П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2024 року м. Київ

Справа № 759/13234/18

Провадження: № 22-ц/824/2602/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Нежури В. А., Соколової В. В.,

секретар Сакалош Б.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на заочне рішення Святошинського районного суду міста Києва від 11 грудня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Сенька М. Ф.,

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя та його поділ,

у с т а н о в и в:

У серпні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя та його поділ.

Позов мотивований тим, що у період з 06 листопада 1999 року до 07 листопада 2018 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_1 . У цей період сторонами набуто майно, яке, на думку позивача, є об`єктами права спільної сумісної власності подружжя та підлягає поділу між сторонами, а саме: квартира АДРЕСА_1 ; автомобіль марки «MERSEDES-BENZ Е 280», 2007 року випуску, колір чорний, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , зареєстрований за відповідачем 07 жовтня 2010 року; автомобіль марки «LEXUS LX 570», 2011 року випуску, колір чорний, номер кузова НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 , зареєстрований за відповідачем 09 березня 2013 року; 28 земельних ділянок з кадастровими номерами: :05:009:0120; :05:009:0285; :04:001:0146; :04:001:0114; :04:001:0115; :04:001:0116; :04:001:0117; :04:001:0118; :04:001:0120; :04:001:0121; :04:001:0122; :04:001:0123; :04:001:0124; :04:001:0125; :04:001:0126; :04:001:0127; :04:001:0128; :04:001:0129; :04:001:0130; :04:001:0131; :03:001:0221; :03:001:0222; :03:001:0223; :03:001:0225; :03:001:0226; :03:001:0227; :03:001:0228; :03:001:0229.

ОСОБА_2 , з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 11 лютого 2020 року, просила:

1) визнати об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наступне майно:

квартиру АДРЕСА_1 ;

земельну ділянку з кадастровим номером :05:009:0120, площею 0,1501 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою:

АДРЕСА_2 ;

земельну ділянку з кадастровим номером :05:009:0285, площею 0,1315 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою:

АДРЕСА_3 ;

земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0146, площею 0,08 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для ведення садівництва за адресою: Новогребельська сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0114, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Новогребельська сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0115, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Новогребельська сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0116, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Новогребельська сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0117, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Новогребельська сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0118, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Новогребельська сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0120, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Новогребельська сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0121, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Новогребельська сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0122, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Новогребельська сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0123, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Новогребельська сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0124, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Новогребельська сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0125, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Новогребельська сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0126, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Новогребельська сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0127, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Новогребельська сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0128, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Новогребельська сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0129, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Новогребельська сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0130, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Новогребельська сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0131, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Новогребельська сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0221, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Пилиповицька сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0222, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Пилиповицька сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0223, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Пилиповицька сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0225, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Пилиповицька сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0226, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Пилиповицька сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0227, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Пилиповицька сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0228, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Пилиповицька сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0229, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Пилиповицька сільська рада, Бородянський район, Київська область;

2) визнати за нею в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на:

квартиру АДРЕСА_1 ;

земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0146, площею 0,08 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для ведення садівництва за адресою: Новогребельська сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0114, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Новогребельська сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0115, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Новогребельська сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0116, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Новогребельська сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0117, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Новогребельська сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0118, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Новогребельська сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0120, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Новогребельська сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0121, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Новогребельська сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0122, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Новогребельська сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0123, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Новогребельська сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0124, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Новогребельська сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0125, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Новогребельська сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0126, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Новогребельська сільська рада, Бородянський район, Київська область;

3) визнати за ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на:

земельну ділянку з кадастровим номером :05:009:0120, площею 0,1501 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою:

АДРЕСА_2 ;

земельну ділянку з кадастровим номером :05:009:0285, площею 0,1315 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою:

АДРЕСА_3 ;

земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0127, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Новогребельська сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0128, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Новогребельська сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0129, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Новогребельська сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0130, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Новогребельська сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0131, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Новогребельська сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0221, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Пилиповицька сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0222, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Пилиповицька сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0223, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Пилиповицька сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0225, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Пилиповицька сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0226, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Пилиповицька сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0227, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Пилиповицька сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0228, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Пилиповицька сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0229, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Пилиповицька сільська рада, Бородянський район, Київська область;

4) стягнути з ОСОБА_1 на її користь у рахунок відшкодування за відчуження без її згоди транспортних засобів марки «MERSEDES-BENZ Е 280», 2007 року випуску, колір чорний, номер кузова НОМЕР_1 та марки «LEXUS LX 570», 2011 року випуску, колір чорний, номер кузова НОМЕР_3 , грошову компенсацію у розмірі 98 100,00 грн.

