САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/150/24
Провадження №2/726/94/24
УХВАЛА

18.03.2024 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Асташева С. А.,

з участю секретаря судових засідань Сківернічук А.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду м. Чернівці, в режимі відеоконференції, клопотання сторін у цивільній справі № 726/150/24 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про захист прав споживачів та повернення банківського вкладу,

за участю учасників судового провадження:

представниці позивачки ОСОБА_2 ,

представника відповідача Самокиші В.Ю.,

У С Т А Н О В И В:

В провадженні Садгірського районного суду м. Чернівці перебуває цивільна справа № 726/150/24 за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Волошина Т.Б., до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про захист прав споживачів та повернення банківського вкладу.

Такий позов, згідно з даними протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.01.2024 переданий на розгляд судді Асташева С.А.

Ухвалою судді Садгірського районного суду м. Чернівці Асташева С.А. від 23.01.2024 вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 08 лютого 2024 року, яке за клопотанням представника відповідача ОСОБА_3 відкладено на 22 лютого 2024 року.

Також хвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 08.02.2024 вирішено клопотання представника відповідача Самркиші В.Ю. про участь у справі у режимі відеоконференції.

19.02.2024 на адресу суду надійшов відзив на позов від АТ «Сенс Банк» та ряд клопотань і заяв.

Підготовче судове засідання в подальшому відкладено на 04.03.2024 для надання представниці позивачки можливості для подачі заперечень на клопотання.

01.03.2024 надійшли заперечення на клопотання відповідача від представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Волошиної Т.Б.

У підготовчому судовому засіданні 04.03.2024 представниця позивачки ОСОБА_1 адвокат Волошина Т.Б. звернулася із заявою про доповнення предмету позову.

04.03.2024 судом отримано позовну заяву про захист прав споживачів та стягнення банківського вкладу у новій редакції, у якій позивач просила суд визнати дійсним Договір банківського вкладу № 48 від 08.09.2008 року, кладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк», а також стягнути із АТ «Сенс Банк» на користь позивачки гривневий еквівалент 298 754, 00 доларів США згідно офіційного курсу валют, встановленого НБУ, станом на дату прийняття рішення.

13.03.2024 представник відповідача АТ «Сенс Банк» - адвокат Самокиша В.Ю. подала клопотання про відмову у прийнятті позовної заяви у новій редакції та її повернення, вказуючи на те, що позивач у новій редакції позову звертається із двома позовними вимогами: вимогою про визнання дійсним договору, що є основною вимогою, а вимога про стягнення за цим договором є похідною. Вважає, що до позовної вимоги про визнання дійсним договору банківського вкладу №48 від 08.09.2008 не застосовується Закону України «Про захист прав споживачів», а як до похідної від неї стягнення коштів за нікчемним договором, теж не може бути застосований цей Закон. На думку представниці позивач не являється споживачем, а Банк надавачем послуг, договірні відносини між сторонами відсутні. Таким чином вважає, що позивачем змінено і предмет і підставу позову, що є недопустимим, а тому просить відмовити у прийнятті позовної заяви у новій редакції та повернути її ОСОБА_1 .

Також 13.03.2024 судом отримано клопотання представника відповідача АТ «Сенс Банк» - адвокат Самокиші В.Ю. про залишення позовної заяви у новій редакції без руху, на підставі ч.11 ст. 187 ЦПК України, оскільки позивачкою не сплачено судовий збір у справі за майнову та немайнову вимоги. Вважає, що до позовної вимоги про визнання дійсним договору банківського вкладу №48 від 08.09.2008 не застосовується Закону України «Про захист прав споживачів», як і до похідної вимоги стягнення коштів за даним нікчемним договором.

Крім того, 13.03.2024 представник відповідача АТ «Сенс Банк» - адвокат Самокиша В.Ю. подала клопотання про направлення справи № 726/150/24 за підсудністю до Голосіївського районного суду м. Києва на підставі п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, оскільки позивач обґрунтовує підсудність первісного позову місцем свого проживання, згідно з ч.5 ст. 28 ЦПК України (позови про захист прав споживачів). Однак враховуючи факт заявлення двох вимог зміст яких стосується правовідносин, які виникли за договором банківського вкладу, за відсутності договірних відносин між сторонами, до таких вимог не застосовується Закон України «Про захист прав споживачів». Тобто позов має бути переданий за підсудністю, відповідно до ч.2 ст. 27 ЦПК України, за місцезнаходженням відповідача.

