Справа № 365/742/23
Номер провадження: 2/365/50/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13 березня 2024 року с-ще Згурівка

Згурівський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ХИЖНОГО Р.В.

за участю

секретаря судового засідання НОСОВОЇ О.О.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду № 2 в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Згурівської селищної ради, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , через свого уповноваженого представника адвоката Дембовського В.І., звернулися до Згурівського районного суду Київської області із вищевказаною позовною заявою, в якій просили визначити їм додатковий строк протягом одного місяця, достатній для подання заяви про прийняття спадщини ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначають, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивачів ОСОБА_6 , яка до дня смерті була зареєстрована та фактично проживала в селі Лизогубова Слобода Броварського району Київської області. Після її смерті відкрилася спадщина щодо майна померлої.

В лютому 2023 року позивачі поштою отримали ухвалу Згурівського районного суду Київської області від 30 січня 2023 року по цивільній справі № 365/33/23 про відкриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_5 до Згурівської селищної ради про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. В позовній заяві позивачем було зазначено, що ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , заповіла своїм внукам ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 в рівних частках кожному земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В додатках до позовної заяви було додано копію заповіту від 21.02.2017 року, який зареєстровано в реєстрі за № 3 та який посвідчено секретарем Лизогубовослобідської сільської ради Згурівського району Київської області. Згідно копії заповіту встановлено, що 21.02.2017 року ОСОБА_6 заповіла земельну ділянку (пай), в розмірі 3,7032 га, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку Серії ЯА № 499161, своїм онукам ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 в рівних частинах кожному. Тобто лише у лютому 2023 року позивачі дізналися про наявність цього заповіту та наявність права на спадкове майно.

12 вересня 2023 року позивачі звернулися до державного нотаріуса Згурівської державної нотаріальної контори Саркісян О.М. з метою оформлення спадщини за заповітом, яка повідомила позивачам, що вони пропустили встановлений законодавством строк для прийняття спадщини та рекомендувала звернутись до суду для визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Позивачі своєчасно не скористалися своїм правом і не подавали своєчасно відповідні заяви до нотаріальної контори в зв`язку з тим, що позивачам не було відомо щодо наявності відповідного заповіту, про наявність якого дізналися лише в лютому 2023 року. Крім того, вони є онуками померлої, тобто спадкоємцем другої черги, але при цьому є ще спадкоємці першої черги діти спадкодавця.

Ухвалою судді Згурівського районного суду Київської області від 22 листопада 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, учасникам справи встановлено строки для подання заяв по суті справи, задоволено клопотання про витребування доказів.

Ухвалою від 10 січня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання з`явилась відповідач ОСОБА_5 .

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку.

Представник позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 адвокат Дембовський В.І. направив до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без участі сторони позивачів на підставі наявних у справі матеріалів, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача Згурівської селищної ради В. Мокронос направив до суду клопотання, в якому зазначив, що відповідач визнає заявлені позовні вимоги, наслідки визнання позову йому відомі та зрозумілі, просив проводити розгляд справи без участі представника відповідача та не стягувати з відповідача судові витрати.

Відповідач ОСОБА_4 направив до суду клопотання про розгляд справи без його участі на підставі наявних у справі матеріалів, щодо задоволення позовних вимог не заперечував.

Суд визнав можливим розглядати справу за даної явки учасників справи, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін та неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення позову, оскільки вважає це не справедливим. Вона є дочкою померлої ОСОБА_6 та доглядала матір до самої смерті. Онуки ОСОБА_6 , позивачі у даній справі, нічим не допомагали. Позивачі знали про наявність заповіту, проте спочатку після смерті ОСОБА_6 погодились з тим, що все спадкове майно має бути оформлене на ОСОБА_5 , проте згодом передумали.

Обставини, викладені в позові підтверджуються дослідженими судом письмовими доказами.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивачів ОСОБА_6 (а.с. 13 - копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , а.с. 7, 11, 12 копії свідоцтв про народження).

Після смерті ОСОБА_6 позивачам ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а також третій особі ОСОБА_4 відкрилася спадщина за заповітом, посвідченим 21 лютого 2017 року секретарем Лизогубовослобідської сільської ради Годунок Н.М. та зареєстрованим в реєстрі за № 3. Спадщина за заповітом складається із земельної ділянки паю в розмірі 3,7032 га, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯА № 499161 (а.с. 14 копія заповіту). Зазначений заповіт є чинним, тобто він не скасований та не змінений.

За заявою відповідача ОСОБА_5 . Згурівською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 73/2023 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 також із заявою про прийняття спадщини за заповітом звернувся відповідач ОСОБА_4 . Позивачі, які є спадкоємцями за заповітом, із заявами про прийняття спадщини не звертались. Спадкоємцем першої черги за законом, який має право на обов`язкову частку у спадщині є син померлої, батько позивачів - ОСОБА_7 , проте останній спадщину у встановленому законом порядку не прийняв (а.с. 39-74 - копія спадкової справи № 73/2023).

12 вересня 2023 року позивачі звернулися до державного нотаріуса Згурівської державної нотаріальної контори Саркісян О.М. із заявою по питанню оформлення спадщини після смерті бабусі - ОСОБА_6 . Нотаріус відмовив позивачам в оформленні спадщини у зв`язку з тим, що вони із заявами про прийняття спадщини в шестимісячний термін не зверталися і на час смерті спадкодавці разом з нею не проживали, та рекомендував звернутись до суду (а.с. 15 копія відмови нотаріуса).

Позивачі обґрунтовують поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини тим, що вони не знали про існування заповіту ОСОБА_6 на їхню користь до лютого 2023 року. Крім того, вони є онуками ОСОБА_6 , в той час як є спадкоємці першої черги діти померлої, а тому із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк вони не зверталися.

В силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України).

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

В п. 23 вищенаведеної Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Верховний Суд у своїй постанові від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), з посиланням на постанову Верховного Суду України від 23.08.2017 № 6-1320цс17, зазначає, що за змістом ст. 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Відповідно до положень статті 63 Закону України «Про нотаріат» в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 , після смерті якої відкрилася спадщина. За життя ОСОБА_6 склала заповіт, яким заповіла своїм онукам ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 належну їй на праві власності земельну ділянку. Позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не є спадкоємцями першої черги спадкування за законом, про існування заповіту померлої на їхню користь дізнався в лютому 2023 року, після закінчення шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Нотаріус відмовив позивачам в оформленні спадщини за заповітом у зв`язку з пропуском строку на її прийняття.

Заперечення відповідача ОСОБА_5 ґрунтуються лише на її оцінці справедливості спадкування іншими спадкоємцями та не можуть бути прийняті судом до уваги.

Оцінюючи добуті в ході судового розгляду докази, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю та визначити позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 додатковий строк тривалістю в один місяць з дня набрання цим рішенням суду законної сили для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1220, 1223, 1268, 1269, 1270, 1272, ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 206, 258, 259, 263, 265, 268, 272, 273, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Згурівської селищної ради, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_2 додатковий строк тривалістю в один місяць з дня набрання цим рішенням суду законної сили для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначити ОСОБА_3 додатковий строк тривалістю в один місяць з дня набрання цим рішенням суду законної сили для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 15 березня 2024 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: Згурівська селищна рада, адреса: вулиця Українська, будинок 10, селище Згурівка Броварського району Київської області, 07601, ідентифікаційний код в .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

ГОЛОВУЮЧИЙ СУДДЯ Р.В. ХИЖНИЙ