РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 березня 2024 року

м. Рівне

Справа № 569/15280/23

Провадження № 22-ц/4815/453/24

Рівненський апеляційний суд у складі судді Хилевича С.В. перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 25 січня 2024 року в цивільній справі за позовом Акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 25 січня 2024 року позов АТ "Універсал Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ "Універсал Банк" заборгованість за Договором про надання банківських послуг "Monobank" від 29 липня 2020 року у розмірі 23 237 гривень 48 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ "Універсал Банк" судові витрати у розмірі 2684 гривні 00 копійок.

На вказане рішення суду ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, де заявлено клопотання про звільнення її від сплати судового збору за апеляційне оскарження судового рішення, покликаючись на положення п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір". В обгрунтування клопотання вказувала, що сума судового збору за апеляційне оскарження судового рішення перевищує 5% розміру її річного доходу за попередній календарний рік. На підтвердження зазначеного заявник долучила до скарги відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого їй доходу за третій та четвертий квартали 2022 року та перший і другий квартали 2023 року.

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 05 березня 2024 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, оскільки її покликання на положення п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", як на підставу для звільненння її від сплати судового збору, є необґрунтованими, адже у виниклих правовідносинах вона є відповідачем у справі, у зв`язку з чим на неї не поширюються положення Закону України "Про судовий збір", якими передбачено право на звільнення від сплати судового збору. Зазначеною ухвалою апеляційного суду вказану скаргу заявника залишено без руху та надано п`ятидений строк для усунення вказаних недоліків, а саме сплати судового збору у розмірі 4026 гривень 00 копійок.

15 березня 2024 року на адресу апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 у якій вона покликається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 29 листопада 2023 року у справі № 906/308/20, де зокрема зазначено: "Велика Палата Верховного Суду наголошує, що відмова ОСОБА_2 у звільненні від сплати судового збору за подання апеляційної скарги виключно з тієї підстави, що ОСОБА_2 є відповідачем у цій справі, без дослідження доказів, наданих відповідачем на підтвердження неможливості сплати ним судового збору, завдає шкоди самій суті права ОСОБА_2 на доступ до суду. Така відмова фактично позбавила ОСОБА_2 права на справедливий суд". Наголошує на тому, що судом не було розглянуто її клопотання по суті, тому вона змушена повторно заявити клопотання про звільнення від сплати судового збору з підстав передбачених ст. 8 Закону України "Про судовий збір" з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду.

Звертаючись із клопотанням про звільнення від сплати судового збору при поданні апеляційної скарги, ОСОБА_1 на підтвердження наявності підстав для звільнення від сплати судового збору долучила до скарги відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого їй доходу за третій та четвертий квартали 2022 року та перший і другий квартали 2023 року станом на 08 лютого 2024 року. З даних відомостей вбачається, що за третій та четвертий квартали 2022 року та перший і другий квартали 2023 року в реєстрі відсутня інформація про доходи ОСОБА_1 . Разом з цим вказано, що у вересні 2023 року їй нараховано 327 гривень 67 копійок (інші доходи).

Апеляційний суд звертає увагу заявника на те, що п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" передбачена можливість звільнення від сплати судового збору за умови, зокрема, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік. Відтак ОСОБА_1 мала подати інформацію про доходи за попередній календарний, тобто за період з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року, проте вона не виконала вимогу вказаної норми Закону України "Про судовий збір" надавши інформацію про власні доходи лише за перші два квартали 2023 року, що позбавляє суд можливості надати об`єктивну оцінку щодо майнового стану заявника. Крім того ОСОБА_1 не подавала до апеляційного суду будь-яких інших доказів на підтвердження відсутності інших джерел доходів (пенсія, банківські рахунки, рухоме чи нерухоме майно).

Між тим, особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Згідно ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Звільнення, зменшення, відстрочення, розстрочення сплати судового збору за клопотанням сторони є правом суду, а не його обов`язком, тому відбувається на розсуд суду у кожному конкретному випадку на підставі поданих стороною доказів та наведених у клопотанні підстав.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ "Kniat v. Poland" від 26 липня 2005 року № 71731/01, § 44).

Надавши належну оцінку клопотанню заявника про звільнення від сплати судового збору апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, оскільки ОСОБА_1 не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердженняіснування такого майнового стану, що унеможливлює сплату нею судового збору у вказаному судом розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відтак, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність продовження процесуального строку для усунення недоліків апеляційної скаргизаявником.

На підставі викладеного та керуючись ст. 127 ЦПК України,

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених в ухвалі Рівненського апеляційного суду від 05 березня 2024 року, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання цієї ухвали.

У випадку невиконання вимог ухвали судді в зазначені строки апеляційну скаргу буде визнано неподаною і повернуто особі, яка її подала.

Суддя Рівненського

апеляційного суду С.В. Хилевич