Справа № 635/2745/24
Провадження №2/635/2673/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року Суддя Харківського районного суду Харківської області Лук`яненко С.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, в якому просить визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житловий будинок та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , та поділити між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 майно, що є їх спільною власністю, наступним чином:

-визнати в порядку поділу спільного майна за ОСОБА_1 право власності на частку житлового будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1

-визнати в порядку поділу спільного майна за ОСОБА_2 право власності на частку житлового будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1

Стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 19000 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема, щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі № 638/1988/17 (провадження № 61-30812св18), який в силу ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд повинен врахувати під час розгляду цієї справи.

Як вбачається з матеріалів поданої позовної заяви, предметом спору є житловий будинок та земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться на території Солоницівської територіальної громади Харківського району Харківської області.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17 липня 2020 року № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів» утворено в Харківській області: Харківський район (з адміністративним центром у місті Харків) у складі територій Безлюдівської селищної, Височанської селищної, Вільхівської сільської, Дергачівської міської, Липецької сільської, Люботинської міської, Малоданилівської селищної, Мереф`янської міської, Нововодолазької селищної, Південноміської міської, Пісочинської селищної, Роганської селищної, Солоницівської селищної, Харківської міської, Циркунівської сільської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ст. 125Конституції України та ст. 19 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суд утворюється, реорганізовується і ліквідовується законом, проект якого вносить до Верховної Ради України Президент України після консультацій з Вищою радою правосуддя. Підставами для утворення чи ліквідації суду є зміна визначеної цим законом системи судоустрою, необхідність забезпечення доступності правосуддя, оптимізації видатків державного бюджету або зміна адміністративно-територіального устрою.

У ст. 21 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначено, що місцевими загальними судами є окружні суди, які утворюються в одному або декількох районах чи районах у містах, або у місті, або у районі (районах) і місті (містах).

Відповідно до п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Відповідно до п. 3-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17 липня 2020 року№ 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року№ 64/2022"Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року№ 2102-IX.

На даний час не змінено систему місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів, водночас, до ухвалення Постанови Верховної Ради України від 17 липня 2020 року № 807-IX смт. Пересічне(Солоницівська територіальна громада) відносилось до Дергачівського району Харківської області.

Враховуючи, що предметом позову є майно, яке територіально не відноситься до Харківського районного суду Харківської області, суд вважає, що позов про поділ спільного майна подружжя має пред`являтись за місцезнаходженням вказаного нерухомого майна за правилами виключної підсудності, отже, спір у цій справі підсудний Дергачівському районному суду Харківської області.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З огляду на наведене дана справа підлягає передачі Дергачівському районному суду Харківської області до територіальної юрисдикції якого у порядку ч. 1 ст. 30 ЦПК України належить розгляд вищезазначеної позовної заяви.

Спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана. (ст.32 ЦПК України).

Разом з цим, до позовної заяви ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя додано заяву про забезпечення позову, якою на час розгляду справи позивач просить заборонити продаж і будь-яке відчуження спірного майна, а саме: житлового будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .

Дослідивши матеріали заяви, суддя приходить до висновку, що заяву про забезпечення позову слід також направити за підсудністю, виходячи з наступного.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (частина друга статті 149 ЦПК України).

Заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа (частина перша статті 152 ЦПК України).

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті (частина перша статті 153 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 187 ЦПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.

Заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі: 1) неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152 цього Кодексу; 2) повернення позовної заяви; 3) відмови у відкритті провадження у справі (частина тринадцята статті 158 ЦПК України)

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Системне тлумачення частини першої статті 153, частини тринадцятої статті 158, частини першої статті 187 ЦПК України дає можливість дійти висновку, що:

-законодавець передбачив відповідний процесуальний порядок розгляду заяви про забезпечення позову та вирішення питання про відкриття провадження у справі;

-для розгляду заяви про забезпечення позову та вирішення питання про відкриття провадження у справі встановлені різні процесуальні строки: два та п`ять днів відповідно;

-першочерговим при надходженні на розгляд суду заяви про забезпечення позову є надання оцінки щодо порядку звернення з нею до суду, за умови дотримання якого здійснюється її розгляд по суті.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 7 серпня 2020 р. у справі № 520/9674/19 про те, що у випадку подачі заяви про забезпечення позову одночасно із позовною заявою, суд першої інстанції першочергово повинен вирішити питання, чи підсудна дана справа цьому суду, чи відповідає позовна заява вимогам ст.ст. 175-177 ЦПК України, та, відповідно, чи є можливість відкриття провадження у справі, і вже у випадку позитивного вирішення вказаного питання, розглядати доцільність вжиття заходів забезпечення позову у справі.

Суд, вирішуючи питання про прийняття цивільної справи до розгляду, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про неможливість розгляду даної цивільної справи Харківським районним судом Харківської області.

Враховуючи, що пред`явлений позивачкою позов стосується нерухомого майна, тому при виборі підсудності даної категорії справи застосуванню підлягає ч. 1 ст. 30 ЦПК України. Об`єкти спірного нерухомого майна знаходяться на території Солоницівської територіальної громади. Таким чином, саме Дергачівський районний суд Харківської області є належним судом для розгляду цієї заяви про забезпечення позову.

Керуючись ч. 2 ст.27, п. 1 ч. 1 ст.28, 31,260,353 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя разом з заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову передати за підсудністю Дергачівському районному суду Харківської області .

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання судового рішення.

Суддя С.А.Лук`яненко