Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №943/1942/23

Провадження № 2/943/274/2024

22 квітня 2024 року

Буський районний суд Львівської області

в складі:головуючого-судді Журибіда Б. М.

при секретарі Пирка В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Буську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Буської міської ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

ОСОБА_2 звернулася в суд з означеним позовом, покликаючись на те, що має право на спадщину за законом після смерті батька, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в тому числі в порядку спадкової трансмісії на майно, що за життя належало бабусі ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батько позивачки та тітки за життя прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 в рівних частках по 1/3 кожному, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 27.09.2006 року, виданим державним нотаріусом. ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_4 , частково оформив свої спадкові права, однак не на все майно померлої. Батько за життя право власності на земельні ділянки, які належали матері, належним чином не зареєстрував, згідно реєстру речових прав такі і надалі рахуються за померлою ОСОБА_4 . Позивач частково прийняла спадщину після смерті батька як спадкоємець першої черги, згідно рішення Буського районного суду Львівської області від 30.11.2021 року. З метою прийняття спадщини на вищевказане спадкове майно позивач звернулася до нотаріуса. Однак через відсутність правовстановлюючих документів на земельні ділянки, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано за визнанням свого права звернутися до суду. Просить суд визнати за нею право на означене спадкове майно.

Позивач, до початку судового засідання, подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об`ємі, просить позов задовольнити.

Представник відповідача також подав заяву з проханням справу слухати у їх відсутності, заперечень проти позову не подав.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку про підставність позову, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Свідоцтвом серії НОМЕР_1 , повторно виданим 29.10.2020 року Буським РВ ДРАЦС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), підтверджується факт бабці позивачки смерті ОСОБА_4 , про що зроблено актовий запис № 25 від 01.10.2004 року.

Свідоцтвом серії НОМЕР_2 , повторно виданим 29.07.2020 року Буським РВ ДРАЦС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), підтверджується факт смерті батька позивачки ОСОБА_3 , про що зроблено актовий запис № 36 від 15.11.2007 року.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 є батько позивачки, ОСОБА_3 , тітка ОСОБА_5 та тітка ОСОБА_6 .

Батько та тітки за життя прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 в рівних частках по 1/3 кожному, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 27.09.2006 року, виданим державним нотаріусом Буської державної нотаріальної контори Дячик А.В.

ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_4 , частково оформив свої спадкові права, однак не на все майно померлої, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_3 заповіту не залишив. Згідно ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування визначається в порядку черговості, згідно ст. 1258 ЦК України.

Позивач є донькою останнього, що підтверджується матеріалами справи та має право на спадщину за законом після смерті батька у відповідності до ст. 1261 ЦК України, частково прийняла спадщину після його смерті на підставі рішення Буського районного суду Львівської області від 30.11.2021 року.

Брат позивачки, ОСОБА_7 від своїх спадкових прав після смерті батька відмовився, що підтверджується заявою про відмову від спадщини від 30.07.2020 року.

Інших першочергових спадкоємців, які б претендували на дане майно, судом не встановлено, і у суду немає повноваження щодо збирання доказів по справі, лише оцінка наявних у справі.

Спадкове майно після смерті ОСОБА_3 складається з наступного:

-1/3 частини земельної ділянки загальною площею 0,4283 га, в тому числі земельна ділянка площею 0,2500 га з кадастровим номером: :16:008:0011, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельної ділянки площею 0,1783 га з кадастровим номером: :16:008:1616, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в с. Старий Милятин Золочівського району Львівської області.

-1/3 частини земельної ділянки загальною площею 1,2932 га, яка в натурі була виділена по 1/3 частині кожному із спадкоємців ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . Відповідно 1/3 частина на яку мав право батько складається із земельної ділянки площею 0,4055 га з кадастровим номером: :13:001:0029, та земельної ділянки площею 0,0257 га з кадастровим номером: :12:001:0048, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Буської міської ради (колишньої Милятинської сільської ради).

Батько позивачки за життя право власності на вищевказані земельні ділянки належним чином не зареєстрував, згідно реєстру речових прав такі і надалі рахуються за померлою ОСОБА_4 .

Право власності на земельну ділянку площею 0,4283 га за ОСОБА_4 підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ЛВ № 2939 від 31.03.1997 року та витягами з ДЗК.

Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 27.09.2006 року, виданим державним нотаріусом Буської державної нотаріальної контори Дячик А.В. підтверджується, що батьку позивачки ОСОБА_3 було видано свідоцтво на 1/3 частину земельної ділянки загальною площею 0,4283 га ( в тому числі земельна ділянка площею 0,2500 га та площею 0,1783 га), однак він право власності на вказані земельні ділянки за життя не зареєстрував.

Право власності на земельну ділянку (пай) площею 1,2932 га за ОСОБА_4 підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії І-ЛВ № 053631 від 28.02.2000 року.

При оформленні спадкових прав після смерті ОСОБА_4 , земельну ділянку (пай) загальною площею 1,2932 га було розділено між спадкоємцями в натурі по 1/3 частині кожному - ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . Відповідно 1/3 частину земельної ділянки, що мала належати батьку позивачки, було виділено в натурі, що становить площу 0,4055 га з кадастровим номером: :13:001:0029 та площу 0,0257 з кадастровим номером: :12:001:0048.

З метою прийняття спадщини на вищевказане спадкове майно позивач звернулася до нотаріуса. Однак через відсутність правовстановлюючих документів на земельні ділянки, нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Суд приходить до переконання, що позивач фактично прийняла спадщину після смерті спадкодавців, вступила у володіння та розпорядження спадковим майном.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельні ділянки переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням їх цільового призначення. Реалізувати своє законне право спадкування на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не може, так як відсутній оригінал державного акту на право приватної власності на землю у зв`язку з його втратою.

Відповідно до п. «г», ч.1, ст. 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 131 Земельного кодексу України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування.

Обставин, які б спростовували твердження позивача в позовній заяві, суд не знаходить, тому кладе їх в основу рішення.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позивач набула права власності на спадкове майно, на законних підставах, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в підготовчому судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 141, 247, 258-259, 264, 265, 354 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1220, 1222, 1223, 1225, 1258, 1261,1268 ЦК України, суд

ухвалив :

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , що зареєстрована в с. Новий Милятин Золочівського району Львівської області, право власності на спадкове майно, а саме:

-1/3 частину земельної ділянки загальною площею 0,4283 га, в тому числі земельна ділянка площею 0,2500 га з кадастровим номером: :16:008:0011, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельної ділянки площею 0,1783 га з кадастровим номером: :16:008:1616, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в с. Старий Милятин Золочівського району Львівської області;

-земельну ділянку площею 0,4055 га з кадастровим номером: :13:001:0029, та земельну ділянку площею 0,0257 га з кадастровим номером: :12:001:0048, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Буської міської ради (колишньої Милятинської сільської ради),

в порядку спадкування за законом, після смерті батька - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що за життя належали ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.

Суддя: Б. М. Журибіда