18.03.2024 судом отримано заперечення на клопотання про відмову у прийнятті позовної заяви у новій редакції та заперечення на клопотання про залишення нової редакції позовної заяви без руху у зв`язку із несплатою судового збору.

У цих запереченнях представник позивача Волошина Т.Б. посилається на те, що підстав для відмови у прийнятті нової редакції позовної заяви немає, адже відповідно до частини 3 статті 49 ЦПК України, позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. Зміна предмету позову можлива, зокрема шляхом доповнення позовних вимог новими. Предметом первісного позову є стягнення з Банку коштів згідно договору банківського вкладу №48 від 08.09.2008 року, що укладений між ПАТ «Укрсоцбанк» та Позивачем. Підставою первісного позову є обставини (факт) укладення (підписання) між ПАТ «Укрсоцбанк» та Позивачем письмового Договору банківського вкладу №48 від 08.09.2008 року, внесення позивачем коштів на депозит згідно Договору банківського вкладу №48 від 08.09.2008 року, та факт відмови Банку від повернення Позивачу залишку по депозиту. У зв`язку із оспорюванням Банком чинності дії Договору банківського вкладу №48 від 08.09.2008 року, позивач вважав за необхідне доповнити позовні вимоги додатковою позовною вимогою - про визнання дійсним Договору банківського вкладу №48 від 08.09.2008 року в порядку ч.2 ст.218 ЦК України.

Вважає, що підставою первісного та позову у новій редакції виступають обставини (юридичні факти) підписання між ПАТ «Укрсоцбанк» та Позивачем письмового Договору банківського вкладу №48 від 08.09.2008 року, внесення позивачем коштів на депозит згідно Договору банківського вкладу №48 від 08.09.2008 року, та факт відмови Банку від повернення Позивачу залишку по депозиту. Тобто, первісний позов, та позов у новій редакції заявлений з одних і тих самих підстав. Просить врахувати, що підстави позову не можна змішувати з нормами права, на які посилається позивач.

Щодо клопотання про залишення нової редакції позовної заяви без руху у зв`язку із несплатою судового збору, представник позивача ОСОБА_2 теж подає своє заперечення у якому звертає увагу суду на те, що доповнення позову про стягнення банківського вкладу додатковою позовною вимогою про визнання дійсним договору банківського вкладу на підставі якого заявлена вимога про стягнення не дає підстав стверджувати, що така додаткова вимога повинна оплачуватися судовим збором.

За змістом статті 1 Закону «Про захист прав споживачів», вкладник за договором депозиту є споживачем фінансових послуг, а банк - їх виконавцем, який несе відповідальність за неналежне надання цих послуг, а тому вкладник, звертаючись до суду з позовом, пов`язаним з порушенням його прав за договором банківського вкладу, звільняється від сплати судового збору на підставі частини 3 статті 22 Закону «Про захист прав споживачів». Обрання споживачем такого способу захисту своїх прав - як визнання дійсним договору банківського вкладу, укладеного між споживачем і виконавцем, з огляду на його невизнання банківською установою (виконавцем) не може вважатися способом судового захисту, який не пов`язаний із захистом прав споживача, та таким, що потребує оплати судовим збором, оскільки Закон України «Про захист прав споживачів» не обмежує споживача банківських послуг у праві використання будь-якого способу судового захисту цивільних прав, який має на меті захистити порушене чи невизнане право споживача.

