Провадження № 2-др/361/7/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ДОДАТКОВЕ)

04 березня 2024 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Коваль О.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари заяву ОСОБА_4 про стягнення витрат на правову допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , Броварської міської ради Броварського району Київської області, третя особа ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

30 листопада 2023 року до суду надійшла заява від представника відповідача ОСОБА_4 адвоката Хоменка І.М. про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на правничу допомогу у розмірі 17100,00 грн. в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , Броварської міської ради Броварського району Київської області, третя особа ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Заява обґрунтована тим, що 05.07.2023 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області у справі 361/10944/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , Броварської міської ради Броварського району Київської області, третя особа ОСОБА_6 про визнання права власності в порядку спадкування за законом було ухвалено рішення, яким у задоволенні позову було відмовлено.

При розгляді даної справи ОСОБА_4 було понесено судові витрати, що складаються витрат на професійну правничу допомогу, а відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі відмовив в задоволенні позову на сторону позивача покладаються усі судові витрати.

На виконання вказаних вимог закону до суду 29.10.2022 року було подано докази про розмір витрат на правничу допомогу, які відповідач сплатив у зв`язку з розглядом справи, а також детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (викладений в рахунках), і докази надіслання даних доказів позивачу справи.

04 грудня 2023 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Кивїської області Радзівіл А.Г. заяву прийнято до розгляду та призначено до розгляду на 26 лютого 2024 року.

26 лютого 2024 року позивач подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні даної заяви.

Посилалась на те, що представником відповідача до заяви про ухвалення додаткового рішення у справі не надано доказів направлення іншим учасникам справи даної заяви із додатками.

Відповідно ч.8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Ні відповідач ОСОБА_4 ні його представник ОСОБА_3 не зробили такої заяви ні до закінчення судових дебатів ні протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

В судовому засіданні представник відповідача заяву про винесення додаткового рішення підтримав та просив задовольнити.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні проти задоволення заяви про винесення додаткового рішення заперечували та просили відмовити. Позивач заперечувала про те, що представником відповідача проводились будь які переговори щодо мирного врегулювання спору.

Суд, вислухавши, представника відповідача, позивача та представника позивача, дослідивши письмові докази у справі дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 05.07.2023 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області у справі 361/10944/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , Броварської міської ради Броварського району Київської області, третя особа ОСОБА_6 про визнання права власності в порядку спадкування за законом було ухвалено рішення, яким у задоволенні позову було відмовлено.

При розгляді даної справи ОСОБА_4 було понесено судові витрати, що складаються з витрат на професійну правничу допомогу, а відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі відмови в задоволенні позову на сторону позивача покладаються усі судові витрати.

На виконання вказаних вимог закону до суду 29.10.2022 року було подано докази про розмір витрат на правничу допомогу, які відповідач сплатив у зв`язку з розглядом справи, а також детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (викладений в рахунках), і докази надіслання даних доказів позивачу справи.

Відповідно ч.8, 9 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Відповідно ч.1, п.2 ч. 2 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Відповідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу.

Відповідно ч. 2, 3, 4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат :1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) ;

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, сформульованому в постанові від 27 червня 2018 року у справі № 8261216/16, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

У рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України? (п. 80), від 10 грудня 2009 року у справі ?Гімайдуліна і інших проти України? (п.п. 34-36), від 23 січня 2014 року у справі ?East/West Alliance Limited проти України?, від 26 лютого 2015 року у справі ?Баришевський проти України? (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі ?Лавентс проти Латвії? зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Згідно з вимогами частин 1, 2, 5, 6 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 14.04.2021 у справі № 757/60277/18-ц (провадження № 61-15924св20).

При визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року. Так у справі ?Схід/Захід Альянс Лімітед? проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс-19).

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_4 звернувся за правничою допомогою адвоката Хоменка І.М. Між позивачем та адвокатом 19.04.2022 року було укладено договір про надання правничої допомоги № 25/22, також представником відповідача був складений рахунок №1/22 від 19.04.2022 на оплату послуг за надання правничої допомоги згідно договору № 25/22 від 19.04.2022 року з детальним описом наданих послуг виконаних адвокатом:

-вивчення позовної заяви, надання консультації 1500 грн.

-складення заяви про залучення третьої особи у справі 2000 грн.

-ведення переговорів щодо мирного врегулювання спору 1000 грн.

-представництво інтересів відповідача в підготовчому судовому засіданні у справі № 361/10944/21 з урахуванням часу потраченого на виїзд до суду 3500 грн.

Відповідно до рахунку № 2/22 від 19.04.2022 на оплату послуг за надання правничої допомоги згідно договору № 25/22 від 19.04.2022 року з детальним описом наданих послуг виконаних адвокатом:

-вивчення практики Верховного суду з приводу застосування норм права у справі №361/10944/21 на 3 арк. 2000 грн.

- складення заяви про врахування висновків щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного суду у справі №361/10944/21 на 3 арк. 3000 грн.

- складення заяви про понесення про доручення доказів понесення судових витрат у справі №361/10944/21 на 3 арк. 1600 грн.

- представництво інтересів відповідача в судовому засіданні під час розгляду справи по суті у справі №361/10944/21 з урахуванням часу потраченого на виїзд до суду 3500 грн.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви про відшкодування судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу адвоката, оскільки позивач заперечує проти задоволення даної заяви та зазначає, що ніяких переговорів з приводу мирного врегулювання спору, що не заперечувалось представником відповідача в судовому засіданні, а тому сума у розмірі 1000 грн., яка зазначена в розрахунку стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 76 83, 259, 263, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 витрати понесені на правову допомогу в розмірі 16100 грн. 00 коп., згідно укладеного договору про надання правничої допомоги № 25/22 від 19 квітня 2022 року про надання правничої допомоги.

В іншій частині заяви відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.