Провадження № 2/522/1201/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючої судді Ковтун Ю.І.,

за участі секретаря Лахматової С.В.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки - адвоката Шаповалова О.Ю.,

представника третьої особи Позднякової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки і піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Шаповаловим Олексієм Юрійовичем до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки і піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав, в якій просить: позбавити ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 22.02.2021 рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області по справі № 504/4391/20 шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з позивачкою та знаходиться повністю на її утриманні. Відповідно до судового наказу Приморського районного суду міста Одеси по справі №22/7906/21 від 20.05.2021, з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття. З жовтня 2020 року відповідач не приймає участі у вихованні дитини, аліменти не сплачує, у зв`язку із чим виникла заборгованість у розмірі 69277,75 грн. Жодних об`єктивних даних, які б вказували на наявність перешкод у вихованні відповідачем дитини - відсутні, так як і об`єктивних даних, які б вказували на те, що відповідач намагався виконувати батьківські обов`язки. З дитиною відповідач не спілкується протягом 2-х років (станом на дату подачі позову), життям дитини не цікавиться. На теперішній час дитина проживає в повноцінній родині, розвивається, відвідує ліцей № 15 Одеської міської ради, вважає та називає батьком нинішнього чоловіка позивачки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який в подальшому бажає усиновити ОСОБА_3 , якого любить і яким піклується. Жодного разу, за декілька років, відповідач не приймав заходів до налагодження стосунків із сином, одяг та взуття він не купував, подарунків на день народження та інші свята - не дарував, вихованням ніколи не займався, станом здоров`я та лікуванням не турбувався, фактично його виховує нинішній чоловік позивачки. Оскільки відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, в утриманні дитини участі не приймає, матеріально не забезпечує, позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та просить його задовольнити.

Ухвалою суду від 12 липня 2023 року відкрито провадження по справі та призначено вказану справу до розгляду у порядку загального провадження.

Ухвалою суду від 28 вересня 2023 року, без виходу до нарадчої кімнати, задоволено клопотання представника позивачки та замінено третю особу Орган опіки і піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради на Орган опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради.

Ухвалою суду від 28 вересня 2023 року витребувано від Органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської радивисновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Приморським РВ у місті Одеса ГУДМС України в Одеській області 22.02.2012) відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 28 вересня 2023 року закрито підготовче засідання по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 30 січня 2024 року визнано обов`язковою явку в судове засідання представника третьої особи Органу опіки і піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник - адвокат Шаповалов О.Ю. позов підтримали та просили його задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні 30.01.2024 позов визнав та не заперечував щодо позбавлення його батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В подальшому у судове засідання відповідач не з`явився, про розгляд справи судом повідомлявся належним чином.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про народження Серія НОМЕР_3 , що видано 16.07.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є: батько ОСОБА_2 та мати ОСОБА_5 (а.с.18).

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 22.02.2021 у справі № 504/4391/20 шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 21 - 26).

Відповідно до заяви ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 10.06.2023 ОСОБА_2 , який є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не спілкується з сином, не відвідує його (а.с. 12, 28).

Згідно характеристики, виданої класним керівником Одеського Ліцею № 15, на учня 4-В класу ОСОБА_3 зазначено про те, що мати та вітчим цікавляться навчанням сина та відповідально ставляться до його виховання в сім`ї, регулярно відвідують школу. Батько дитини за весь період навчання в ліцеї жодного разу не з`являвся, шкільним життям та успішністю сина не цікавиться (а.с. 16).

ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 69277,75 грн., що підтверджується довідкою старшого державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса ПМУ Міністерства юстиції Стоніс Т.Ю. від 10.05.2023р та розрахунку заборгованості (а.с. 27, 33).

Відповідно до ч.2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Як зазначено у п. п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.) що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально визнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.

Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц).

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач висловив свою свідому згоду на позбавлення його батьківських прав стосовно малолітнього сина, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення його батьківських прав.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку про обґрунтованість позову про позбавлення батьківських прав відповідача відносно його малолітньої дитини, оскільки судовим розглядом встановлено факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків щодо дитини.

Також суд зазначає, що у відповідності до вимог ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Відповідно до положень ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Оскільки з відповідача за рішенням суду присуджені до сплати аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , питання про стягнення аліментів при ухваленні рішення про позбавлення батьківських прав судом не вирішується.

Відповідно до частин 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав обґрунтовані та підлягають задоволенню.

При винесенні вказаного рішення суд враховує положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР N 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 7, 10-13, 18, 76-81, 89, 128-131, 141, 196-200, 211, 223, 247 ч.2, 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки і піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав, задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 12 березня 2023 року.

Суддя Ю.І. Ковтун