Також 18.03.2024 судом отримано заперечення представниці позивачки на клопотання відповідача про передачу справи до іншого суду за підсудністю, оскільки вважає, що відсутні такі підстави, оскільки предмет спору за поданим позовом виник у зв`язку із невиконанням Банком своїх зобов`язань за договором банківського вкладу №48 від 08.09.2008 року, укладеним між ПАТ «Уксоцбанк» та позивачем. Ухвалою Садгірського районного суду від 23 січня 2024 року було відкрито провадження у справі. Дана ухвала Відповідачем не оскаржувалася. Доповнення предмету позову позовною вимогою про визнання дійсним договору банківського вкладу не впливає на підсудність справи, так як зміст правовідносин сторін залишається незмінним невиконання банком своїх обов`язків за договором банківського вкладу. Позовна вимога про визнання дійсним договору банківського вкладу не змінює суті спору про захист прав споживачів, а тому не може бути підставою для передачі справи до іншого суду. Разом з тим просить врахувати і те, що відповідно до ч.2 ст.31 ЦПК України справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

У підготовчому судовому засіданні представник відповідача АТ «Сенс Банк» - адвокат Самокиша В.Ю. підтримала заявлені заяви та клопотання. Крім того, у зв`язку із наданням позову у новій редакції просила також врахувати скеровані клопотання про відмову у прийнятті та повернення такої позовної заяви, залишення її без руху. У випадку їх незадоволення просила направити справу за підсудністю.

Крім того представниця відповідача просила залучити до участі в справі в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 , оскільки у разі задоволення позову у даній справі у Банку буде наявне право на звернення з позовом до суду до неї в порядку регресу, а також Міністерство фінансів України, оскільки останнє є єдиним власником банку.

Адвокат Самокиша В.Ю. також клопотала про витребування доказів, які вона самостійно отримати не має змоги. Просить суд витребувати з ГУ ДПС у Чернівецькій області інформацію про доходи ОСОБА_1 за період з 01.01.2004 року по 31.12.2014 року, в тому числі декларації про майновий стан і доходи (податкові декларації), а також витребувати від ОСОБА_1 інформацію про її доходи, в тому числі декларації про майновий стан і доходи (податкові декларації) за аналогічний період. Також просила витребувати від позивачки оригінали документів, які додані до позову.

Крім того представник відповідача просила визнати обов`язковою участь ОСОБА_1 в судовому засіданні та викликати її для дачі особистих пояснень.

Також суду надано клопотання про призначення комплексної почеркознавчої та судової технічної експертизи документів та про зупинення провадження у справі.

У випадку незадоволення клопотань просила відкласти підготовче судове засідання у зв`язку із необхідністю подачі відзиву на позов у новій редакції.

Представниця позивачки ОСОБА_1 адвокат Волошина Т.Б. просила відмовити у задоволенні заявлених клопотань представника відповідача. Підтримала свої заперечення на вказані клопотання, просила врахувати доводи у них викладені.

Заслухавши позицію представників сторін, дослідивши отримані клопотання, заперечення на них та матеріали справи з їх підстав, доходжу таких висновків.

Щодо надходження позовної заяви у новій редакції, суд виходить із наступного.

Відповідно до вимог п.2 ч.2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Крім того, загальні положення ЦПК України вказують, що підстава позову це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача. Зміна підстав позову це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Підстава позову це частина позову, яка відображає обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що підтверджують кожну обставину, а також наявність підстав для звільнення від доказування.

Зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача.

Предмет позову це частина позову, яка становить матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, щодо якої суд повинен ухвалити рішення. Ця вимога повинна мати правовий характер, тобто бути врегульованою нормами матеріального права, а також підпадати під цивільну юрисдикцію.

Зміна предмету позову можлива, зокрема шляхом доповнення позовних вимог новими.

Предметом первісного позову є стягнення з Банку коштів згідно договору банківського вкладу №48 від 08.09.2008 року, що укладений між ПАТ «Укрсоцбанк» та Позивачем.

Підставою первісного позову є обставини (факт) укладення (підписання) між ПАТ «Укрсоцбанк» та Позивачем письмового Договору банківського вкладу №48 від 08.09.2008 року, внесення позивачем коштів на депозит згідно Договору банківського вкладу №48 від 08.09.2008 року, та факт відмови Банку від повернення Позивачу залишку по депозиту.

У зв`язку із надходженням від відповідача відзиву на позов з посиланням на те. що відповідач вважає договір банківського вкладу №48 від 08.09.2008 року нікчемним, позивачем було доповнено предмет позову новою вимогою про визнання договору банківського вкладу №48 від 08.09.2008 року дійсним в порядку ч.2 ст.218 ЦК України.

