Справа № 465/477/20 Головуючий у 1 інстанції: Кузь В.Я.
Провадження № 22-ц/811/1496/24 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Ванівського О.М.

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ЛМКП «Львівтеплоенерго» на рішення Франківського районного суду м.Львова від 03 квітня 2024 року у справі за позовом Львівського комунального підприємства "Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з гарячого водапостачання,-

ВСТАНОВИВ:

В січні 2020 року Львівське комунальне підприємство "Львівтеплоенерго» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з гарячого водапостачання

Позовні вимоги позивач обгрунтовував тим, що відповідно до ЗУ "Про теплопостачання" позивач є постачальною організацією, суб"єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії. Зазначав, що відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Текст договору приєднання, розміщений на офіційному сайті був опублікований в газеті "Високий замок" від 01.07.2014р. №92 (5156).

Відповідно до договору приєднання, предметом є те, що виконавець зобов"язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води (якщо конкретний будинок/приміщення фактично приєднані до мереж центрального опалення та мереж гарячого водопостачання виконавця), а споживач зобов"язується своєчасно оплачувати надані послуги централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води за встановленими відповідними уповноваженими органами тарифами для відповідних категорій споживачів, у строки і на умовах, що передбачені договором приєднання. Згідно довідки Ф-2 вбачається, що в квартирі АДРЕСА_1 станом на час подачі заяви проживають відповідачі та відповідно користуються послугами з централізованого опалення та послугами з централізованого постачання гарячої води. Відповідачам для здійснення оплати за надання послуг з теплопостачання відкритий особовий рахунок. Зазначає, що відповідачі не виконали свого зобов"язання щодо оплати послуг з централізованого опалення і послуг з централізованого постачання гарячої води, а тому зобов"язані оплатити суму боргу. Відтак, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив стягнути заборгованість в розмірі 23 277 (двадцять три тисячі двісті сімдесят сім ) гривень 02 коп. та витрати з оплати судового збору.

Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 03 квітня 2024 року відмовлено у задоволенні уточнених позовних вимог Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго» про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості за послуги з гарячого водопостачання у квартиру АДРЕСА_1 за період з 01. 11. 2017 року по 30.11.2018 року у вигляді 23277, 02 (двадцять три тисячі двісті сімдесят сім ) грн. 02 коп. та судового збору в сумі 2102 ( дві тисячі дві) грн.. 00 коп., за недоведеністю таких.

Рішення суду оскаржив позивач ЛМКП «Львівтеплоенерго», подавши апеляційну скаргу.

Покликається на незаконність, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення.

В обґрунтування скарги зазначає, що відповідачі проживають за адресою : АДРЕСА_2 , та відповідно користуються. послугами з централізованого опалення та послугами з постачання гарячої води, відтак між відповідачем та позивачем встановились фактичні договірні відносини з приводу надання послуг в сфері теплопостачання, а саме позивач надавав послуги відповідачу, останні такими послугами користувались, але оплату проводили тільки за послугу опалення, послуга гарячого водопостачання залишилась не оплаченою.

Розрахунок вартості послуги гарячого водопостачання проводився відповідно до вимог Постанови КМУ від 21.07.2005 року №630 «Правила надання послуг з централізованого опалення постачання холодної та гарячої води і водовідведення.» квартира АДРЕСА_1 не була обладнана приладом обліку гарячої води.

Нарахування за послугу з гарячого водопостачання проводилась відповідно до нормативів питного водопостачання та норм питомого водоспоживання населенням із системи центрального водопостачанням м. Львова затверджених рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради №161 від 29.02.2008р. та встановлених тарифів.

Стверджує, що відповідачем не було надано доказів ненадання або неналежного надання послуги гарячого водопостачання у кв. АДРЕСА_3 .

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі "Axen v. Germany", заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року "VarelaAssalinocontrelePortugal", заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частин 4, 5 ст.268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачем не доведено факту користування відповідачами послугами з централізованого постачання теплової енергії та гарячого водопостачання, а відтак факту наявності у відповідачів заборгованості за користування даними послугами.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду зважаючи на наступне.

Матеріалами справи та судом встановлено, що відповідно до довідки з місця проживання про склад сім"ї і прописки №1 від 21.09.2020р., така видана ОСОБА_3 , в тому що він проживає і зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , квартира є державною і складається з 4 кімнат житловою площею 65, 99 кв.м. В квартирі також зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

До матеріалів справи долучений договір приєднання про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води ЛМКП "Львівтеплоенерго" від 09.04.2019р., відповідно до умов якого позивач, як виконавець, зобов"язується своєчасно надавати споживачу відповідної якості послуги з централізованого опалення, послуги з централізованого постачання гарячої води (якщо конкретний будинок/приміщення фактично приєднані до мереж централізованого опалення та мереж гарячого водопостачання виконавця), а споживач зобов"язується своєчасно оплачувати ці надані послуги за встановленими відповідними уповноваженими органами тарифами для відповідних категорій споживачів, у строки і на умовах, що передбачені договором приєднання.

Згідно ухвали Франківського районного суду м. Львова від 22.04.2019р. скасовано судовий наказ №465/1017/19 виданий 22.03.2019р. про стягнення солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , 30 496 (тридцять тисяч чотириста дев`яносто шість) грн. 54 коп. заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води.

Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг з теплопостачання між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, регулюються Законом України «Про теплопостачання», «Про житлово-комунальні послуги», а також Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005 року, чинною у спірний період.

До житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами (пункт 2 частини 1 статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Права та обов`язки виконавця комунальної послуги та споживача визначені зазначеним вище Законом.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються, зокрема, на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій.

Пунктом 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що виконавцями послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності визначено суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії.

Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 6 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договір про надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення з використанням внутрішньо будинкових систем, що укладається виконавцем із споживачем фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договір приєднання.

Відповідно до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Судом встановлено, що, позивачем не надано доказів, що між сторонами укладався договір про надання послуг з центрального опалення, як і доказів, що договір приєднання, який долучений до позовної заяви, надсилався ЛМКП «Львівтеплоенерго» на адресу відповідачів.

Відповідно ж до ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання» від 02 червня 2005 року, споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно п.п. 18, 20, 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання, холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМ України від 21.07.2005 р. №630 розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. У разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства; з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідно до акту обстеження квартири АДРЕСА_1 , підписаного 27.02.2021р., зокрема, головою ОСББ "Сахарова 31" Цибирнак Я.П., у квартирі АДРЕСА_1 встановлений бойлер на підігрів води та зроблено розгалуження до кранів умивальника, душової та кухні, встановлені лічильник №008742 холодної води та №008727 гарячої води.

Згідно акту обстеження квартири АДРЕСА_1 , затвердженого 03 березня 2021 року головою ОСББ "Сахарова 31" ОСОБА_6 , квартира АДРЕСА_1 обладнана центральним опаленням. В квартирі відсутнє постачання гарячої води, оскільки три стояки в будинку, по яких подається гаряча вода, в тому числі до квартири АДРЕСА_3 , не працюють з 2009 року по цей час. На численні звернення до балансоутримувача будинку ЛКП «Вулецьке» та надавача послуг ЛМКП «Львівтеплоенерго» жодних результатів не дало. Мешканцями квартири АДРЕСА_3 17.06.2009 року встановлено водонагрівальний прилад - бойлер «Atlantic vm 100s4cm», у зв?язку з чим стояк у ванній кімнаті зовсім не працює. Мешканцями квартири АДРЕСА_3 в 2010 році встановлено прилади обліку гарячої та холодної води. Гаряча вода в квартирі АДРЕСА_3 виведена з водонагрівача в систему гарячого постачання до кранів (кухня, душ, умивальник). На даний час старі лічильники замінено на нові та зареєстровано. Прилад обліку, що обліковує гарячу воду знаходиться на позначці «0» з часу його заміни у 2019 році.

Відповідно до акту обстеження стояків подачі гарячої води від 04.05.2023р., підписаним, зокрема, головою ОСББ "Сахарова 31" Цибирнак Я.П., встановлено, що згідно з актом від 08.02.2012 року за підписом начальника БУ № 4 було проведено обстеження будинку АДРЕСА_4 та під час обстеження встановлено що із 6-ти стояків гарячого водопостачання працюють тільки 2 стояка, а в інших 4-ох - відсутня рециркуляція гарячої води, що спричиняє неякісне надання послуг. У відповіді головного інженера ЛКП «Вулецьке» №01 від 11.01.16 на заяву мешканців також встановлено, що окремі стояки подачі гарячої води не функціонують. Для подальшого відновлення гарячого водопостачання непрацюючих стояків подачі гарячої води необхідно провести роботи з заміни водозапірної арматури. Жодні ремонтні роботи з боку БУ №4 не були проведені. Станом на сьогодні в кв. 20 у ванній кімнаті зовсім не працює стояк гарячого водопостачання та відсутня рециркуляція гарячої води в стояку на кухні. Аналогічна ситуація склалася в інших квартирах, де на поверхах відсутнє забезпечування гарячою водою з причин непрацюючих стояків подачі гарячої води. Мешканці квартир, в яких не працюють стояки подачі гарячої води, змушені були встановити електробойлери для нагрівання води. В квартирі АДРЕСА_3 у 2010 році встановлений електробойлер для нагрівання води та зроблено розгалуження до кранів умивальника й душової у ванній кімнаті та на кухні, також встановлені лічильники холодної та гарячої води. На лічильнику гарячої води стоять нулі. ІТП відключений в червні 2020 року. ІТП опломбоване.

Встановивши, що у спірний період відповідачі послуг з гарячого водопостачання не отримували, оскільки не функціонують окремі стояки подачі гарячої води, а нарахування плати за послуги здійснено позивачем в загальному порядку, в той час, як такі послуги надаватися фізично не могли, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для стягнення спірної заборгованості.

Судом беззаперечно встановлено, що позивачу було відомо про те, що квартирі відповідачів відсутнє постачання гарячої води, що стверджується численними зверненнями до балансоутримувача будинку ЛКП «Вулецьке» та надавача послуг ЛМКП «Львівтеплоенерго», і жодних дій, спрямованих на приведення системи постачання гарячої води до попереднього стану, позивачем не вчинено.

Зважаючи на викладене, особа не може бути змушена до оплати послуг, які вона фактично не отримувала.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції є безпідставними, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні суду.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" - залишити без задоволення.

Рішення Франківського районного суду м.Львова від 03 квітня 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складений 03 вересня 2024 року.

Головуючий Ванівський О.М.

Судді Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.