Справа № 645/5563/21
Провадження № 2/645/116/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2024 року м.Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Алтухової О.Ю.,

секретар судових засідань Малій О.Л.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним, визнання спадщини відумерлою, встановлення факту наявності грошового зобов`язання, третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Шевцов Сергій Олександрович,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діяв представник - адвокат Малойван Є.І., звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просить визнати недійсним договір купівлі-продажу, укладений 29.01.2021 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Шевцовим С.О. реєстровий номер №111; визнати відумерлою спадщину після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: квартиру АДРЕСА_1 , та квартиру АДРЕСА_2 , та передати її територіальній громаді м. Харкова; встановити факт наявності кредиторських вимог ОСОБА_1 до спадкодавця (померлого) ОСОБА_5 у розмірі 26 260 доларів США, які мають бути задоволені Харківською міською радою в межах вартості відумерлої спадщини.

Провадження у справі відкрите ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 06 вересня 2021 року (суддя Бабкова Т.В.), призначене підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 15 лютого 2022 року закрите підготовче судове засідання.

Відповідно до розпорядження голови Верховного Суду від 08 березня 2022 року №2/0/9/-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність Фрунзенського районного суду м. Харкова на Октябрський районний суд м. Полтави.

Згідно акту передачі справ від 30 березня 2022 року вище вказану справу передано з Фрунзенського районного суду м. Харкова до Октябрського районного суду м.Полтави , яка зареєстрована Октябрським районним судом м. Полтави 12 січня 2023 року.

Ухвалою Октябрського районного суд м.Полтави від 16 січня 2023 року справу прийнято до провадження суддею Сініциним Е.М.

Ухвалою Октябрського районного суд м.Полтави від 15 травня 2023 року справу передано на розгляд Фрунзенського районного суду м.Харкова.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 липня 2023 року справа передана у провадження судді Фрунзенського районного суду м.Харкова Алтухової О.Ю.

Провадження у справі відкрите ухвалою суду від 04.07.2023 року, призначене підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 07.08.2023 року задоволено клопотання представника позивача та витребувано Сьомої Харківської державної нотаріальної контори (61166, м. Харків, вул. Бакуліна, 1) інформацію про те чи звертався хто-небудь із заявами про прийняття чи про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ;-копію спадкової справи №417/2017, заведеної після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ; інформацію щодо спадкоємців після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 , а саме: чи звертався хто-небудь із заявою про прийняття спадщини чи відмову від спадщини після смерті ОСОБА_3 , чи видавалися свідоцтва про право на спадщину. Витребувано з Департаменту реєстрації Харківської міської ради (61003, м.Харків, майдан Павлівський, 4) інформацію про осіб, зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_3 станом на 20.05.2007 року; інформацію про зареєстрованих осіб за адресою: АДРЕСА_3 станом на дату отримання копії ухвали. Витребувано у приватного нотаріуса Новохатської Ірини Юріївни ( АДРЕСА_4 ) інформацію про те, чи звертався хто-небудь із заявами про прийняття чи відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 (спадкова справа № 36/2021). Витребувано у приватного нотаріуса Шевцова Сергія Олександровича ( 08292, Київська область, Бучанський район, м.Буча, вул. Героїв Майдану, 15, офіс 19) належним чином засвідчену копію договору купівлі-продажу від 29.01.2021 р., укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Шевцовим С.О. реєстровий номер № 111.

Матеріали справи містять відзив представника відповідача - Закревського А.О., який діє на підставі довіреності, від 21.10.2021 року, в якому представник просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог та зазначив, що матеріали справи не містять доказів належності права власності на спірну квартиру спадкодавцеві ОСОБА_5 . До участі с праві залучені не всі особи, на права яких може вплинути рішення у справі. Не доведено відсутність усіх спадкоємців за заповітом чи за законом після смерті ОСОБА_5 . Матерали справи не містять відомостей щодо порядку обчислення строку на пред`явлення претензії кредитора (позивача у справі), відсутні докази вартості спірних житлових приміщень, відсутні відомості про присудження судом на користь ОСОБА_1 неустойки (штрафу, пені) за життя ОСОБА_5

28.10.2021 року представник позивача адвокат Малойван Є.І. подав відповідь на відзив.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зїявився, від представника позивача адвокат Ципліцького Д.О. надійшла заява, в якій він просить справу розглянути за відсутності позивача та його представника та задовольнити позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомлено.

