Справа № 522/3814/24
Провадження 2/522/3864/24
У Х В А Л А

14 березня 2024 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Науменко А.В., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича, Державного підприємства «Сетам», ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Акціонерне товариство «Піреус банк МКБ» про визнання електронних торгів недійсними

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича, Державного підприємства «Сетам», ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Акціонерне товариство «Піреус банк МКБ» про визнання електронних торгів недійсними.

Перевіривши виконання вимог статтей 175-177 ЦПК України, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Як вбачається з позовної заяви позивач просить суд визнати недійсними торги, проведені 14 лютого 2024 року Державним підприємством «Сетам» з реалізації арештованого майна боржника, а саме: однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Зі змісту ч.1 ст.650, ч.1 ст.655 та ч.4 ст.656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на електронних торгах є різновидом договору купівлі-продажу.

Спірні правовідносини щодо реалізації майна на електронних торгах врегульовані Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом МЮУ № 2831/5 від 29 вересня 2016 року.

Аналіз змісту наведених норм дає підстави для висновку, що правова природа процедури реалізації майна на електронних торгах полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника електронних торгів, та складанні за результатами їх проведення акта про проведення електронних торгів, що передбачено п.8 розділу X Порядку, та вказано, що акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно у випадках, визначених законодавством.

Тобто, вказаний акт є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а відтак є договором (п.34 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 910/856/17).

Відповідно до п.4 розділу X Порядку реалізації арештованого майна після повного розрахунку переможця за придбане майно на підставі протоколу про проведення електронних торгів складається акт про проведення електронних торгів, який підписується (затверджується) державним або приватним виконавцем.

Набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів.

Виходячи з наведеного сторонами договору купівлі-продажу, оформленого за результатами проведених електронних торгів, є продавці - державна виконавча служба та організатор електронних торгів, та покупець - переможець електронних торгів.

Такий же правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 910/856/17, де вирішуючи спір про визнання електронних торгів недійсними Велика Палата вказала, що ухвалюючи судове рішення у справі про визнання недійсним правочину, укладеного за результатами проведення електронних торгів, порушеної за позовом учасника електронних торгів, в якості відповідачів мають залучатись всі сторони правочину - державна виконавча служба, організатор електронних торгів і переможець таких торгів.

У зв`язку з тим, що позов подано до кількох відповідачів позовна заява у відповідності до п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України повинна містити зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Крім того, як вбачається із заявлених позовних вимог, спір існує з приводу примусової реалізації арештованого майна на електронних торгах переможцем яких відповідно до позову визнано ОСОБА_2 .

Позивачка зазначає, що перехід права власності на спірне майно, яким позивачка володіє відбувся незаконно.

З вищевказаного вбачається, що задоволення судом вказаної позовної вимоги спричинить зміну власника об`єкта нерухомого майна, а тому є майновою вимогою.

Вирішення спору вплине на склад майна сторін спору та, як наслідок, змінить власника майна, що в свою чергу слугує підтвердженням того, що позов піддається грошовій (вартісній) оцінці.

Позивачкою сплачено судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Спірними є правовідносини, що регулюють підстави та порядок відчуження майна на електронних торгах із порушенням вимог чинного законодавства.

Відтак, позовна заява містить недоліки, а саме не містить ціни позову, як того вимагає п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України та яка визначається відповідно до положень ст.176 ЦПК України.

У постанові ВП ВС від 26.02.2019 у справі №907/9/17, вказано, що наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову.

Відповідно до п.2 та п.9 ч.1 та ч.3 ст.176 ЦПК України ціна позову визначається:

2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна;

9) у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Таким чином, позовна заява не містить ціни позову.

Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір за позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачу необхідно подати позовну заяву із зазначенням ціни позову, змісту позовних вимог, в.т.ч. щодо кожного з відповідачів, а також долучити квитанцію про сплату судового збору у визначеному законом розмірі для позовної заяви майнового характеру.

Відповідно до положень статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.175, 176, ст.ст. 177, 185 ЦПК України, - -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича, Державного підприємства «Сетам», ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Акціонерне товариство «Піреус банк МКБ» про визнання електронних торгів недійсними- залишити без руху.

Встановити позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачу.

У разі не усунення зазначених недоліків у встановлений строк позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Науменко