Справа №932/5207/21
Провадження № 4с/932/34/23
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2024 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Овчиннікової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Кирилішиної В.Д.,

скаржника ОСОБА_1 ,

боржника не з`явилася,

державного виконавця не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за скаргою стягувача ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) Теслюк Ганни Павлівни, боржник ОСОБА_2 , про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) Теслюк Ганни Павлівни, боржник ОСОБА_2 , про зобов`язання вчинити дії. На обгрунтування скарги заявник зазначив, що на підставі його заяви від 30.01.2023 року державним виконавцем постановою від 13.02.2023 року відкрито виконавче провадження ВП № 70988277 з примусового виконання виконавчого листа № 932/5207/21 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 01.03.2022 року на електронну адресу заявника від державного виконавця надійшов розрахунок заборгованості по ВП № 70988277 щодо примусового виконання виконавчого листа № 932/5207/21, згідно з яким заборгованість ОСОБА_2 складає 50180,22 грн. 21.03.2023 року та 03.06.2023 року заявник звертався до державного виконавця з клопотанням про прийняття рішення про звернення стягнення на майно ОСОБА_2 , на заробітну плату , про встановлення тимчасового обмеження , про накладення на боржника штрафу у розмірі 20% від суми заборгованості за сплати аліментів, тощо. 27.06.2023 року заявником отримано відповідь державного виконавця щодо відсутності законних підстав для накладення штрафу, оскільки з моменту пред`явлення виконавчого листа на дату звернення стягувача не минуло 4 місяці. На звернення заявника від 04.09.2023 року державний виконавець надав відповідь 18.09.2023 року щодо відсутності підстав для винесення постанови про накладення штрафу на боржника ОСОБА_2 . Тому заявник вважає, що на підставі ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» наявні всі підстави для винесення постанови про накладення на боржника штрафу в розмірі 20% від розміру заборгованості зі сплати аліментів, яка станом на 01.06.2023 року складала 51149,22 грн. В зв`язку з чим просить суд зобов`язати державного виконавця Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) Теслюк Г.П. виконати вимоги п.14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» , а саме, винести постанову про накладення на боржника штрафу в розмірі 20% від суми заборгованості за сплати аліментів, який перерахувати стягувачу.

В судовому засіданні скаржник вимоги скарги підтримав, на її задоволенні наполягав.

Державний виконавець Теслюк Г.П. в судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про дату та місце судового розгляду. 22.02.2024 року подала письмовий відзив на скаргу, в якому проти задоволення скарги заперечувала, зазначила, що до Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Цетральному районах міста Дніпра Південно міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшов на примусове виконання виконавчий лист № 932/2507/21 виданий 09.01.2023 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у розмірі 2510,00 грн., щомісячно, але не менше одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття та заява про відкриття виконавчого провадження, на якій міститься відмітка вхідної кореспонденції відділу від 09.02.2023 вх. № 2354. 13.02.2023 року керуючись статями 3,4,24,25,26,27 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження яка винесена у АСВП за № 70988277. Відповідно до Пункту 5 розділ XVI Інструкції з примусового виконання рішень наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, виконавець: виносить повідомлення про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників 01.03.2023 року державним виконавцем винесено повідомлення. 16.03.2023 року керуючись статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанови про арешт коштів боржника та арешт майна боржника та внесено відомості до ДРРПННМ. 22.03.2023 року керуючись статтею 68,69,70 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника та направлено до виконання. Відповідно до частини 4 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. Відповідно до пункту 8 розділ XVI Інструкції з організації примусового виконання рішення виконавець накладає на боржника штраф у розмірі та у випадках, визначених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону. Постанова про накладення штрафу оформлюється відповідно до вимог пункту 7 розділу І цієї Інструкції та містить відомості про розмір заборгованості, яка утворилася з дня пред?явлення виконавчого документа до примусового виконання, та суму штрафу. Відповідно до матеріалів виконавчого провадження днем пред?явлення виконавчого листа є 09.02.2023 року, міститься відмітка відділу. Крім того боржником ОСОБА_2 було частково погашено заборгованість у червні 2023 та повністю погашено заборгованість у серпні 2023 року (додаток розрахунок заборгованості). З урахуванням Інструкції з організації примусового виконання рішення у державного виконавця відсутні підстави для винесення постанови про накладення на боржника штрафу , так як заборгованість з дня пред?явлення виконавчого документа до примусового виконання не перевищує суму відповідних платежів за один рік.

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про судовий розгляд скарги за її відсутності.

Суд, вислухавши пояснення скаржника ОСОБА_1 , дослідивши матеріали скарги, дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги з огляду на таке:

З постанови державного виконавця від 13.02.2023 року по ВП № 70988277 судом встановлено, що державним виконавцем відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 932/2507/21 від 09.01.2023 року про стягнення з ОСОБА_2 щомісячно на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2510 грн., але не менш одного прожиткового для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову 05.07.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

З розрахунку заборгованості ВП № 70988277 при примусовому виконанні виконавчого листа № 932/2507/21 судом встановлено, що заборгованість боржника ОСОБА_2 станом на 28.02.2023 року складає 50180,22 грн.

З розрахунку заборгованості ВП № 70988277 , наданого державним виконавцем Теслюк Г.П. станом на 01.01.2024 року судом встановлено, що боржник ОСОБА_2 , починаючи з лютого 2023 року з моменту відкриття виконавчого провадження, почала щомісячно сплачувати аліменти по 2833,00 грн., в червні 2023 року погасила частково в розмірі 38060 грн. заборгованість, в серпні 2023 року погасила заборгованість в розмірі 17966,97 грн., з серпня 2023 року сплачує щомісячно 2833 грн., станом на 31.01.2024 року ОСОБА_2 заборгованості зі сплати аліментів не має.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 447 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з частиною третьою статті 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку врегульовані Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до частини 14 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

Частиною 4 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що строк обчислення заборгованості за сплати аліментів для застосування заходів, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої, частиною чотирнадцятою статті 71 цього Закону, обчислюються з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на лютий 2023 року розмір заборгованості у цьому виконавчому провадженні становить:

-50180,22 грн заборгованість з 05 липня 2010 року по 09.02.2023 року (до відкриття виконавчого провадження);

- з лютого 2023 року боржник ОСОБА_2 щомісячно сплачувала аліменти в розмірі 2833,00 грн., в червні 2023 року погасила частково в розмірі 38060 грн. заборгованість, в серпні 2023 року погасила заборгованість в розмірі 17966,97 грн., з серпня 2023 року сплачує щомісячно 2833 грн., станом на 31.01.2024 року ОСОБА_2 заборгованості зі сплати аліментів не має (з моменту відкриття виконавчого провадження).

Отже, на час відкриття виконавчого провадження у боржника існувала заборгованість зі сплати аліментів.

Матеріали справи не містять доказів наявності у ОСОБА_2 заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців та за один рік, яка була нарахована після пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Таким чином, у державного виконавця були відсутні законодавчо мотивовані підстави для винесення постанови про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів

Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити з огляду на безпідставність.

Керуючись ст.ст. 260, 353, 439, 447, 450, 451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні стягувача ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) Теслюк Ганни Павлівни, боржник ОСОБА_2 , про зобов`язання вчинити дії відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали буде складено 15 березня 2024 року.

Суддя О.С. Овчиннікова