Представник відповідача Харківської міської ради Марченко М.С. 01.03.2024 року через систему «Електронний суд» подала заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із знаходженням представника у відпустці.

Третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Шевцов С.О. у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомлено.

Статтею 223 Цивільного процесуального кодексу України визначені наслідки неявки учасника справи в судове засідання.

Так, згідно з частиною 3 статті 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

Відповідно до частини 2 статті 191 Цивільного процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

При цьому, відповідно до частини 4 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Зважаючи на те, що неявка відповідачів та їхніх представників не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду справи, а також на те, що суд надавав можливість учасникам справи реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, для чого неодноразово відкладав підготовче провадження та судові засідання, суд не знаходить підстав для відкладення розгляду справи та вважає можливим розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши та перевіривши надані суду докази в обґрунтування позовних вимог і заперечень за позовом, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 24.02.2019 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 був укладений Договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_5 прийняв від позивача ОСОБА_1 у власність 13 000,00 дол. США та зобов`язався повернути не пізніше 24.10.2019 року (т. 1 а.с. 12).

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області складено актовий запис про смерть № 17919 від 11.12.2019 року (т. 1 а.с. 135).

Враховуючи те, що у зв`язку із смертю боржника зобов`язання за договором позики не припинилися, а увійшли до складу спадщини, 09.07.2021 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Новохатської І.Ю. з вимогою кредитора до спадкоємців ОСОБА_5 на загальну суму 26 600 дол. США, що складається з: 13 000,00 дол. США (сума позики), 9 360,00 дол. США (проценти за користування грошовими коштами), 1300,00 дол. США (збитки), 2600,00 дол. США (штраф).

Приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Новохатська І.Ю. на виконання ухвали суду про витребування доказів від 07.08.2023 року надала інформацію про те, що вона здійснювала приватну нотаріальну діяльність по Харківському міському нотаріальному округу (Наказ Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Харків від 07.10.2022 № 164/В Про припинення нотаріальної діяльності Новохатської Ірини»). Документи нотаріального діловодства та архіву не передані до Харківського обласного державного нотаріального архіву в зв`язку із наявністю обставин, які створюють загрозу життю та здоров`ю останньої на території Харківської області. Згідно матеріалів нотаріального архіву, а саме Книги обліку і реєстрації спадкових справ, спадкова справа № 37/2021) після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , заведена на підставі претензії кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України, станом на 10.10.2022 року інших заяв не надходило ( т. 1 а.с. 205).

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 73644335 від 18.08.2023 року після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 РНОКПП: НОМЕР_1 , 09.07.2021 року заведена спадкова справа № 37/2021 (т. 1 а.с. 206).

Позивач стверджує, що після смерті ОСОБА_5 залишилося спадкове майно, яке складається з квартир, розташованих за адресою: АДРЕСА_3 , АДРЕСА_5 .

Так, на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 26.06.1997 року реєстраційний № НОМЕР_2 , квартира за адресою : АДРЕСА_3 належала на праві спільної сумісної власності наступним особам: ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 (т. 1 а.с. 231).

На підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.06.2008 року, виданого у спадковій справі № 132/08, зареєстрованого в реєстрі за № 3-1349, ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , на праві власності належала квартира за адресою: АДРЕСА_5 (т. 1 а.с. 241).

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову № 4 ХМУЮ складено актовий запис про смерть № 7761 від 24.05.2007 року (т. 1 а.с. 134).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області складено актовий запис про смерть № 2321 від 13.02.2017 року (т. 1 а.с. 236).

На виконання ухвали суду про витребування доказів від 07.08.2023 року Управління реєстрації місця проживання Департаменту реєстрації виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області надало суду довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова про осіб, зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_3 станом на 20.05.2007 року.