Предметом позову згідно нової редакції позовної заяви є визнання дійсним Договору банківського вкладу №48 від 08.09.2008 року, та стягнення з Банку коштів згідно договору банківського вкладу №48 від 08.09.2008 року, що укладений між ПАТ «Укрсоцбанк» та Позивачем.

Підставою позову згідно нової редакції позовної заяви є ті самі обставини (факти) укладення (підписання) між ПАТ «Укрсоцбанк» та Позивачем письмового Договору банківського вкладу №48 від 08.09.2008 року, внесення позивачем коштів на депозит згідно Договору банківського вкладу №48 від 08.09.2008 року, та факт відмови Банку від повернення Позивачу залишку по депозиту.

Тобто, підстави позову позивач не змінював, враховуючи, що підстава позову це частина позову, яка відображає обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги (п.5 ч.2 ст.119 ЦПК) і докази, що підтверджують кожну обставину.

При цьому підстави позову не слід змішувати з нормами права, на які посилається позивач. Таким чином посилання позивача на норму ч.2 ст.218 ЦК України як на підставу для захисту його прав споживача не впливає на підстави позову, оскільки це є правозастосуванням.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що наявні правові підстави для прийняття до розгляду позовної заяви у новій редакції, що не суперечить положенням ст. 49 ЦПК України.

Закон України «Про захист прав споживачів» не визначає певних меж своєї дії, та вичерпного переліку способів судового захисту прав споживачів, тобто слід мати на увазі, що способи захисту прав споживачів можуть визначатися цивільним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами, якщо їхньою метою (ціллю) є захист прав споживача у правовідносинах, що виникли між споживачем послуг та виконавцем.

Таким чином, за способом процесуального захисту позови у захист прав споживачів можна класифікувати на позови про визнання (п.п.1,2 ч.2 ст.16 ЦК), позови про присудження (п.п.3-5, 8,9 ч.2 ст.16 ЦК) та перетворювальні позови (п.п.6,7 ч.2 ст.16 ЦК).

Позов про визнання це позов, у якому споживач або продавець (виконавець) просить захистити його права шляхом підтвердження наявності чи відсутності в нього певного права чи обов`язку. Позови про визнання спрямовуються на усунення спору між сторонами шляхом внесення ясності в існуючі між ними правовідносини

З аналізу наведених законодавчих норм вбачається, що вкладник за договором депозиту є споживачем фінансових послуг, а банк - їх виконавцем, який несе відповідальність за неналежне надання цих послуг.

Тому вкладник, звертаючись до суду з позовом, пов`язаним з порушенням його прав за договором банківського вкладу, звільняється від сплати судового збору на підставі частини 3 статті 22 Закону «Про захист прав споживачів».

Така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року по справі № 817/649/16, та постанові Верховного Суду України від 11 травня 2016 року у справі № 6-37цс16 відступати від якого Велика Палата Верховного Суду не знайшла підстав.

Доповнення позову про стягнення банківського вкладу додатковою позовною вимогою про визнання дійсним договору банківського вкладу на підставі якого заявлена вимога про стягнення не дає підстав стверджувати, що така додаткова вимога повинна оплачуватися судовим збором, а також, що така вимога впливає на підсудність справи, так як зміст правовідносин сторін залишається незмінним невиконання банком своїх обов`язків за договором банківського вкладу.

Позовна вимога про визнання дійсним договору банківського вкладу не змінює суті спору про захист прав споживачів, а тому не може бути підставою для передачі справи до іншого суду і необхідності сплати судового збору.

Таким чином, суд не вбачає підстав для передачі справи до іншого суду.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.31 ЦПК України справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

Вирішуючи інші клопотання сторони відповідача, суд виходить із таких підстав.

Так, судом встановлено, що предметом даного спору є захист прав споживачів та повернення банківського вкладу.

Відповідно до положення ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень та суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Що стосується клопотання про витребування доказів, а саме у Головного управління ДПС у Чернівецькій області інформацію про доходи ОСОБА_1 , в тому числі декларації про майновий стан і доходи (податкові декларації); у позивача ОСОБА_1 витребувати інформацію про її доходи за період з 01 січня 2008 року по 31 грудня 2014 року, в тому числі декларації про майновий стан і доходи (податкові декларації), то судом встановлено, що представник відповідача просить суд про витребування відомостей та документів, які виходять за межі предмету спору та не сприятимуть з`ясуванню тих обставин, які мають значення для правильного вирішення даної справи, оскільки майновий стан позивача немає жодного відношення до факту неповернення банківського вкладу відповідачем.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч.1 ст.83 ЦПК України).

