Провадження № 2/201/1448/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Демидової С.О.,

з секретарем судового засідання Галко С.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням Голови Верховного Суду від 06 березня 2022 року № 1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» територіальна підсудність судових справ Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області визначена за Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 21 вересня 2023 року надійшла позовна заява Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу станом на 28 травня 2023 року у розмірі 80 490,88 грн., з яких 72 846,93 грн. заборгованість за кредитом, 7 643,95 заборгованість за відсотками за користування кредитом, а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 2 684 грн.

В обґрунтування своїх вимог, представник позивача у позовній заяві посилався на те, що 16 липня 2015 року ОСОБА_1 звернула ся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим відповідачем була підписана анкета-заява б/н від 16 липня 2015 року після підписання якої ОСОБА_1 отримала кредит який потім було збільшено до 75 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Підписавши анкету-заяву від 16 липня 2015 року, відповідач погодилася з запропонованими їй Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які разом з заявою складають Договір про надання банківських послуг. Зобов`язання за Договором про надання банківських послуг банк виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кошти та можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, не здійснила в повному обсязі сплату отриманих кредитних коштів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, у розмірі 80 490,88 грн., з яких 72 846,93 грн. заборгованість за кредитом, 7 643,95 заборгованість за відсотками за користування кредитом, які позивач просить стягнути на його користь, а також понесені ним судові витрати у розмірі 2 684 грн(а.с.1-4).

01 лютого 2024 року на адресу суду представником відповідача подано відзив на позов, в якому остання визнала позовні вимоги частково, та зазначила, що після виникнення заборгованості відповідачем частково було погашено заборгованість, а саме в розмірі 30 783, 87 грн. Стосовно нарахованих відсотків пояснила що про наявність процентної ставки за користування кредитом, а також про їх розмір, її позивач не повідомляв та не ознайомлював, матеріали справи не містять доказів що саме цей Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в Приват Банку зрозуміла відповідач, ознайомилася та погодилася з ними. Кошти які вона сплачувала на погашення тіла кредиту, позивачем частково зараховувалися на погашення відсотків (а.с. 139-144).

16 лютого 2024 року представник позивача подав до суду відповідь на відзив в якому підтримав заявлені позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві (а.с. 161-169).

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 21 вересня 2023 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с. 120).

Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до Єдиного державного демографічного реєстру щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача.

До суду 25 вересня 2023 року надійшла відповідь , що за вказаними параметрами особу не знайдено (а.с. 121).

25 вересня 2023 року суддя звернувся до Державної міграційної служби України щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача(а.с. 122).

30 жовтня 2023 року до суду надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача (а.с . 123).

Ухвалою судді від 30 жовтня 2023 року відмовлено в задоволенні клопотання про забезпечення доказів (а.с. 124-125).

30 жовтня 2023 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (а.с. 127-128).

Представник позивача АТ КБ «Приватбанк» надав до суду клопотання, у якому просив задовольнити позов у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, просив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження та без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явилася від її представника через систему «Електронний суд» подано заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Таким чином, суд вважає за можливе ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК.

Фактичні обставини встановленні судом

16 липня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим відповідачем була підписана анкета-заява б/н від 16 липня 2015 року після підписання якої ОСОБА_1 отримала кредит який потім було збільшено до 75 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом.

У зв`язку з недотриманням позичальником взятих на себе зобов`язань, станом на 28 травня 2023 рік утворилась заборгованість яка становить 80 490,88 грн., з яких 72 846,93 грн. заборгованість за кредитом, 7 643,95 заборгованість за відсотками за користування кредитом, яку позивач просить суд стягнути, а також понесені ним судові витрати у розмірі 2 684 грн.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Отже, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

На підтвердження позовних вимог АТ КБ Приватбанк надано суду копію анкети - заяви ОСОБА_1 від 16 липня 2015 року, в якій вона виявляє бажання оформити на своє ім`я кредитну картку.

У заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

З матеріалів справи вбачається, що позивач надав до суду Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, яка підписана ОСОБА_1 15 липня 2021 року в електронному вигляді, в якій встановлено розмір реальної річної процентної ставки для карт Універсальна 42%, а для карт Універсальна Gold -40,8%. Крім того, заява містить умови щодо процентної ставки, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків річних у розмірі 51,09% - для карт Універсальна та 51,76%% - для Універсальна Gold (а.с.16-26).

З наданих банком виписки за рахунком ОСОБА_1 та розрахунку заборгованості вбачається, що станом на момент підписання заяви від 15 липня 2021 року заборгованість за кредитним договором від 16 липня 2015 року становила 3 000 грн. А відсотки, які просив стягнути відповідач почали нараховуватись після підписання заяви.

Таким чином відповідач був ознайомлений із розміром процентної ставки та погодився із ним, а отже сторони обумовили у письмовому вигляді розмір процентів за користування кредитом, який повинен застосовуватися при розрахунку заборгованості за кредитним договором.

Як зазначалось вище із виписки за договором №б/н на ім`я ОСОБА_1 вбачається, що остання користувалася кредитними коштами після погодження розміру процентів (знімала готівку, переказувала гроші, розраховувалася в магазинах і т.п.), а також погашала заборгованість за кредитом. При цьому баланс на кінець періоду склав 80 490,88грн. тобто дорівнював сумі загальної заборгованості, вказаної у розрахунку, з якої 7643,95 грн. склали прострочені відсотки, а 72 846,93 грн. тіло кредиту.

Зазначена документація є належними та допустимими доказами отримання відповідачем кредиту після погодження сторонами 15 липня 2021 року відсотків за його користування.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, що свідчить про порушення його прав, тому суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Також, установивши, що заява про приєднання до Умов та Правил надання послуг, в якій зазначена процентна ставка, підписана позичальником 15 липня 2021 року, а розрахунок заборгованості за простроченими відсотками здійснено, тобто після узгодження річної процентної ставки та наслідків прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачки суми відповідної заборгованості.

Відповідач на спростування цих обставин не подав суду належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів, як передбачено статтями 12, 81 ЦПК України.

З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач належним чином не виконала зобов`язання за договором від 16 липня 2015 року, укладеним з позивачем, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 80 490,88грн., з яких 72 846,93 грн. заборгованість за тілом кредиту, 7643,95 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

Судові витрати розподілити відповідно до ст 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 76, 78, 81, 141, 259, 263-265, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» () заборгованість за кредитним договором б/н від 16 липня 2015 в розмірі 80 490,88грн., з яких 72 846,93 грн. заборгованість за тілом кредиту, 7643,95 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» () витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 684грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», , м. Київ, вул. Грушевського, буд 1Д.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

Повний текст рішення виготовлено 15 березня 2024 року

Суддя С.О. Демидова