Заочним рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 11 грудня 2020 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_2 у порядку поділу спільного майна подружжя право власності на:

квартиру АДРЕСА_1 ;

земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0146, площею 0,08 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для ведення садівництва за адресою: Новогребельська сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0114, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Новогребельська сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0115, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Новогребельська сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0116, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Новогребельська сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0117, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Новогребельська сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0118, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Новогребельська сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0120, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Новогребельська сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0121, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Новогребельська сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0122, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Новогребельська сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0123, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Новогребельська сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0124, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Новогребельська сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0125, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Новогребельська сільська рада, Бородянський район, Київська область.

Визнано за ОСОБА_1 у порядку поділу спільного майна подружжя право власності на:

земельну ділянку з кадастровим номером :05:009:0120, площею 0,1501 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою:

АДРЕСА_2 ;

земельну ділянку з кадастровим номером :05:009:0285, площею 0,1315 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою:

АДРЕСА_3 ;

земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0126, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Новогребельська сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0127, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Новогребельська сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0128, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Новогребельська сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0129, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Новогребельська сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0130, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Новогребельська сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0131, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Новогребельська сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0221, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Пилиповицька сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0222, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Пилиповицька сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0223, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Пилиповицька сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0225, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Пилиповицька сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0226, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Пилиповицька сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0227, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Пилиповицька сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0228, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Пилиповицька сільська рада, Бородянський район, Київська область;

земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0229, площею 0,12 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, для індивідуального садівництва за адресою: Пилиповицька сільська рада, Бородянський район, Київська область.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі

2 667,28 грн.

Право спільної власності сторін на вказане в судовому рішенні майно припинено.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі

5 286,00 грн та витрати, пов`язані із проведенням експертного дослідження оцінки майна, в розмірі 24 000,00 грн.

Не погодившись із таким судовим рішення, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову в позові.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що відповідачу не було відомо про існування ухвали Святошинського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2020 року, він не отримував заяву про збільшення позовних вимог, тому і не подав відзив на позов та відповідні докази. Суд першої інстанції ухвалив заочне судове рішення всупереч вимогам статті 280 ЦПК України, а саме за відсутності даних, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Наявний в матеріалах справи поштовий конверт з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» не може бути доказом належного повідомлення відповідача про розгляд справи, оскільки спростовується листом ОСББ «Наш дім на Львівській 22», згідно якого ОСОБА_1 з 01 листопада 2020 року по 31 травня 2021 року проживав за вказаною адресою разом зі своїм малолітнім сином. Суд, розглянувши справу 11.12.2020 року у відсутність відповідача, позбавив його, ОСОБА_1 , права на подання відзиву на позовну заяву та відповідних доказів щодо належності земельних ділянок на праві особистої приватної власності відповідачу, а саме земельних ділянок з кадастровими номерами :04:001:0114, :04:001:0115, :04:001:0116, :04:001:0117, :04:001:0118, :04:001:0120, :04:001:0121, :04:001:0122, :04:001:0123, :04:001:0124, :04:001:0125, :04:001:0126, :04:001:0127, :04:001:0128, :04:001:0129, :04:001:0130, :04:001:0131, :03:001:0221, :03:001:0222, :03:001:0223, :03:001:0225, :03:001:0226, :03:001:0227, :03:001:0228, :03:001:0229. Також не може бути поділена земельна ділянка з кадастровим номером :04:001:0146, яка була придбана позивачкою за її власні кошти. З огляду на викладене, просив суд апеляційної інстанції дослідити вказані письмові докази, які були долучені до заяви про перегляд заочного рішення. Вказав і про те, що автомобілі, зазначені позивачкою у позові, були відчужені в період шлюбу, а кошти з їх продажу були витрачені в інтересах сім`ї, що позивачкою не спростовано. Окрім того, суд невірно урахував вартість автомобілів при розподілі майна подружжя, оскільки згідно договору купівлі-продажу автомобіль «LEXUS LX 570» було відчужено за 250 000 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 заперечувала проти апеляційної скарги та вказала, що земельні ділянки купувалися за їх спільні заощадження. На момент придбання спірних земельних ділянок подружжя вже сімнадцять років було у шлюбі. Відповідач жодного майна не успадковував, не приватизував та не отримував у дарунок, тому у нього не було коштів, які належали б йому особисто.

