КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
26 березня 2024 року місто Київ
провадження номер: 22-з/824/460/2024
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),
суддів: Невідомої Т.О., Нежури В.А.,
за участю секретаря - Мазурок О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою представника ОСОБА_1 - адвоката Івасина Олександра Романовича про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів,
У листопаді 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів.
Позовна заява мотивована тим, що 11 листопада 2020 року о 13 год 00 хв. по проспекту Голосіївському, 82, у місті Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля «Hyundai Elantra», державний номерний знак (далі - д.н.з.) НОМЕР_1 , «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля «Ford Fusion», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок якої автомобілі отримали механічні пошкодження. Вказував, що вина відповідача ОСОБА_1 у скоєнні ДТП встановлена постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 11 грудня 2020 року.
Зазначав, що відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку розмір шкоди (вартість відновлювального ремонту), заподіяної його майну, становить 277 566 грн 52 коп. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ТДВ «СГ «Оберіг» згідно полісу №ЕР-173021399. 23 червня 2021 року страховик розрахував суму збитку і виплатив позивачу 82 766 грн 52 коп., а тому позивач вважав, що з відповідача на його корись підлягає стягненню непокрита шкода майну в розмірі 194 800 грн 00 коп. відповідно до ст.1194 ЦК України.
З урахуванням наведеного, позивач ОСОБА_2 просив стягнути з відповідача ОСОБА_3 на свою користь 194 800 грн 00 коп. та судовий збір у розмірі 1 948 грн 00 коп.
Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2022 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму відшкодування у розмірі 194 800 грн 00 коп. та судовий збір у розмірі 1 948 грн 00 коп.

Постановою Київського апеляційного суду від 20 лютого 2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Івасина О.Р. задоволено. Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2022 року скасовано та ухвалено нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 922 грн 00 коп.

З апеляційної скарги вбачається, що представник ОСОБА_1 - адвокат Івасин О.Р. заявив, що орієнтовний розмір судових витрат ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції складатиме орієнтовно 18 000 грн 00 коп. (а.с.68-71).

22 лютого 2024 року, тобто протягом п`яти днів з дня прийняття постанови Київського апеляційного суду від 20 лютого 2024 року, представник ОСОБА_1 - адвокат Івасин О.Р. подав на електронну адресу Київського апеляційного заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 41 800 грн 00 коп. (а.с.191-192).

Заява мотивована тим, що постановою Київського апеляційного суду від 20 лютого 2024 року у справі №752/27125/21 було скасовано рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2022 року та повністю задоволено апеляційну скаргу. Відповідач у своїй апеляційній скарзі зазначив, що докази понесених судових витрат надасть протягом 5 днів з моменту ухвалення рішення у справі.

Вказав, що ОСОБА_1 понесе такі витрати на правову допомогу:

ознайомлення з матеріалами справи у Голосіївському районному суді міста Києва про стягнення коштів із клієнта - 2 год? 1 000 грн 00 коп. (за одну годину) = 2 000 грн 00 коп.;

вивчення судової практики, яка стосується справи №752/27125/21 - 4 год ? 1 000 грн 00 коп. (вартість однієї години) = 4 000 грн 00 коп.;

складання апеляційної скарги на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2022 року у справі №752/27125/21 - 6 год? 1 000 грн 00 коп. (вартість однієї години) = 6 000 грн 00 коп.

збір доказів, а саме: складання та направлення одного адвокатського запиту до страхової компанії щодо оцінки майна, яке постраждало, під час стягнення коштів за яким здійснюється у справі №752/27125/21 - 2 000 грн 00 коп.

участь у суді апеляційної інстанції адвоката - 4 000 грн 00 коп. за одне судове засідання, а саме: два судові засідання: 22 листопада 2023 року - 4 000 грн 00 коп., 20 лютого 2024 року - 4 000 грн 00 коп.

відповідно до п.3 додаткової угоди №2 від 23 серпня 2023 року ОСОБА_1 оплачує адвокату гонорар успіху у розмірі 10% від суми 194 800 грн 00 коп., а саме: 19 800 грн 00 коп протягом 30 календарних днів з моменту підписання вказаного акту.

Зазначає, що вказані судові витрати підтверджуються договором про надання правової допомоги від 11 серпня 2023 року, додатковою угодою №1 від 11 серпня 2023 року до договору, додатковою угодою №2 від 23 серпня 2023 року до договору, актом приймання-передачі наданих послуг від 21 лютого 2024 року.