В силу ч.1 ст.84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що встановлено вимогою ч.2 ст.77 ЦПК України.

В той же час, як вказано вище, представник відповідача просить суд про витребування відомостей та документів, які виходять за межі предмету спору та не сприятимуть з`ясуванню тих обставин, які мають значення для правильного вирішення даної справи, оскільки майновий стан позивача немає жодного відношення до факту неповернення банківського вкладу відповідачем. Суд не оцінює факт та джерело походження коштів позивача у цій справі.

Окрім того, сторона відповідача не довела існування труднощів для неї в отриманні зазначених у клопотанні доказів, компетентним державним органом їй не відмовлено в наданні запитуваної інформації.

Що стосується витребування від ОСОБА_1 оригіналів доданих нею документів до позову, а саме: договору банківського вкладу № 48та розпорядження на виплату вкладу, суд виходить із того, що ч.2 ст. 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Так у своєму запереченні на таке клопотання відповідача представник позивача зазначає, що оригінали договорів банківського вкладу та розпорядження про внесення коштів, містяться в матеріалах кримінального провадження № 0000622 в томі № 6 а.с.74-83, що перебуває на розгляду Заставнівського районного суду Чернівецької області, про що достеменно відомо відповідачу, та останній також є стороною цього кримінального провадження, а тому має доступ до них. У межах вказаного кримінального провадження було проведено судово-почеркознавчу експертизу оригіналів таких документів.

Таким чином підстави для задоволення клопотання у цій частині та витребування від позивачки оригіналів поданих нею письмових доказів: договору банківського вкладу № 48та розпорядження на виплату вкладу не підлягає до задоволення, оскільки у позивача відсутні оригінали таких документів, а наразі вони знаходяться у матеріалах кримінального провадження, що перебуває на розгляді суду.

Щодо клопотання про залучення до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 та Міністерства фінансів України, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 53 ЦПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їх права або обов`язки щодо однієї із сторін, їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Так, зі змісту ч.1 ст.35 ЦПК України вбачається, що інтерес третьої особи полягає в тому, що рішення суду по спору між позивачем і відповідачем так чи інакше впливає на права третьої особи і щоб захистити свої права, третя особа повинна взяти участь у процесі.

Тобто треті особи - це особи, які мають певну зацікавленість у результаті справи, оскільки рішення може вплинути на їх права і обов`язки.

Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Отже клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, має бути обґрунтовано з наданням суду відповідних доказів того, що рішення у справі може вплинути на права та обов`язки особи, про залучення якої йде мова у клопотанні.

Так, предметом позову у даній справі є стягнення з банку вкладу (депозиту). Можливість стягнення з банку вкладу пов`язується з тим, що між позивачем та банком існували договірні відносини з розміщення банківського вкладу, і, як наслідок, банк не повернув позивачеві банківських вклад. Стягнення з банку вкладу не є підставою для залучення до участі у справі працівника банку, так як стягнення з працівника можливих збитків, завданих банку, не входить до предмету доказування у даній справі.

Тобто, представником відповідача необґрунтовано яким чином прийняте рішення по даній справі може вплинути на права чи обов`язки ОСОБА_5 .

Крім того, адвокат позивача пояснила, що колишній начальник відділення ОСОБА_4 , як колишній працівник банку, не зможе вплинути на результат розгляду справи. ОСОБА_4 оголошена в міжнародний розшук, Заставнівським районним судом Чернівецької області здійснюється спеціальне судове провадження за відсутності обвинуваченої ОСОБА_4 . Таким чином є недоцільним залучення її в якості третьої особи, оскільки ОСОБА_4 в судове засідання ніколи не з`явиться.

