КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 755/4561/23 Апеляційне провадження № 22-ц/824/5217/2024Головуючий у суді першої інстанції -Катющенко В.П. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 квітня 2024 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Невідома Т.О., Соколова В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 26квітня 2023 року про повернення позовної заяви по цивільній справі за заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2023 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 42463.70 грн. (а.с 1-4).

Суд першої інстанції 17.04.2024 залишив позовну заяву без руху та надав позивачу строк на усунення недоліків зазначивши, що надані банком докази на підтвердження позовних вимог не засвідчені позивачем у відповідності до норм законодавства; позовна заява не містить перекладу деяких додатків на державну мову. (а.с 10-11)

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26.04.2024 позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 - повернуто заявнику. (а.с 77-78)

Ухвала мотивована тим, що ухвала суду про залишення позову без руху не була повністю виконано позивачем, а саме не було надано перекладу на державну мову деяких додатків до позовної заяви.

Не погоджуючись із ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 26.04.2024, АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просило скасувати ухвалу суду і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.(а.с. 79-82)

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник зазначає, що на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху, представником позивача було надіслано заяву про усунення недоліків, а також надано належним чином завірені копії додатків. Також зазначає, що на момент укладення кредитного договору були відсутні будь-які заборони щодо укладення договору російською мовою та банк не відносився ні до органів державної влади, ні до органів місцевого самоврядування. Надання позивачем деяких документів російською мовою не порушують жодну норму процесуального права, а тому не можуть бути підставою для залишення позову без розгляду або визнання його неподаним та повернення позовної заяви позивачу.

Також зауважує, що докази, надані до заяви про усунення недоліків, суд міг не взяти до уваги та відмовити в задоволенні позову, а не залишити позов без розгляду.

Вказує, що залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції порушив норми процесуального права та допустився надмірного формалізму і за наявностіпроцесуальної можливості для розгляду справи по суті дійшов помилкового висновку про повернення позовної заяви.

В порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду, яка зазначена в пункті 6 ч. 1ст. 353 ЦПК України, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. А відповідно до ч. 13ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Тому розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Заслухавшидоповідьсудді-доповідача, перевірившизаконність і обґрунтованістьухвали в межах доводів та вимогапеляційноїскаргизаявника, колегіясуддівдійшлависновкущо апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, у квітні 2023 року банк звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості.

До позовної заяви було надано розрахунок кредитної заборгованості, квитанція про сплату судового збору, а також, анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк», копія наказу банку щодо затвердження «Умов та правил надання банківських послуг».

Ухвалою Дніпровського районного суду від 17.04.2024 позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 залишено без руху з тих підстав, що надані банком докази на підтвердження позовних вимог не засвідчені позивачем у відповідності до норм законодавства а також, анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк», копія наказу банку щодо затвердження «Умов та правил надання банківських послуг», викладені іноземною мовою. Тому, суд першої інстанції вважає, що позивачем має бути поданий переклад на державну (українську) мову вищезазначених додатків. (а.с 10-11)

На виконання вказаної ухвали, 24.04.2023 від позивача надійшла заява про усунення недоліків, до якої було долучено засвідчені належним чином копії документів, зокрема і анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк», копія наказу банку щодо затвердження «Умов та правил надання банківських послуг» без перекладу.

Також банком було зазначено, що на момент укладення кредитного договору, у 2017 році банк не відносився ні до органів державної влади, ні до органів місцевого самоврядування, тому будь-яких заборон щодо укладання кредитного договору російською мовою були відсутні. Надані позивачем копія заяви позичальника та копія наказу про затвердження «Умов та Правил надання банківських послуг» на іноземній мові, не порушує жодну норму процесуального права, а тому не може бути підставою для залишення позову без розгляду або визнання позову неподаним з поверненням позовної заяви заявнику. (а.с. 12-13).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26.04.2024 позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 - визнано такою, що не подана та повернуто заявнику. (а.с 77-78)

За змістом п. 8 ч. 3ст. 175 ЦПК Українипозовна заява повинна містити: перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Згідно з ч. 2ст. 95 ЦПК Україниписьмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Згідно частин 4 - 6статті 95 ЦПК Українивстановлено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Частиною 3 статті 185 ЦПК України встановлено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175і 177цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

В той ж час, відповідно до ч. 1 ст. 9 ЦПК України цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.

Частиною 1 ст. 10 Конституції України встановлено, що державною мовою в Україні є українська мова.

У рішенні Конституційного Суду України від 14.12.1999 (справа № 10-рп/99) зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (ч. 5 ст. 10 Конституції України).

Відповідно до ч. 4ст. 9 ЦПК Україниучасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

Частиною 1статті 14 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної»визначено, що у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою.

Верховний Суд також неодноразово наголошував на тому, що подані судові документи повинні бути викладенні державною мовою. Правова позиція викладена Верховним судом України від 31.03.2020 у справі №636/398/19, (провадження № 61-5685ск20); від 19.03.2020 у справі № 629/5741/19 (провадження № 61-5019ск20); від 02.03.2020 у справі № 623/4072/19 (провадження № 61-2581ск20); від 27.02.2020 у справі № 638/6372/19 (провадження № 61-2956ск20).

Аналізуючи зазначені норми права та сталу судову практику слід дійти висновку, що заявник, звертаючись до суду, має подавати як саму заяву так і докази на підтвердження заявлених вимог, викладених державною мовою, тобто, документи повинні бути викладенні українською мовою.

Таким чином, з огляду на те, що позивачем не виконано вимоги ухвали суду від 17.04.2023, якою позовну заяву залишено без руху з підстав того, що анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанк, та копія наказу банку щодо затвердження «Умов та правил надання банківських послуг», викладені не державною мовою, тому обґрунтованим є висновки суду першої інстанції про повернення позовної заяви позивачу.

При цьому, слід звернути увагу, що позивач не позбавлений права повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

У зв`язку із вищезазначеним, доводи, наведені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду з їх оцінкою, а тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував обставини справи, дав об`єктивну оцінку зібраним і дослідженим доказам та обґрунтовано дійшов правильного висновку про повернення позовної заяви позивачу.

Відповідно дост. 375 ЦПК Українисуд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, увалу суду першої інстанції слід залишити без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.367,369,374,375,381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргуАкціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 26 квітня 2023 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді Т.О. Невідома

В.В. Соколова