Постановою Київського апеляційного суду від 11 січня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Заочне рішення Святошинського районного суду міста Києва від 11 грудня

2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 : квартиру АДРЕСА_1 ; земельну ділянку з кадастровим номером :05:009:0120, площею 0,1501 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_2 ; земельну ділянку з кадастровим номером :05:009:0285, площею 0,1315 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_3 ; транспортний засіб марки «MERSEDES-BENZ Е 280», 2007 року випуску, колір чорний, номер кузова НОМЕР_1 ; транспортний засіб марки «LEXUS LX 570», рік випуску 2011, колір чорний, номер кузова НОМЕР_3 .

У порядку поділу спільного майна подружжя визнано за ОСОБА_2 право власності на: частину квартири АДРЕСА_1 ; частину земельної ділянки з кадастровим номером :05:009:0120, площею 0,1501 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_2 ; частину земельну ділянку з кадастровим номером :05:009:0285, площею 0,1315 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_3 .

У порядку поділу спільного майна подружжя визнано за ОСОБА_1 право власності на: частину квартири АДРЕСА_1 ; частину земельної ділянки з кадастровим номером :05:009:0120, площею 0,1501 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_2 ; частину земельну ділянку з кадастровим номером :05:009:0285, площею 0,1315 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_3 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 вартість частки транспортного засобу марки «MERSEDES-BENZ Е 280», 2007 року випуску, колір чорний, номер кузова НОМЕР_1 , та частки транспортного засобу марки «LEXUS LX 570», 2011 року випуску, колір чорний, номер кузова НОМЕР_3 , що в загальній сумі становить 809 967,28 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали касаційні скарги.

Постановою Верховного Суду від 08 лютого 2023 року касаційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено частково, постанову Київського апеляційного суду від 11 січня 2022 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 28 лютого 2023 року справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його адвокат Микитишин О.М. підтримали апеляційну скаргу та просили її задоволнити.

ОСОБА_2 та її адвокат Титикало Р.С. заперечували проти апеляційної скарги, просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Треті особи ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

ОСОБА_3 у заяві від 09 жовтня 2023 року та ОСОБА_4 у заяві від 14.11.2023 року просили розгляд справи здійснювати без їх участі, а тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Вислухавши пояснення учасників справи, які з`явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Як убачається із матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 і ОСОБА_5 перебували в зареєстрованому шлюбі з 06 листопада 1999 року.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 07 листопада 2018 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 розірвано.

У період перебування сторін у шлюбі за відповідачем ОСОБА_1 було оформлено право власності на майно, а саме:

квартиру АДРЕСА_1 , яка згідно з відповіддю Київського міського бюро технічної інвентаризації зареєстрована за позивачем на підставі свідоцтва про право власності від

08 лютого 2010 року, виданого Головним управлінням житлового забезпечення м. Києва;

автомобіль марки «MERSEDES-BENZ Е 280», 2007 року випуску, колір чорний, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , зареєстрований за відповідачем 07 жовтня 2010 року;

автомобіль марки «LEXUS LX 570», 2011 року випуску, колір чорний, номер кузова НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 , зареєстрований за відповідачем 09 березня 2013 року;

земельні ділянки з кадастровими номерами: :04:001:0114, :04:001:0115, :04:001:0116, :04:001:0117, :04:001:0118, :04:001:0120, :04:001:0121, :04:001:0122, :04:001:0123, :04:001:0124, :04:001:0125, :04:001:0126, :04:001:0127, :04:001:0128, :04:001:0129, :04:001:0130, :04:001:0131, :03:001:0221, :03:001:0222, :03:001:0223, :03:001:0225, :03:001:0226, :03:001:0227, :03:001:0228, :03:001:0229, :05:009:0120.

