Справа № 350/413/24
Номер провадження 2/350/226/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2024 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Пулика М.В.,

секретаря судового засідання Юречко Т.Б.,

позивачки ОСОБА_1 та її представника адвоката Ошуста С.Є.,

відповідача ОСОБА_2 та його представника адвоката Родікова І.С.,

представника Дубівської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області Стрижак Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Дубівська сільська рада Калуського району Івано-Франківської області про усунення перешкод у користуванні дорогою -

установив:

06.03.2024 ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 із позовом про усунення перешкод у користуванні дорогою. У позовній заяві просить ухвалити рішення, яким зобов`язати відповідача по справі ОСОБА_2 не чинити їй перешкоди в користуванні проїздною громадською польовою дорогою шляхом звільнення її самовільно захопленої (переораної) частини, відновлення її попереднього стану та розмірів і площі згідно Генерального плану забудови с.Вільхівка Калуського району Івано-Франківської області.

Ухвалою Рожнятівського районного суду від 07 березня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої провести в порядку загального позовного провадження.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Родікова І.С., заявив клопотання про закриття провадження в справі на підставі п.3 ч.2 ст.255 ЦПК України, оскільки існує рішення суду, яким у 2016 році Рожнятівським районним судом Івано-Франківської області уже вирішено аналогічний позов про усунення перешкод у користуванні дорогою. Нових доказів у даному позові не надано, позивачка долучила до справи матеріали, які вже були оцінені судом.

У судовому засіданні представник Дубівської сільської ради просила закрити провадження у справі мотивуючи тим, що дійсно у 2016 році Рожнятівським районним судом розглядався спір між позивачкою ОСОБА_3 , яка доводилася мамою ОСОБА_1 , яка у тій справі представляла інтереси позивачки з приводу польової дороги, яка є предметом спору у цій цивільній справі.

У судовому засідання позивачка ОСОБА_1 заперечила проти закриття провадження, вважає, що в 2016 році не було вирішено справу правильно, вона, як спадкоємець ОСОБА_3 претендує на користування громадською дорогою в урочищі «Перед села». Представник позивачки - адвокат Ошуст С.Є. вказав, що в справі, яка розглядалася в 2016 році, дійсно був той самий предмет спору, однак був інший склад учасників справи, тому провадження не може бути закрито.

Вислухавши учасників справи та дослідивши її матеріали, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд, приходить до таких висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Підстава для закриття провадження у справі визначена п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом тотожного спору, який вже розглянуто і остаточно вирішено по суті, оскільки після набрання рішенням законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав.

Закриття провадження у справі у цьому разі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір.

Аналогічний за змістом висновок зроблений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 20 червня 2018 року у справі № 761/7978/15-ц (провадження № 14-58цс18).

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, ухваленого між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях від 25 липня 2002 року у справі «Совтрансавто-Холдинг» проти України» та від 28 жовтня 1999 року у справі «Брумареску проти Румунії» зазначив, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Судом в засіданні було досліджено справу № 2/350/79/2016, з матеріалів якої встановлено, що ОСОБА_3 зверталася до Рожнятівського районного суду з позовом до ОСОБА_2 третя особа Вільхівська сільска рада Рожнятівського району Івано-Франківської області про усунення перешкод в користуванні польовою дорогою, в якому просила: постановити рішення, яким зобов`язат ОСОБА_2 не чинити їй перешкоди в користуванні польовою дорогою, заїздом до її земельної ділянки та її обслуговування, що в с.Вільхівка в урочищі «Перед села», шляхом приведення її в попередній стан.

Рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 06 вересня 2016 року в задоволення позову ОСОБА_3 відмовлено.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 жовтня 2016 року рішення Рожнятівського районного суду від 06 вересня 2016 року залишено без змін. Вказане рішення суду апеляційної інстанції набрало законної сили в день його ухвалення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_3 та була представником останньої в цій справі.

Таким чином, встановлено, що в даній справі ті самі сторони, а саме позивач ОСОБА_1 є правонаступником ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 , третя особа Дубівська сільська рада, є правонаступником Вільхівської сільської ради, тотожний предмет спору, тотожні позовні вимоги, а саме: зобов`язаня відповідача по справі ОСОБА_2 не чинити перешкоди в користуванні проїздною громадською польовою дорогою шляхом звільнення її самовільно захопленої (переораної) частини, відновлення її попереднього стану та розмірів і площі, окрім всього тотожні і підстави позову.

У висновках, що висловлені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18); від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18); від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (провадження № 14-364цс19); від 19 лютого 2020 року у справі № 210/4458/15-ц (провадження № 14-354цс19); від 04 квітня 2020 року у справі № 610/1030/18 (провадження № 14-436цс19); від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19); від 15 вересня 2020 року справі № 469/1044/17 (провадження № 14-317цс19), закладено основний принцип судового захисту порушеного права: один спір має вирішуватися судами лише один раз, по одному спору має прийматися лише одне судове рішення. Умови для ефективного захисту права: - належний рівень правничої допомоги - чітке формулювання позовних вимог, задоволення яких призведе до реального поновлення порушеного права чи інтересу, - можливість виконання ухваленого рішення.

За таких обставин, провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Дубівська сільська рада Калуського району Івано-Франківської області про усунення перешкод у користуванні дорогою, підлягає закриттю з підстав визначених п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, тобто у зв`язку із наявністю рішення (справа № 350/1703/15-ц) суду, яке набрало законної сили та ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Керуючись ст. 255 ЦПК України, суд

постановив:

Закрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Дубівська сільська рада Калуського району Івано-Франківської області про усунення перешкод у користуванні дорогою.

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складено 24.04.2024.

Суддя