Представник ОСОБА_2 - адвокат Каченюк О.І. подав заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій зазначив, що з огляду на фактичні обставини справи, стягнення витрат на професійну правову допомогу у розмірі 41 800 грн 00 коп. є неспівмірним та завищеним, зважаючи на невелику складність справи, розмір заявлених вимог (ціну позову), витрачений адвокатом час та не співрозмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Крім того, позивач не вдавався до правової допомоги під час розгляду справи у суді першої інстанції. Заявлена сума витрат може лягати непомірним тягарем для позивача, який наразі є військовослужбовцем і може спричинити фінансові труднощі у повсякденному житті.

Згідно з ч.ч.3,4 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Івасин О.Р. повідомлений судом апеляційної інстанції про судове засідання, призначене на 26 березня 2024 року на 09 год 50 хв., завчасно, в установленому законом порядку, проте у судове засідання не з`явився.

25 березня 2024 року на електронну адресу Київського апеляційного суду надійшла заява адвоката Івасина О.Р., в якій він просить розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення здійснювати за відсутності відповідача та його представника за наявними у справі матеріалами.

Зважаючи на належне повідомлення представника відповідача - адвоката Івасина О.Р. про розгляд порушеного заявником питання, колегія суддів вважає за можливе вирішити заяву про ухвалення додаткового рішення за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача - адвоката Каченюка О.І., який просив у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення відмовити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи заяви ОСОБА_1 - адвоката Івасина О.Р. про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів вважає, що вказана заява підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст.2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат (ст. 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст.137 ЦПК України);

3) розподіл судових витрат між сторонами (ст.141 ЦПК України).

Згідно зі ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За положеннями п.4 ст.1, ч.3 та ч.5 ст.27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до ст.19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (див. пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (див. пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (див. пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268).

Згідно з ч.1 ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

З матеріалів справи вбачається, що 11 серпня 2023 року між адвокатським об`єднанням «КЕЙС ЕНД ПАРТНЕРС ІНТЕРНЕШНЛ» в особі директора Івасина О.Р. (далі - Адвокат), який діє на підставі статуту, та ОСОБА_1 (далі - Клієнт) укладено договір про надання правової допомоги (далі - Договір), за яким адвокат приймає на себе зобов`язання здійснювати представництво прав та законних інтересів клієнта, надати правову допомогу клієнту у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням його порушених, оспорюваних, невизнаних прав та законних інтересів (а.с.192-193).

Відповідно до пункту 3 договору, послуги адвокат надає клієнту на платній основі згідно додаткових угод до цього договору.

Пунктом 2 додаткової угоди №1 до договору від 11 серпня 2023 року передбачено, що адвокат надає клієнту правову допомогу та отримує винагороду, а саме: ознайомлення з матеріалами справи у Голосіївському районному суді міста Києва про стягнення коштів з клієнта - 2 год? 1 000 грн 00 коп. (за одну годину) - 2 000 грн 00 коп. (а.с.193).

Пунктом 2 додаткової угоди №3 до договору від 23 серпня 2023 року передбачено, що адвокат надає клієнту правову допомогу та отримує винагороду, а саме: вивчення судової практики, яка стосується справи №752/27125/21 - 4 год?1 000 грн 00 коп. (вартість однієї години) = 4 000 грн 00 коп.; складання апеляційної скарги на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2022 року у справі №752/27125/21 - 6 год? 1 000 грн 00 коп. (вартість однієї години) = 6 000 грн 00 коп.; збір доказів, а саме, складання та направлення одного адвокатського запиту до страхової компанії щодо оцінки майна, яке постраждало під час ДТП, стягнення коштів за яким здійснюється у справі №752/271225/21 - 2 000 грн 00 коп.; участь у суді апеляційної інстанції адвоката - 4 000 грн 00 коп. за одне судове засідання (а.с.194).