За позивачем ОСОБА_5 у період перебування сторін у шлюбі було оформлено право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :05:009:0285 та :04:001:0146.

Транспортні засоби марки «MERSEDES-BENZ Е 280», 2007 року випуску, колір чорний, номер кузова НОМЕР_1 , та марки «LEXUS LX 570», 2011 року випуску, колір чорний, номер кузова НОМЕР_3 , відчужено

ОСОБА_1 у грудні 2017 року.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції вважав, що транспортний засіб марки «MERSEDES-BENZ Е 280», 2007 року випуску, колір чорний, номер кузова НОМЕР_1 , 13 грудня 2017 року зареєстровано за ОСОБА_6 , а транспортний засіб «LEXUS LX 570», 2011 року випуску, колір чорний, номер кузова НОМЕР_3 , 28 липня 2019 року зареєстровано за ОСОБА_7 , що підтверджується листом Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві від 30 липня 2019 року. Позивач стверджувала, що відчуження та перереєстрація вказаних транспортних засобів відбулась без її згоди, а тому вартість таких транспортних засобів повинна враховуватись під час поділу майна подружжя. Натомість відповідач у відзиві зазначав про те, що ці транспортні засоби були перереєстровані за згодою позивача. Зазначені доводи відповідача суд вважав безпідставними, оскільки вони спростовуються листом Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві від 25 листопада 2019 року № 31/26-806аз, згідно з яким у матеріалах справ щодо перереєстрації спірних транспортних засобів згода позивача відсутня. Тому, на переконання суду першої інстанції, вартість транспортних засобів, які відчужені відповідачем без згоди позивача, враховується при поділі всього спільного майна та визначенні частин кожного з подружжя. Суд першої інстанції також вказав, що якщо між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, то за позовом подружжя або одного з них суд може постановити рішення: про поділ майна в натурі, якщо це можливо без шкоди для його господарського призначення; про розподіл речей між подружжям з урахуванням їх вартості та частки кожного з подружжя в спільному майні; про присудження майна в натурі одному з подружжя, з покладенням на нього обов`язку компенсувати другому з подружжя його частку грішми. Запропонований позивачем поділ майна подружжя, з урахуванням його вартості відповідно до висновків експертного дослідження, в повній мірі відповідає вимогам закону та засадам рівності часток подружжя та здійснюється з урахуванням інтересів дітей. Водночас доводи відповідача про те, що спірні земельні ділянки придбано ним за власні кошти не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. На переконання суду першої інстанції, позовна вимога ОСОБА_2 щодо визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя не підлягає задоволенню, оскільки частиною другою статті 60 СК України встановлено презумпцію спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте під час шлюбу. Тобто те, що майно, набуте в шлюбі є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя презюмується. Разом з цим, позов в частині поділу майна подружжя є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Крім того, суд припинив право спільної сумісної власності на поділене майно на підставі статті 372 ЦК України.

Перевіряючи вказані висновки суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів ураховує наступне.

Відповідно до частини першої статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Тобто, статтею 60 СК України встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, хто її спростовує.

Відповідний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2019 року у справі № 339/116/16-ц, провадження № 61-15462св18.

Відповідно до статті 65 СК України дружина і чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (частина четверта статті 65 СК України).

Згідно зі статтями 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої, п`ятої статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя статті 368 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 370 ЦК України виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу, частиною другою якої передбачено, що якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Відповідно до статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).

У пункті 5 частини третьої статті 2 ЦПК України вказано, що основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина перша, третя статті 13 ЦПК України).

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина друга, четверта статті 12 ЦПК України).

У частинах першій, третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі статями 76, 77, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують, і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 78 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 264/949/19, зазначено, що у пункті 6 частини другої статті 356 ЦПК України передбачено, що в апеляційній скарзі мають бути зазначені, зокрема, нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Тлумачення пункту 6 частини другої статті 356, частин першої - третьої статті 367 ЦПК України свідчить, що апеляційний суд може встановлювати нові обставини, якщо їх наявність підтверджується новими доказами, що мають значення для справи (з урахуванням положень про належність і допустимість доказів), які особа не мала можливості подати до суду першої інстанції з поважних причин, доведених нею. У разі надання для дослідження нових доказів, які з поважних причин не були подані до суду першої інстанції, інші особи, які беруть участь у справі, мають право висловити свою думку щодо цих доказів як у запереченні на апеляційну скаргу, так і в засіданні суду апеляційної інстанції.

Вирішуючи питання щодо дослідження доказів, які без поважних причин не подавалися до суду першої інстанції, апеляційний суд повинен врахувати як вимоги частини першої статті 44 ЦПК України щодо зобов`язання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов`язки, так і виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи. Про прийняття та дослідження нових доказів, як і відмову в їх прийнятті, апеляційний суд зобов`язаний мотивувати свій висновок в ухвалі при обговоренні заявленого клопотання або в ухваленому судовому рішенні.

Направляючи справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, Верховий Суд вказав, що суду апеляційної інстанції першочергово слід вирішити питання про прийняття та дослідження нових доказів чи про відмову в їх прийнятті.

На виконання вказівок Верховного Суду, суд апеляційної інстанції, вирішуючи клоптання відповідача про прийняття та дослідження нових доказів, ураховує, що згідно статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Матеріали справи свідчать, що у звязку з відстороненням судді ОСОБА_8 від здійснення правосуддя 27 жовтня 2020 року був здійснений повторний розподіл цивільної справи № 759/13234/18 (т. 2 а. с. 100,101).

Увалою Святошинського районного суду м. Кива від 29 жовтня 2020 року вказану цивільну справу було прийнято суддею Сенько М.Ф. до свого проваження. Розгляд справи призначено пррводити за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 11 грудня 2020 року (т. 2 а. с. 102).

11 грудня 2020 року судом першої інстанції було ухвалено заочне рішення у справі.

Згідно ст. 189 ЦПК України, завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Згідно ст. 196 ЦПК України, для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій. Підготовче засідання має бути розпочате не пізніше ніж через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

За правилом статті 197 ЦПК України, упідготовчому засіданні суд, зокрема, у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви; може роз`яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи; з`ясовує, чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі; з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше; встановлює порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються під час розгляду справи по суті, про що зазначається в протоколі судового засідання;

Стаття 198 ЦПК України визначає порядок проведення підготовчого засідання

Підготовче засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом.

Суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках: 1) визначених частиною другою статті 223 цього Кодексу; 2) залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача; 3) в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 197 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

Суд може оголосити перерву у підготовчому засіданні у разі необхідності, зокрема у випадках: 1) заміни відведеного експерта, перекладача, спеціаліста; 2) невиконання учасником справи вимог ухвали про відкриття провадження у справі у встановлений судом строк, якщо таке невиконання перешкоджає завершенню підготовчого провадження; 3) неподання витребуваних доказів особою, яка не є учасником судового процесу; 4) витребування нових (додаткових) доказів.

У разі відкладення підготовчого засідання або оголошення перерви підготовче засідання продовжується зі стадії, на якій засідання було відкладене або у ньому була оголошена перерва.

Відповідно до ст. 200 ЦПК України, упідготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.

За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: 1) залишення позовної заяви без розгляду; 2) закриття провадження у справі; 3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207цього Кодексу.

Суд з`ясовує думку сторін щодо дати призначення судового засідання для розгляду справи по суті.

Аналіз вищенаведених норм процесуального права свідчить про те, що суд у підготовчому судовому засідання може ухвалити судове рішення у справі по суті лише у разі відмови від позову, визнання позову або укладення мирової угоди. За відсутності вказаних обставин або відсутності підстав для залишення позовної заяви без розгляду або закриття провадження у справі суд закриває підготовче провадження та призначає справу до розгляду по суті.

Так, згідно ч. 3 ст. 258 ЦПК України, розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

У ст. 259 ЦПК України визначено, що суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У статті 281 ЦПК України, вказано, що про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу.

Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Підсумовуючи викладене, колегія суддів констатує, що суд вправі ухвалити заочне рішення лише з підстав, визначених у ст. 280 ЦПК України, і лише на стадії судового розгляду по суті у разі повторної неявки відповідача, повідомленого належним чином.

Разом з тим, як свідчать матеріали справи, суд першої інстанції вирішив спір по суті у підготовчому судовому засіданні без закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті.

Допущення судом першої інстанції порушення процесуального порядку розгляду справи призвело до позбавлення відповідача права на висловлення своїх заперечень проти позову та повного та обєктивного з`ясування обставин у справі та доказів, якими вони обгрунтовуюються, та фактичного вирішення спору лише з урахуванням позиції позивачки. Вирішивши спір у підготовчому засіданні, суд першої інстанції не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому розгляду справи.

Усуваючи допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права, суд апеляційної інстанції, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності з метою повного з`ясування обставин, що мають значення для справи, прийняв надані відповідачем до заяви про перегляд заочного рішення нові докази, а саме: нотаріально посвідчену заяву одного з подружжя, договори купівлі-продажу спірних земельних ділянок та договір купівлі-продажу автомобіля, оскільки такі докази мають суттєве та вирішальне значення для правильного вирішення спору (т. 2, а. с. 251 - 267).

При дослідженні нових доказів судом апеляційної інстанції установлено, що ОСОБА_1 у жовтні 2016 року придбав 25 земельних ділянок із кадастровими номерами: :04:001:0114; :04:001:0115; :04:001:0116; :04:001:0117; :04:001:0118; :04:001:0120; :04:001:0121; :04:001:0122; :04:001:0123; :04:001:0124; :04:001:0125; :04:001:0126; :04:001:0127; :04:001:0128; :04:001:0129; :04:001:0130; :04:001:0131; :03:001:0221; :03:001:0222; :03:001:0223; :03:001:0225; :03:001:0226; :03:001:0227; :03:001:0228; :03:001:0229.

ОСОБА_2 17 березня 2017 року придбала земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0146.

Договори купівлі-продажу вказаних земельних ділянок містять застереження у пункті 3.2.2, які свідчать про те, що вказані земельні ділянки є особистою приватною власністю покупця, оскільки придбаваються за особисті кошти сторони, що підтверджується відповідною заявою, посвідченою приватним нотаріусом.

Більш того, у договорах купівлі продажу земельних ділянок, придбаних відповідачем, представником продавця являється позивач, а у договорі купівлі-продажу земельної ділянки, придбаної позивачем, представником продавця є відповідач, що свідчить про те, що сторонам достеменно було відомо про наявність особистого права власності кожного з них на спірні земельні ділянки.

Наявність відповідної посвідченої нотаріусом заяви та застереження в договорах купівлі-продажу майна із посиланням на відповідну заяву безсумнівно свідчить про особисте право власності сторони на вказане спірне нерухоме майно.

Отже, таке майно не може вважатись спільним майном подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за чиї кошти воно придбане, відповідно, не може бути поділено в рамках даного спору.

Інше спірне майно, зокрема: квартира АДРЕСА_1 ; земельна ділянка з кадастровим номером :05:009:0120, площею 0,1501 га, за адресою: АДРЕСА_2 ; земельна ділянка з кадастровим номером :05:009:0285, площею 0,1315 га, за адресою: АДРЕСА_3 ; транспортний засіб марки «MERSEDES-BENZ Е 280», 2007 року випуску, колір чорний, номер кузова НОМЕР_1 ; транспортний засіб марки «LEXUS LX 570», 2011 року випуску, колір чорний, номер кузова НОМЕР_3 є спільним майном подружжя, оскільки доказів на спростування презумпції належності його до спільної сумісної власності подружжя матеріали справи не містять.

В той же час, під час апляційного перегляду даної справи було встановлено, що ОСОБА_2 за час судового провадження даної справи було відчужено на користь ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1 на підставі заочного рішення Святошинського районного суду м.Києва від 11 грудня 2020 року. Також, ОСОБА_2 були відчужені на користь ОСОБА_3 земельні ділянки з кадастровими номерами :04:001:0114, :04:001:0118, :04:001:0120, :04:001:0121; :04:001:0122, та на користь ОСОБА_4 земельні ділянки з кадастровими номерами: :04:001:0115, :04:001:0116, :04:001:0117, :04:001:0123, :04:001:0124, :04:001:0125, які, як встановлено вище, належали ОСОБА_1 на праві особистої приватної власності.

У зв`язку з цим, судом апеляційної інстанції ухвалою Київського апеляційного суду від 20 вересня 2023 року, що занесена до протоколу судового засідання, залучено ОСОБА_3 та ОСОБА_9 до участі у справі в якості третіх осіб.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (частина перша статті 61 ЦК України).

Тлумачення статті 61 СК України свідчить, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті.

Зважаючи на викладене, квартира АДРЕСА_1 , власником якої на теперішній час є ОСОБА_4 , також не може бути преметом поділу спільного майна подружжя в рамках даного позову.

За встановлених у даній справі обставин, предметом поділу спільного майна подружжя в рамках даного спору можуть бути лише лише 2 земельні ділянки: з кадастровим номером :05:009:0285, площею 0,1315 га., реєстраційний номер об`єктів нерухомого майна 4, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , та із кадастровим номером :05:009:0120, площею 0,1501 га., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , а також транспортний засіб марки «MERSEDES-BENZ» Е280, номер кузова НОМЕР_1 та транспортний засіб марки «LEXUS LX 570», номер кузова НОМЕР_3 .

Доказів на спростування презумпції належності вказаного майна до спільної сумісної власності подружжя сторонами надано не було.

Доводи відповідача про те, що автомобілі, які належали йому на праві приватної власності, були відчужені ним за згодою другого із подружжя та кошти було використано в інтересах сім`ї, колегія суддів відхиляє, оскільки матеріали справи свідчать, що автомобілі були відчужені в грудні 2017 року, тобто тоді, коли фактичні шлюбні відносини сторін припинились (з жовтня 2017 року).

Вказана обставина встановлена рішенням Святошинського районного суду від 07 листопада 2018 року у справі №759/6802/18 про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Вказане рішення суду є таким, що набрало законної сили. ОСОБА_1 вказане судове рішення з підстав неправильного встановлення обставин у справі в апеляційному порядку не оскаржувалось.

Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуютьсяпри розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який набрав законної сили. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Преюдиціальне значення мають лише рішення для справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта.

Більш того, згідно листа Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві від 25 листопада 2019 року №31/26-806аз, при перереєстрації транспортного засобу марки «MERSEDES-BENZ» та транспортного засобу «LEXUS LX 570» згода від позивачки ОСОБА_2 була відсутня.

У випадку коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Отже, вартість проданих транспортних засобів відповідачем, має бути врахована при поділі спільного майна подружжя, а саме шляхом стягнення із відповідача на корить позивачки частки вартості автомобілів, які належали до спільного майна подружжя.

Згідно висновку експертного дослідження (т.2 а.с.48-62) ринкова вартість транспортного засобу марки «MERSEDES-BENZ» Е280, 2007 р.в., колір чорний, кузов НОМЕР_1 становить 269800,31 грн., а транспортного засобу «LEXUS LX 570», рік випуску 2011, колір чорний, кузов НОМЕР_3 - 1 350 134,34 грн., відповідно, суми вартості становить 809 967, 28 грн.

Відповідачем не надано доказів на спростування зазначеного висновку та визначеної вартості транспортних засобів.

Вирішуючи питання поділу земельних ділянок, колегія суддів виходить із того, що кожна земельна ділянка фактично є самостійним об`єктом права власності, якому в результаті державної реєстрації цього права, здійсненої компетентним органом, надано статус самостійного об`єкта цивільно-правових відносин.

Згідно висновку експертного дослідження за результатами проведення оціночно-будівельного та оціночно-земельного дослідження № 890/04-2020 від 08.04.2020 року дійсна ринкова вартість земельної ділянки з кадастровим номером :05:009:0120, площею 0,1501 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , становить 716 600 грн.

Дійсна ринкова вартість земельної ділянки з кадастровим номером :05:009:0285, площею 0,1315 га, реєстраційний номер об`єктів нерухомого майна 4, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , становить 814 100 грн. (т. 2 а.с. 7-31).

Відповідач не спростував зазначеного висновку та визначеної вартості земельних діялнок, клопотань про призначення додаткової чи повторної експертизи не заявляв.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 вказано, шр суд має вирішити переданий на його розгляд спір про поділ спільної сумісної власності саме тоді, коли подружжя не домовилося про порядок такого поділу. Вирішення цього спору, зокрема щодо неподільної речі, не має зумовлювати у співвласників потребу після судового рішення домовлятися про порядок поділу цього ж майна, а саме про виплату одному із них компенсації іншим співвласником і про гарантії її отримання. Якщо одна зі сторін спору довірила його вирішення суду, відповідний конфлікт треба вичерпати внаслідок ухвалення судового рішення та подальшого його виконання.

Судове рішення не має породжувати стан невизначеності у відносинах позивача з відповідачем і вимагати від них надалі вчиняти узгоджені дії для вичерпання конфлікту.

Крім того, спосіб захисту права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду (пункт 58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц).

Склад та обсяг майна, яке є спільною сумісною власністю колишнього подружжя ОСОБА_1 та підлягає поділу між ними, дозволяє суду здійснити його реальний поділ шляхом передачі кожному з подружжя окремих об`єктів нерухомого майна.

Отже, виходячи з принципу рівності сторін при поділі майна та ураховуючи можливість реального поділу майна з виділенням кожному із подружжя окремих видів (об`єктів) майна, колегія суддів доходить висновку про поділ спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 шляхом визнання за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :05:009:0285, площею 0,1315 га, реєстраційний номер об`єктів нерухомого майна 4, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , а за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку із кадастровим номером :05:009:0120, полощею 0,1501 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Урівнюючи вартість спірного майна при поділі вказаних земельних ділянок, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 різницю вартості цих земельних ділянок у розмірі 48 750 грн (( 814 100 - 716 600 ) : 2 )

Отже, з урахуванням вартості вартості автомобілів (809 967, 28 грн), з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню грошові кошти у загальному розмірі 858 717,28 грн.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення у відповідності з вимогами ч.1 ст.376 ЦПК України є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Поза увагою суду першої інстанції залишилися норми цивільного процесуального закону, відповідно до яких обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового судового рішення про часткове задоволення позову.

Згідно з вимогами п. п. в) п. 4 ч.1 ст. 382 ЦПК України у резолютивній частині постанови апеляційного суду зазначається щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 13 ст. 141 ЦПК України).

Згідно ч.ч. 1,10 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_2 при зверненні до суду із позовом сплатила судовий збір у розмірі 5286 грн, за подання касаційної скарги - 10 572 грн, тобто, разом 15 858 грн.

ОСОБА_1 за подання апеляційної скарги сплатив 7929 грн, за подання касаційної скарги - 16 199,34 грн, тобто, разом 24 128,34 грн.

У зв`язку з частковим задоволенням позову (45%) за результатами апеляційного перегляду справи, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, згідно ч. 10 ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2135,85 грн.

Інші судові витрати на правничу допомогу, понесені сторонами, суд залишає за ними.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Святошинського районного суду м.Києва від 11 грудня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя та його поділ задовольнити частково.

В порядку поділу спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) визнати за ОСОБА_2 право власності на:

земельну ділянку із кадастровим номером :05:009:0285, площею 0,1315 га., реєстраційний номер об`єктів нерухомого майна 4, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ;

визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) право власності на:

земельну ділянку із кадастровим номером :05:009:0120, площею 0,1501 га., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ,

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 858 717 (вісімсот п`ятдесят вісім тисяч сімсот сімнадцять) грн. 28 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2135 (дві тисячі сто тридцять п`ять) грн. 85 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції з підстав, визначених ч. 2 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішння складено 14 березня 2024 року.

Головуючий Т. О. Невідома

Судді В. А. Нежура

В. В. Соколова