Що стосується залучення Міністерства фінансів України, то в обґрунтування заяви про залучення третьої особи Міністерства фінансів України зазначено, що майбутнє рішення у справі, у разі задоволення позову про стягнення коштів, може вплинути на права та обов`язки Держави України в особі Міністерства фінансів України, яке являється єдиним власником Банку, а тому має бути залучено до розгляду справи.

Разом з тим, представником відповідача не обґрунтована необхідність залучення з підстав впливу рішення у справі на права, свободи, інтереси або обов`язки Міністерства фінансів України.

Належність корпоративних прав не свідчить про обов`язкову (безпосередню) участь держави в управлінні установою, оскільки для цього створений відповідний орган управління. Крім того Банк як юридична особа має власний баланс, майно та кошти, а тому самостійно відповідає по своїм договірним зобов`язанням.

Відтак, у суду відсутні підстави для залучення до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Міністерства фінансів України. Взаємовідносини відповідача зі своїм власником не є предметом розгляду в ці й справі.

Щодо вирішення клопотання представника відповідача про призначення комплексної судової почеркознавчої експертизи та судової технічної експертизи документів, суд доходить такого висновку.

Згідно з ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Порядок призначення та проведення судово-почеркознавчої експертизи визначений Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 року № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 26.12.2012 № 1950/5).

Абзацами 2, 3 п. 1.1. п. 1. Розділу 1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень визначено, що об`єктом почеркознавчої експертизи є почерковий матеріал, в якому відображені ознаки почерку певної особи у тому обсязі, в якому їх можна виявити для вирішення поставлених завдань. Для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів.

На почеркознавчу експертизу надаються оригінали документів, відповідно до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 № 53/5.

Для проведення почеркознавчої експертизи необхідно також надати вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку і підпису певної особи від імені якої значиться підпис (та/або особи, яка виконала підпис від імені іншою особи).

Вільними зразками є рукописні тексти, рукописні записи (буквені та цифрові), підписи, достовірно виконані певною особою до дати складання досліджуваного документа; умовно-вільними є зразки почерку, виконані певною особою до виникнення справи, але пов`язані з обставинами цієї справи, або виконані після виникнення справи, але не в зв`язку з її обставинами; експериментальні зразки почерку це такі, що виконані безпосередньо для проведення експертизи (або експертного дослідження).

У разі неможливості пред`явити вільні та умовно-вільні зразки (смерть виконавця, від`їзд тощо) як зразки слід надавати документи або інші папери, на яких рукописні тексти (підписи) достовірно виконані особою, щодо якої ставиться питання з ідентифікації її як виконавця досліджуваного рукопису (наприклад, заяву про отримання паспорта (форма № 1), паспорт, різного роду посвідчення, на яких є власноручний підпис, тощо).

Так, представник відповідача АТ «Сенс-Банк», адвокат Самокиша В.Ю., у заявленому клопотанні просить суд призначити комплексну судову почеркознавчу та судову технічну експертизу документів, в яких мається підпис ОСОБА_4 , при цьому вільних зразків почерку та підпису останньої не надано.

Крім того, суду не надано об`єкт для експертного дослідження кліше печатки банку, з метою проведення технічного дослідження документів для вирішення питання - Чи було виконано відтиск печатки ПАТ«Укрсоцбанк» Ідентифікаційний код 00039019 на договорі №48 банківського вкладу від 08.09.2008 року та розпорядженні на внесення коштів на депозит від 04.04.2013 та розпорядженні від 20.10.2014.

Пунктом 3.5 Розділу 3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень визначено, що коли об`єкт дослідження не може бути представлений експертові, експертиза може проводитись за фотознімками та іншими копіями об`єкта (крім об`єктів почеркознавчих досліджень), його описами та іншими матеріалами, доданими до справи в установленому законодавством порядку, якщо це не суперечить методичним підходам до проведення відповідних експертиз.

Беручи до уваги зміст позовних вимог, предмет доказування, надані докази, а також враховуючи, що для вирішення питання стосовно можливості призначення проведення комплексної судової почеркознавчої та судової технічної експертизи підпису в зазначених у клопотанні документах, час друку вказаних документів та нанесення відтиску печатки банку обов`язковою умовою є наявність почеркового матеріалу, в якому відображені ознаки підпису ОСОБА_4 , а також печатки банку, у зв`язку з їх ненаданням стороною відповідача, вказана експертиза проведена бути не може, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Щодо клопотання про зупинення провадження у справі, суд виходить із того, що згідно із положень пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Статтями 251, 252 ЦПК України встановлено вичерпний перелік випадків, за яких суд зобов`язаний або має право зупинити провадження у справі.