З акту про приймання-передачі наданих послуг від 21 лютого 2024 року вбачається, що адвокат Івасин О.Р. та ОСОБА_1 склали цей акт про те, що послуги передбачені додатковою угодою №1 від 11 серпня 2023 року та додатковою угодою №2 від 23 серпня 2023 року, а саме: ознайомлення з матеріалами справи у Голосіївському районному суді міста Києва про стягнення коштів з клієнта - 2 год?1 000 грн 00 коп. (за одну годину) - 2 000 грн 00 коп.; вивчення судової практики, яка стосується справи №752/27125/21 - 4 год ? 1 000 грн 00 коп. (вартість однієї години) = 4 000 грн 00 коп.; складання апеляційної скарги на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2022 року у справі №752/27125/21 - 6 год ?1 000 грн 00 коп. (вартість однієї години) = 6 000 грн 00 коп.; збір доказів, а саме, складання та направлення одного адвокатського запиту до страхової компанії щодо оцінки майна, яке постраждало під час ДТП, стягнення коштів за яким здійснюється у справі №752/271225/21 - 2 000 грн 00 коп.; участь у суді апеляційної інстанції адвоката - 4 000 грн 00 коп. (за одне судове засідання), а саме, два судових засідань: 22 листопада 2023 року - 4 000 грн 00 коп., 20 лютого 2024 року - 4 000 грн 00 коп., надані якісно, в повному обсязі згідно з змовами зазначеного вище договору.

Відповідно до пункту 2 акту про приймання-передачі наданих послуг, за надані послуги клієнт оплачує адвокату винагороду в сумі 22 000 грн 00 коп. без ПДВ протягом 30 календарних дня з моменту підписання цього акту.

Згідно з пунктом 3 акту про приймання-передачі наданих послуг передбачено, що відповідно до пункту 3 додаткової угоди №2 від 23 серпня 2023 року клієнт оплачує адвокату гонорар успіху у розмірі 10% від суми 194 800 грн 00 коп., а саме: 19 800 грн 00 коп. протягом 30 календарних дня з моменту підписання цього акту (а.с.194).

Частиною 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Матеріалами справи підтверджується, що заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу направлена представником відповідача до суду у рамках встановлених ЦПК України порядку і строків подання.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року в справі №922/1964/21 (провадження №12-14гс22) зроблено висновок, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається ч.1 ст.30 Закону № 5076-VI як «форма винагороди адвоката», але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору. Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19), при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази оплати витрат на професійну правничу допомогу, а відтак суд позбавлений можливості встановлення їх реальності.

Як зазналось вище, в акті приймання-передачі наданих послу від 21 лютого 2024 року сторони договору погодили, що клієнт сплатить адвокату винагороду в сумі 22 000 грн 00 коп. без ПДВ та гонорар успіху у розмірі 10% від суми 194 800 грн 00 коп., а саме: 19 800 грн 00 коп., протягом 30 календарних дня з моменту підписання цього акту. Акт приймання-передачі наданих послуг підписаний 21 лютого 2024 року та містить детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат.

Таким чином, ОСОБА_1 мав сплатити адвокату Івасину О.Р. винагороду у сумі 22 000 грн 00 коп. та гонорар успіху у сумі 19 800 грн 00 коп., а всього 41 800 грн 00 коп., до 21 березня 2024 року.

Проте адвокат Івасин О.Р. не надав суду апеляційної інстанції станом на час розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення (26 березня 2024 року) доказів на підтвердження сплати ОСОБА_1 вказаних вище витрат у встановлений сторонами договору строк для остаточного розрахунку (21 березня 2024 року).

При цьому, колегія суддів враховує, що представнику відповідача було достеменно відомо про розгляд його заяви 26 березня 2024 року, про що також свідчить заява адвоката Івасина О.Р. подана до Київського апеляційного суду 25 березня 2024 року, в якій він просив розглядати заяву про ухвалення додаткового рішення за відсутності відповідача та його представника за наявними у справі матеріалами. Будь-яких додаткових документів дана заява не містить.

Таким чином, відсутність доказів реальності витрат на професійну правничу допомогу не дає можливості суду встановити їх дійсність, а відповідно доцільність їх стягнення з позивача.

З огляду на викладене, враховуючи, що представником відповідача не надано доказів того, що відповідач дійсно поніс витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом даної справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 134, 137, 246, 270 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Івасина Олександра Романовичапро стягнення витрат на професійну правничу допомогу залишити без задоволення.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів. У випадку проголошення лише вступної і резолютивної частини, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст додаткової постанови виготовлений 15 квітня 2024 року.

Головуючий

Судді: