ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/22709/23

Провадження № 22-ц/4820/413/24

Хмельницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Корніюк А.П. (суддя - доповідач), Костенка А.М., П`єнти І.В., секретар судового засідання Заворотна А.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/22709/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 листопада 2023 року (суддя Продан Б.Г., повне судове рішення складено 30 листопада 2023 року) у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство соціальної політики України, російська федерація, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, ОСОБА_1 вказував, що він проходив військову службу у Збройних Силах України, зокрема у ІНФОРМАЦІЯ_3 (з 30.03.2022 по 13.05.2022) та у ІНФОРМАЦІЯ_1 (з 15.05.2022 по 22.07.2022). Заявник зазначав, що 25.05.2022 під час виконання обов`язків військової служби, ремонтуючи службовий автомобіль ІНФОРМАЦІЯ_1 №НОМЕР_2, його стан здоров`я різко погіршився, він відчув інтенсивний пекучий біль за грудиною, у зв`язку із чим був госпіталізований і проходив лікування з 30.05.2022 по 07.06.2022 у КНП «Хмельницький обласний госпіталь ветеранів війни» та з 07.06.2022 по 09.07.2022 у КНП «Хмельницький обласний госпіталь ветеранів війни» ХОР. І за результатами лікування ОСОБА_1 встановлено діагноз: «Гіпертонічна хвороба III ст. (гіпертрофія лівого шлуночка, ангіопатія сітківки обох очей) 2 ступінь ІХС.Стенокардія напруги, стабільна форма, II ф.л. Післянфарктний (не-Q інфаркт міокарда задній від 25.05.2022) кардіосклероз, КГ: стеноз середнього відділу ПКА-50% (26.05.2022).СН-І ст. зі збереженою ФВ ЛШ. Гіпертонічна ангіопатія сітківки, гіперметропія слабкого ступеню обох очей. Пресбіопія.».

ОСОБА_1 вважає, що отримав захворювання під час виконання обов`язків військової служби внаслідок збройної агресії російської федерації, адже з прийняттям Президентом України Указу №64/2022 від 24.02.2022 та згідно з Законом України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2012 всі військові підрозділи, в тому числі військові частини, в яких він проходив службу, перейшли на штат воєнного часу та автоматично стали переведені на постійний штатний режим воєнного стану та на постійне казарменне положення й посилений режим несення служби, тобто на постійне перебування та несення служби на території військової частини, без можливості покидання постійного місця дислокації без дозволу командира.

Заявник зауважує, що 25.05.2022 коли у нього стався серцевий напад він безпосередньо виконував свої службові обов`язки - приймав участь у ремонті службового автомобіля, був в формі ЗСУ, з чого слідує, що це захворювання він отримав під час виконання обов`язків військової служби та внаслідок збройної агресії російської федерації.

Встановлення юридичного факту, що захворювання заявника було отримане під час виконання обов`язків військової служби внаслідок збройної агресії російської федерації буде породжувати юридичні наслідки, а саме можливість отримання відповідних компенсацій для здоров`я, отримання статусу жертви міжнародного збройного конфлікту з подальшим отриманням допомоги від гуманітарних організацій.

Зважаючи на викладене, ОСОБА_1 просив суд встановити факт, що він отримав захворювання «Гіпертонічна хвороба III ст. (гіпертрофія лівого шлуночка, ангіопатія сітківки обох очей). 2 ступінь ІХС.Стенокардія напруги, стабільна форма, II ф.л. Післяінфарктний (не-Q інфаркт міокарда задній від 25.05.2022) кардіосклероз. КГ: стеноз середнього відділу ПІКА-50% (26.05.2022).СН-1 ст. зі збережено ФВ ЛШ. Гіпертонічна ангіопатія сітківки, гіперметропія слабкого ступеню обох очей. Пресбіопія.» під час виконання обов`язків військової служби внаслідок збройної агресії російської федерації.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 листопада 2023 року заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погоджуючись із цим рішенням суду, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Так, апелянт посилається на те, що незаконною є відмова суду першої інстанції у задоволенні його заяви через недоведеність вимог та неможливість встановити причинно-наслідковий зв`язок між його хворобою та військовою агресією російської федерації Адже суду було надано ряд доказів, які підтверджують факт, що ОСОБА_1 отримав захворювання саме під час виконання обов`язків військової служби внаслідок збройної агресії російської федерації, зокрема: копію військового квитка, копії довідок про здоров`я, копію витягу з наказу, копію довідки ТОВ «КАПРЕМ», копію листа Чернівецького ВСП тощо. Ці докази, на думку апелянта, є належними та допустимими, оскільки підтверджують, що він не мав серцево-судинних захворювань до початку дії воєнного стану; під час служби по мобілізації він часто був в нарядах, під постійною напругою, а також постійно переживав щодо ризиків втратити життя внаслідок нападу російської федерації через обстріли військових частин; 25.05.2022 була ранкова затяжна повітряна тривога, а в момент, коли йому стало погано, він безпосередньо виконував обов`язки військової служби - здійснював ремонт службового автомобіля. Отже, різке погіршення здоров`я (наслідок) має причину - несення ОСОБА_1 військової служби та збройну агресію російської федерації.

