається, що спадкоємцями після смерті останнього, які прийняли спадщину, оскільки у встановлений законом термін подали заяви про прийняття спадщини, є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які прийняли спадщину та отримали відповідні свідоцтва (а.с. 117, 120). Згідно матеріалів спадкової справи кредитором спадкоємцям було направлено лист-претензії про наявність кредиторської заборгованості.
Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Згідно зі ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.
Частиною першою статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
За приписами статей 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 ЦК України).
У зв`язку зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 та 1282 ЦК України.
Відповідно до ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.
Спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині (частина перша статті 1282 ЦК України).
У разі смерті фізичної особи - боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто, відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.
Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (яка померла), після її смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника, і вирішуються у порядку, визначеному статтею 1282 ЦК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. Тобто у разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.
Як визначено статтями 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач для відхилення його заперечень проти позову.
У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник має усвідомлювати та несе ризик відповідних наслідків, зокрема, відмови у задоволенні позовних вимог у зв`язку із їх недоведеністю.
Згідно з принципом диспозитивності, визначеним у статті 13 ЦК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Приймаючи до уваги положення наведених норм, суд зазначає, що при вирішенні спору про стягнення зі спадкоємців коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.
Така правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 22.01.2020 (справа № 306/2000/16-ц), в постанові від 04.02.2021 (справа № 587/381/15-ц).
Згідно з вимогами статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.
Судом установлено, що державним нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 було заведено спадкову справу № 315/2020, з матеріалів якої убачається, що дійсними спадкоємцями майна, а також прав та обов`язків померлого є - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Також судом з`ясовано, що протягом визначеного статтею 1281 ЦК України строку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось в порядку статті 1281 ЦК України з претензіями кредитора.
Згідно з чинним законодавством, спадкоємці, що прийняли спадщину, повинні виконати боргові зобов`язання в межах дійсної вартості майна, одержаного ними у спадщину. Вартість спадщини визначається на час відкриття спадщини. Отже, умовою відповідальності спадкоємця за боргами спадкодавця є факт прийняття спадщини. Аналогічні роз`яснення надані в абз. 2 п. 32 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012, де зазначено, що з урахуванням положення статті 1282 ЦК України, спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину.
Оскільки позичальник ОСОБА_3 помер, то відповідати перед позивачем на підставі статей 1281, 1282 ЦК України за борги спадкодавця мають спадкоємці у межах вартості майна, одержаного у спадщину.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.11.2021 (справа № 615/473/20) та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.10.2022 (справа № 336/437/21) зазначено, що одним із основних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, закріплений у статтях 12, 81 ЦПК України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ураховуючи предмет спору у зазначеній справі, до обов`язку позивача як кредитора спадкодавця належить доказування обставин щодо розміру заборгованості боржника на день відкриття спадщини, наявність спадкоємців боржника, дотримання кредитором строку, визначеного статтею 1282 ЦК України, звернення з вимогою до спадкоємців боржника, а до обов`язку спадкоємця позичальника, у разі заперечення проти заявлених вимог, належить обов`язок доведення розміру та вартості успадкованого ним майна. Таким чином, обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна.
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на судовий розгляд не з`являлися, відзиву на позов не подали, як спадкоємці позичальника ОСОБА_3 обсяг спадкового майна та його вартість не довели.
Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є законними і обґрунтованими, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
У зв`язку з задоволенням позовних вимог в повному обсязі з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК», відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, в рахунок відшкодування понесених судових витрат слід стягнути судовий збір в розмірі 2481 грн.
Керуючись ст.ст. 207, 608, 611, 626, 628, 633, 634, 638, 1049, 1054, 1216, 1218, 1220, 1261, 1268, 1281, 1282 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 81, 141, 211, 223, 247, 258-260, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -
Позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 13.01.2015 в розмірі 9 717,89 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» у рахунок відшкодування сплаченого судового збору грошові кошти в розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн 00 коп, по 1 240,50 грн з кожного.
Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги 50;

Відповідач - ОСОБА_1 адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .

Дата складення повного судового рішення - 18.03.2024.

Суддя Ірина ГАНКІНА