Відповідно до абз.3 п.33 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року № 2, визначаючи наявність передбачених законом підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Поряд з цим, вказана процесуальна норма встановлює, що суд не може посилатись на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

В даному конкретному випадку предметом розгляду позову є стягнення з Акціонерного товариства «Сенс-Банк» на користь позивачки банківського вкладу за договором банківського вкладу, а обставинами, якими обґрунтовуються заявлені позовні вимоги є невиконання Акціонерним товариством «Альфа-банк» зобов`язання з повернення суми депозитного вкладу.

Перебування у провадженні Заставнівського районного суду Чернівецької області кримінальної справи №718/470/17 за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 3-5 ст.191, ч.2 ст.200 КК України не є підставою для висновку про неможливість розгляду даної цивільної справи до розгляду вказаного кримінального провадження.

Суд вважає, що клопотання сторони відповідача про зупинення провадження у справі та залишення позову без розгляду є безпідставним та необґрунтованим, адже, об`єктивної неможливості розгляду даної цивільної справи про захист прав споживачів до вирішення кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_5 , у суду не має. Зібрані у справі докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, а заявлений позов у цій справі та у кримінальному провадженні 718/470/17 не є тотожними через різні підстави позову.

З огляду на наведене, не встановлено об`єктивних перешкод для розгляду цієї справи з підстав наведених представником відповідача, а також відсутні підстави для зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у кримінальній справі №718/470/17 за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 3-5 ст.191, ч.2 ст.200 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

З урахуванням особливостей цієї цивільної справи, та з метою повного та всебічного дослідження усіх обставин, що мають значення для вирішення справи, суд вважає за необхідне визнати обов`язковою явку у судове засідання позивача ОСОБА_1 для надання особистих пояснень щодо обставин справи.

Представник АТ «Сенс-Банк» Самокиша В.Ю. не бажала висловила міркування про можливість призначення справи до розгляду по суті, хоча така можливість була їй забезпечена судом, а навпаки наразі заперечила проти призначення справи до розгляду по суті до часу вирішенням судом поданих нею клопотань. У випадку їх незадоволення просила надати можливість подати відзив у справі на позов у новій редакції.

У зв`язку із наданням можливості подати відповідачу відзив на позовну заяву у новій редакції, суд оголошує перерву у підготовчому судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 12, 35, 53, 76, 77, 81, 84, 95, 103, 189, 196, 197, 200, 247, 251, 252 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву (клопотання) представника позивача ОСОБА_1 адвоката Волошиної Тетяни Борисівни про доповнення предмету позову - задовольнити.

Прийняти до розгляду у цивільній справі № 726/150/24 позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про захист прав споживачів та стягнення банківського вкладу у новій редакції позову.

Клопотання представника відповідача АТ «Сенс Банк» Самокиші Вікторії Юріївни про відмову у прийнятті позовної заяви у новій редакції та її повернення, про залишення позовної заяви у новій редакції без руку, про направлення справи за підсудністю, про залучення третіх осіб, про витребування доказів, про призначення комплексної судової почеркознавчої та судової технічної експертизи документів, про зупинення провадження у справі - залишити без задоволення.

Клопотання представника відповідача АТ «Сенс Банк» Самокиші Вікторії Юріївни про обов`язкову участь у судових засіданнях позивача задовольнити.

Визнати обов`язковою участь позивача ОСОБА_1 в судових засіданнях та викликати її у наступне судове засідання для дачі особистих пояснень у справі.

Оголосити перерву у підготовчому судовому засіданні по справі № 726/150/24 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про захист прав споживачів та стягнення банківського вкладу (у новій редакції позову) до 04 квітня 2024 року о 10:30, що відбудеться в приміщені Садгірського районного суду м. Чернівці, що розташований за адресою: вул. Хотинська, 3 м. Чернівці.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки: https://sg.cv.court.gov.ua/sud2410/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя С. А. Асташев