Окрім цього, висновок суду першої інстанції про те, що хвороба набута у процесі життєдіяльності організму не відповідає дійсності, є необґрунтованим та не підтвердженим жодним доказом.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити його заяву в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Учасник справи та представники учасників справи до суду не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представники заінтересованих осіб про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 06 березня 2024 року клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, що призначена на 06.03.2024, яка надійшла на електронну адресу суду, повернуто заявнику відповідно до частини 4 статті 183 ЦПК України без розгляду.

Положеннями частини 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно положень частин 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що з 30 березня 2022 року по 13 травня 2022 року ОСОБА_1 проходив військову службу у ЗСУ у ІНФОРМАЦІЯ_3 та з 15 травня 2022 року по 22 липня 2022 року у ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією військового квитка № НОМЕР_1 (а.с.8-9).

На підставі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (по стройовій частині) МО України №208 від 22.07.2022 молодшого сержанта ОСОБА_1 , помічника начальника групи охорони та патрульно - постової служби взводу охорони та патрульно-постової служби роти Військової служби правопорядку відділу, звільненого наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (по особовому складу) від 21 липня 2022 року №16 - РС з військової служби у відставку за підпунктом "б" (за станом здоров`я) пунктом 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», визнано таким, що справи та посаду здав і направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.5).

Відповідно до виписки-епікризу із медичної карти стаціонарного хворого №1338 (22) ОСОБА_1 госпіталізований 25.05.2022 до КНП «ХОССЦ» відділення інвазивної кардіології та інтервенційної радіології №1 з діагнозом: ІХС. Гострий не-Q інфаркт міокарда (задній, від 25.05.2022). Стеноз ПМШГ ЛКА (КГ 26.05.2022). ГССН за Killip I (25.05.2022). Гіпертонічна хвороба III стадія, 3 ступінь. Ускладнений гіпертензивний криз (25.05.2022). Гіпертензивне серце (гіпертрофія ЛШ), Ризик 4. Екстрасистолічна аритмія. Ожиріння ІІI ст. Виписаний 30.05.2022 (а.с.10).

З огляду на перевідний епікриз із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №2140 молодший сержант за мобілізацією ОСОБА_1 з 30.05.2022 по 07.06.2022 перебував у стаціонарі КНП «Хмельницький обласний госпіталь ветеранів війни»; основний діагноз: Ішемічна хвороба серця. Гострий не Q інфаркт міокарду (задній від 25.05.2022). Коронаровентрикулографія: стеноз середнього відділу ПМШГ ЛКА (26.05.2022). (І 21.4). Гіпертонічна хвороба третя стадія (гіпертрофія лівого шлуночка, ангіопатія сітківки обох очей) СН I. (І 11.0); супутній діагноз: Аліментарне ожиріння III ступеня. Стеатогепатоз (а.с.7).

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №1317, ОСОБА_1 перебував у стаціонарі КНП «Хмельницький обласний госпіталь ветеранів війни» ХОР з 07.06.2022 по 09.07.2022; основний діагноз: Гіпертонічна хвороба III ст. (гіпертрофія лівого шлуночка, ангіопатія сітківки обох очей). 2 ступінь IXC. Стенокардія напруги, стабільна форма, ІІ ф.кл. Післяінфарктний (не Q інфаркт міокарда задній від 25.05.2022) кардіосклероз. КГ: стеноз середнього відділу ПКА-50 % (26.05.2022). СН-I ст. зі збереженою ФВ ЛШ. Гіпертонічна ангіопатія сітківки, гіперметропія слабкого ступеню обох очей. Пресбіопія. Аліментарно-конституційне ожиріння II ст. Стеатогепатоз без порушення функції (а.с.4).

Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого Амбулаторії загальної практики - сімейної медицини №3 КП «Хмельницький міський центр первинної медико-санітарної допомоги №2» Хмельницької міської ради від 10.08.2023, ОСОБА_1 на «Д» обліку з приводу серцево-судинних захворювань до 24.02.2022 не стояв (а.с.12).

Відмовляючи в задоволені заяви, суд першої інстанції виходив із недоведеності ОСОБА_1 причинно - наслідкового зв`язку між його хворобою «Гіпертонічна хвороба III ст. (гіпертрофія лівого шлуночка, ангіопатія сітківки обох очей). 2 ступінь ІХС. Стенокардія напруги, стабільна форма, II ф.л. Післяінфарктний (не-Q інфаркт міокарда задній від 25.05.2022) кардіосклероз. КГ: стеноз середнього відділу ПІКА-50% (26.05.2022).СН-1 ст. зі збережено ФВ ЛШ. Гіпертонічна ангіопатія сітківки, гіперметропія слабкого ступеню обох очей. Пресбіопія.» та військовою агресією російської федерації.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають нормам матеріального та процесуального права.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

При зверненні до суду із заявою про встановлення юридичного факту важливе значення має мета його встановлення, оскільки саме вона дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки.

