УХВАЛА

15 березня 2024 року

м. Київ

справа № 236/4688/21

провадження № 61-3458ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 лютого 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення процентів, трьох відсотків річних та інфляційних втрат за договором позики,

встановив:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення процентів, трьох відсотків річних та інфляційних втрат за договором позики.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2023 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 : проценти за користування позикою за договором позики від 09 липня 2021 року за період з 12 липня 2021 року по 31 грудня 2022 року в розмірі 330 903, 21 грн; три проценти річних на суму заборгованості за договором позики від 09 липня 2021 року за період з 07 серпня 2021 року по 27 січня 2023 року в розмірі 7 358, 09 грн; інфляційні збитки, нараховані за період з 07 серпня 2021 року по 27 січня 2023 року за невиконання договору позики від 09 липня 2021 року в розмірі 52 006, 43 грн; витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 915, 55 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 13 лютого 2024 року рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2023 року скасовано.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 проценти за користування позикою за договором позики від 09 липня 2021 року за період з 12 липня 2021 року по 25 листопада 2021 року в розмірі 83 900, 21 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 908, 00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору за апеляційний розгляд справи у розмірі 2 994, 83 грн.

10 березня 2024 рокуОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд»надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 лютого 2024 року у вказаній справі.

За приписами пункту 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено, що з 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3 028, 00 грн.

Ціна позову в цій справі становить 390 267, 73 грн, що станом на 01 січня 2024 року не перевищує двохсот п'ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028, 00 грн * 250 = 757 000, 00 грн).

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п'ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягають касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржуване заявником судове рішення ухвалено в справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п'ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і воно не підлягає касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ухвалив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 лютого 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення процентів, трьох відсотків річних та інфляційних втрат за договором позики відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко