Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/3328/24

Номер провадження: 4-с/511/15/24

04.09.2024 року суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Гринчак С. І., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шуляченко Миколи Борисовича, -

ВСТАНОВИВ:

29 серпня 2024 скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шуляченко Миколи Борисовича по виконавчому провадженню № 70607984 від 22.12.2022 року, в якій просив:

Визнати бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шуляченко Миколи Борисовича неправомірною та зобов`язати приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Шуляченко Миколу Борисовичу усунути порушення прав ОСОБА_1 шляхом скасування арешту та розблокування наступних рахунків, а саме: професійного рахунку самозайнятої особи адвоката в АТ «Універсал Банк»; професійного рахунку самозайнятої особи адвоката в АТ КБ «ПриватБанк»; пенсійного рахунку (для отримання пенсії) в АТ КБ «ПриватБанк»; зарплатного рахунку (для отримання заробітної плати) в АТ КБ «ПриватБанк».

Крім того в скарзі, ОСОБА_1 наводить мотиви пропущеного ним строку для звернення до суду та просить поновити йому строк для подання скарги.

В обґрунтування мотивів пропущеного строку скаржник ОСОБА_1 вказує, що порушення його прав з боку приватного виконавця Шуляченко М.Б. має триваючий характер, оскільки він так і не отримав належної ґрунтовної відповіді на свою заяву від 01.08.2024 року та заяву від 19.08.2024 року, яку приватний виконавець отримав 22.08.2024 року. Скаржник вважає, що очікування ним відповіді приватного виконавця Шуляченко М.Б. на його заяву є поважними причинами.

Таким чином, скаржник вважає, що строк звернення зі скаргою на бездіяльність приватного виконавця, ним не пропущений, але просить про його поновлення, якщо суд дійде іншого висновку.

Перевіривши скаргу на дотримання строків звернення до суду, а також дослідивши викладені у ній обставини та додані до неї письмові документи вважаю, що в задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку для подання скарги до суду слід відмовити, а подану скаргу повернути без розгляду з огляду на таке.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Положеннями ст.449ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Частиною 1 ст.127ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

В своїй постанові по справі № 2610/16140/2012 від 21.06.2022 року, Верховний Суд вказав, що строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.

У постанові від 07.07.2022 по справі № 712/12377/17 Верховний Суд зазначив, що згідно з частиною п`ятою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Системний аналіз вказаних процесуальних норм свідчить про те, що перебіг десятиденного строку для оскарження рішення, дій чи бездіяльності починається з наступного дня після настання події, з якою пов`язано його початок, тобто після фактичної або можливої обізнаності особи про порушення її прав і свобод. За загальним правилом строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, або відсутні докази поважності причин пропуску такого строку, скарга залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому, заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

В постанові Великої палати Верховного суду від 03 жовтня 2018 року у справі N320/7888/16-ц вказано, що стосується дотримання процесуальних строків, то, слід вважати, що сторони повинні таких дотримуватись та пропуск таких, за загальним правилом, призводить до втрати права особою на вчинення певної процесуальної дії у даному випадку на подання скарги.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При зверненні до суду скаржник окремого клопотання про поновлення строку для звернення зі скаргою не подав, але в скарзі навів свої мотиви того що, на його думку, порушення його прав має триваючий характер, пов`язаний з перепискою з приватним виконавцем, а саме очікування відповіді на його заяви від 01.08.2024 та від 19.08.2024 року.

З письмових додатків до скарги, вбачається, що дійсно ОСОБА_1 звернувся до приватного виконавця із заявою про зняття арешту з рахунків від 01.08.2024 року, та отримав на свою заяву відповідь приватного виконавця за вих.№40323 від 09.08.2024 року.

Далі зі змісту скарги, за твердженням, скаржника, не зрозумівши відповіді приватного виконавця, він звернувся до приватного виконавця з заявою від 19.08.2024 року за роз`ясненнями незрозумілої відповіді приватного виконавця №40323 від 09.08.2024 року та проханням розглянути заяву про зняття арешту та розблокування рахунків від 01.08.2024 року.

Вказана заява від 19.08.2024 року отримана приватним виконавцем 22.08.2024 року.

Разом з тим, суд вважає, що вказана обставина, а саме очікування відповіді на повторну заяву, жодним чином не перешкоджала заявнику одночасно з поданням такої заяви до виконавця, звернутися до суду зі скаргою на його бездіяльність щодо зняття арешту та розблокування банківських рахунків у строк, визначений п. «а» ч.1 ст.449 ЦПК України.

Так, отримавши 09.08.2024 року відповідь приватного виконавця з відмовою на свою заяву від 01.08.2024 року, заявник повинен був звернутись до Роздільнянського районного суду зі скаргою не пізніше 19.08.2024 року, проте скарга датована скаржником 27.08.2024 року надійшла до суду 29.08.2024 року.

Суд вважає, що зазначені заявником обставини щодо очікування відповіді приватного виконавця на його повторне звернення, не є поважними причинами пропуску процесуального строку звернення до суду зі скаргою на бездіяльність приватного виконавця, в зв`язку з чим підстави для його поновлення відсутні.

Відповідно до ч.7 ст.127 ЦПК України, про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася з відповідною заявою.

Згідно ст.126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається з закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для поновлення строків для оскарження бездіяльності приватного виконавця Шуляченко М.Б., в зв`язку з чим скарга підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку для оскарження дій приватного виконавця.

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шуляченко Миколи Борисовича, - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня винесення ухвали суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: С. І. Гринчак