Статтею 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) передбачено, що крім положень, які виконуються в мирний час, ця Конвенція застосовується в усіх випадках оголошеної війни чи будь-якого іншого збройного конфлікту, що може виникнути між двома чи більше Високими Договірними Сторонами, навіть якщо одна з них не визнає стану війни. В усіх випадках оголошеної війни чи будь-якого іншого збройного конфлікту, що може виникнути між двома чи більше Високими Договірними Сторонами, навіть якщо одна з них не визнає стану війни. Конвенція також застосовується в усіх випадках часткової або повної окупації території держави однієї з Високих Договірних Сторін, навіть якщо цій окупації не чиниться жодний збройний опір. Хоча одна з держав, які перебувають у конвенції може не бути учасницею цієї Конвенції, держави, які є її учасницями, залишаються зобов`язаними нею у своїх взаємовідносинах. Крім того, вони зобов`язані Конвенцією стосовно зазначеної держави, якщо остання приймає та застосовує її положення.

Статтею 4 Конвенції передбачено, що нейтральні держави за аналогією застосовують положення цієї Конвенції щодо поранених і хворих, а також медичного та духовного персоналу збройних сил конфлікту, прийнятих або інтернованих на території їхніх держав, а також знайдених померлих.

Апеляційний суд констатує, що сам по собі факт отримання захворювання під час виконання обов`язків військової служби в судовому порядку встановлений бути не може, проте, обґрунтовуючи необхідність встановлення факту того, що ОСОБА_1 отримав захворювання під час виконання обов`язків військової служби внаслідок збройної агресії російської федерації, заявник акцентував увагу на відсутність іншого позасудового способу встановлення причинно-наслідкового зв`язку між отриманням ним захворювання та військовою агресією російської федерації, оскільки такий порядок законодавством не визначено.

Разом із тим, по суті факт отримання захворювання є обґрунтуванням необхідності встановлення іншого факту.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що справедливість судового рішення вимагає, аби таке рішення достатньою мірою висвітлювало мотиви, на яких воно ґрунтується. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення й мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити: основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - документи, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Краска проти Швейцарії» від 19 квітня 1993 року визначено, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як передбачено статтями 76,77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Як слідує із підстав заяви ОСОБА_1 , останній звернувся в порядку окремого провадження до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, обумовлено необхідністю визначення його статусу, як жертви міжнародного збройного конфлікту, особи, яка перебувала під захистом Конвенції про поліпшення долі поранених і хворих у діючих арміях, що обумовлює виникнення прав та обов`язків, передбачених нормами міжнародного гуманітарного права (що складається з Женевських конвенцій про захист жертв війни від 12 серпня 1949 року, Додаткових протоколів до них, інших міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України) та отримання заявником допомоги від гуманітарних організацій (Міжнародного Комітету Червоного Хреста, Міжнародної Федерації товариств Червоного Хреста і Червоного півмісяця, Товариства Червоного Хреста України).

Відповідний юридичний факт є індивідуальним, оскільки має правові наслідки лише для заявника.

Отже, фактичною підставою звернення до суду ОСОБА_1 стала необхідність встановлення причинно-наслідкового зв`язку між захворюванням заявника та збройною агресією російської федерації проти України з метою подальшого отримання останнім допомоги від гуманітарних організацій.

Зазначене узгоджується із висновками Об`єднаної Палати Верховного Суду, що викладені у постанові від 05 грудня 2022 року у справі №490/6057/19.

Як слідує із матеріалів справи (наказу начальника Хмельницького зонального відділу Військової служби правопорядку (по стройовій частині) №208 від 22.07.2022), у позасудовому порядку вже встановлено, що ОСОБА_1 звільнено з військової служби у відставку (підпункт «б» пункт 2 частини 4 статті 26 «Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу») за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку або про непридатність до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців.

Між тим, враховуючи суть та мету заяви ОСОБА_1 і оцінивши у відповідності до вимог статті 89 ЦПК України надані учасниками справи докази, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про недоведеність причинно - наслідкового зв`язку між отриманим заявником захворюванням та військовою агресією російської федерації проти України.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про незаконність судового рішення, оскільки суду першої інстанції було надано докази на підтвердження отримання ОСОБА_1 захворювання під час виконання обов`язків військової служби внаслідок збройної агресії російської федерації. Адже для отримання ОСОБА_1 допомоги від гуманітарних організацій, як жертви міжнародного збройного конфлікту і особи, яка перебувала під захистом Конвенції про поліпшення долі поранених і хворих у діючих арміях, необхідно довести причинно-наслідковий зв`язок між захворюванням заявника та збройною агресією російської федерації проти України.

А надані ОСОБА_1 копії: військового квитка, довідок про стан здоров`я, витягу з наказу, довідки ТОВ «КАПРЕМ», листа Чернівнцького ВСП були предметом дослідження міськрайонного суду, яким у відповідності із вимогами статті 89 ЦПК України надано відповідну оцінку. І ці доводи заявника зводяться до незгоди апелянта із оцінкою доказів судом першої інстанції.

Оскаржуване рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи і підстав в межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.

Згідно зі статтею 141 ЦПК України судові витрати у зв`язку з переглядом судового рішення перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 - 384, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14 березня 2024 року.

Судді А.П. Корніюк

А.М. Костенко

І.В. П`єнта