САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1063/23
Провадження №2/726/166/24
УХВАЛА

18.03.2024 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Асташев С. А., при прийнятті матеріалів справи № 726/1063/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання укладеним Договору найму житлових приміщень в гуртожитку, у запропонованій позивачем редакції,

У С Т А Н О В И В:

Постановою Верховного Суду від 28 лютого 2024 року скасовано рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 20 липня 2023 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 08 листопада 2023 року та передано справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 березня 2024 року, вказана справа передана на розгляд головуючого судді Асташева С.А.

Ознайомившись в процесі прийняття матеріалів справи до провадження із матеріалами цивільної справи, вважаю необхідним заявити самовідвід від розгляду вказаної справи на підставі п. 5 ч.1 ст. 36 ЦПК України з огляду на наступне.

Так, відповідно до положень п.5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

У пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність влади» № 8 від 13.06.2007 наголошується, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом. При цьому, наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких у сторін не виникало б будь-яких сумнівів у безсторонності судді та всього складу суду при розгляді даного позову.

Відповідно до п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» від 01.01.2001 незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При постановленні судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але і з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Так, відповідно до загальних принципів з практики ЄСПЛ, безсторонність (неупередженість) суду означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має встановлюватися, також і згідно з: суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (іншими словами чи не викликала поведінка судді об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача) («Fey проти Австрії», рішення від 24.02.1993, Series.A №255, пп.28 і 30, «Wettstein проти Швейцарії», №33958/96, п.42, ECHR 2000-ХІІ).

Крім того, п2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених резолюцією 2006/23 ООН від 27.07.2006р., встановлено, що суддя заявляє самовідвід від участі у розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим ухвалення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, якщо у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу визначено ст. 40 ЦПК України, відповідно до положень якої питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить до висновку про його обґрунтованість.

В даному конкретному випадку, суддя вважає, що є достатньо підстав для самовідводу у вказаній справі, оскільки існують обставини, які можуть викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, як у позивачки ОСОБА_1 , так і у стороннього спостерігача, з таких підстав.

Так, наразі на розгляді Вищої ради правосуддя знаходиться скарга ОСОБА_1 на дії судді Асташева С.А., провадження по якій триває.

Вказана скарга стосується провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно збережених коштів орендної плати.

Крім того рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 29.06.2023, під моїм головуванням, відмовлено у задоволенні зазначеної позовної заяви ОСОБА_1 .

В ході судового розгляду та винесення рішення суду судом розглядалося питання доведеності заявленої до стягнення суми безпідставно збережених коштів орендної плати та наявності між сторонами договірних відносин з приводу оренди житлових приміщень і укладеного двостороннього договору найму житла.

Тобто отриманий позов стосується тих самих сторін та питання визнання укладеним Договору найму житлових приміщень у гуртожитку, тобто наявності договірних відносин між ними.

Таким чином, незважаючи на те, що відсутні докази того, що головуючий суддя у даній справі є упередженим щодо розгляду даної справи та зацікавленим в її розгляді, а також є незалежним як професійний суддя, однак, відповідно до вимог чинного законодавства, підлягає безумовному відведенню від участі у подальшому розгляді даної справи у зв`язку з прямою вимогою чинного процесуального законодавства.

Тому, відповідно до вимог ст.ст.36,39 ЦПК України, вимоги заявленого головуючим суддею у даній справі самовідводу підлягають безумовному задоволенню, оскільки це передбачено чинним цивільно-процесуальним Законом та вимогами дотримання Бангалорських принципів поведінки суддів щодо виникнення можливих сумнівів в учасників даної справи або у будь-якого стороннього спостерігача.

У рішеннях «Білуха проти України», «Ветштайн проти Швейцарії» Європейський суд з прав людини наголошує, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Інститут відводу має важливе значення для реалізації демократичних принципів цивільного процесу, сприяє ефективному розгляду справи і забезпечує правильне вирішення спору. Норма про відвід гарантує неупередженість у здійсненні правосуддя, запобігає можливості скасування рішень за мотивами незаконності складу суду, заінтересованості певних суб`єктів, що з`ясувалися під час перевірки справи вищестоящими інстанціями.

Відвід (самовідвід) дозволяє виключити найменшу підозру в упередженості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть якщо насправді такої упередженості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.

Беручи до уваги вищевикладене, з метою забезпечення права сторін на справедливий суд, а також для попередження виникнення у сторін та сторонніх спостерігачів будь-яких сумнівів в неупередженості або об`єктивності судді, що в подальшому може негативно вплинути на об`єктивність постановленого рішення у справі, вважаю обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню самовідвід судді Асташева С.А. від розгляду цивільної справи № 726/1063/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання укладеним Договору найму житлових приміщень в гуртожитку, у запропонованій позивачем редакції.

Керуючись ст. ст. 14, 33, 36, 40, 41, 260, 268, 353 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити самовідвід судді Садгірського районного суду м. Чернівці Асташева С.А. по справі № 726/1063/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання укладеним Договору найму житлових приміщень в гуртожитку, у запропонованій позивачем редакції.

Справу № 726/1063/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання укладеним Договору найму житлових приміщень в гуртожитку, у запропонованій позивачем редакції - скерувати в канцелярію Садгірського районного суду м. Чернівці для повторного розподілу та визначення судді для розгляду справи за правилами, встановленими Цивільним процесуальним кодексом України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя С. А. Асташев