Так, відповідно до Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова № 12-0 від 15.08.2023 року за адресою АДРЕСА_3 станом на 20.05.2007 року були зареєстровані такі особи: 1) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , 2) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (т. 1 а.с. 181).

Станом на 15.08.2023 року у Реєстрі територіальної громади міста Харкова відсутня інформація про осіб, зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_3 (т. 1 а.с. 182).

На виконання ухвали суду про витребування доказів від 07.08.2023 року Сьома Харківська міська державна нотаріальна контора надала інформацію про те, що після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , заведена спадкова справа № 222/2015; після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , заведена спадкова справа № 417/2017.

Згідно матеріалів спадкової справи № 222/2015, 22.04.2015 року заяву про прийняття спадщини подав син померлого ОСОБА_5 , заяву зареєстровано у книзі обліку і реєстрації спадкових справ № 473. Заяв від інших спадкоємців не надходило, свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

Відповідно до Довідки № 816 від 12.07.2007 року, виданої Дільницею № 8 Дзержинської філії КП «Жилкомсервіс», у квартирі за адресою : АДРЕСА_3 , разом із спадкодавцем ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживала його дружина ОСОБА_3 , 1938 р.н., та його син ОСОБА_5 ,1964 р.н.

Згідно матеріалів спадкової справи № 417/2017, 30.06.2017 року заяву про прийняття спадщини подав син померлої ОСОБА_5 , заяву зареєстровано у книзі обліку і реєстрації спадкових справ № 1000. Заяв від інших спадкоємців не надходило, свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

Відповідно до Довідки № 319 від 04.03.2017 року, виданої Дільницею № 8 КП «Жилкомсервіс», у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , разом із спадкодавицею ОСОБА_3 , 1938 р.н., проживав її син ОСОБА_5 ,1964 р.н.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК).

З наведеного вище вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 прийняли спадщину після смерті ОСОБА_6 , яка складалася з його частки у праві спільної сумісної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 . Дана частина спадщини належала осатннім з часу відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Після смерті ОСОБА_3 її син ОСОБА_5 прийняв спадщину, яка складалася з її частки у праві спільної сумісної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 та квартири за адресою: АДРЕСА_5 . Спадщина належала ОСОБА_5 з часу її відкриття ІНФОРМАЦІЯ_6 (смерть ОСОБА_3 ).

Таким чином, суд доходить висновку, що за життя ОСОБА_5 на праві власності належали дві квартири, які знаходяться за адресами: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_5 .

Однак, з матеріалів справи вбачається, що 29.01.2021 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , був укладений договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Шевцовим С.О., реєстровий номер № 111, предметом якого стала квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_3 (т. 2 а.с. 2).

При цьому, як вже було зазначено судом вище в даному рішенні, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_6 . Тобто до укладення вказаного правочину.

Зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, а недодержання стороною (сторонами) правочину в момент його вчинення цих вимог чинності правочину є підставою недійсності відповідного правочину (частина перша статті 203, частина перша статті 215 ЦК України).

Згідно з частинами другою та третьою статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Загальним правовим наслідком недійсності правочину (стаття 216 ЦК України) є реституція, яка застосовується як належний спосіб захисту цивільного права та інтересу за наявності відносин, які виникли в зв`язку з вчиненням особами правочину та внаслідок визнання його недійсним.

При цьому правом оспорювати правочин і вимагати проведення реституції ЦК України наділяє не лише сторону (сторони) правочину, але й інших, третіх осіб, що не є сторонами правочину, визначаючи статус таких осіб як «заінтересовані особи» (статті 215, 216 ЦК України).

З огляду на зазначені приписи, правила статей 15, 16 ЦК України, а також статей 1, 2-4, 14, 215 ЦПК України кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права, а також цивільного інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов`язковий елемент конкретного суб`єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб`єктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб.

Таким чином, оспорювати правочин може також особа (заінтересована особа), яка не була стороною правочину, на час розгляду справи судом не має права власності чи речового права на предмет правочину та/або не претендує на те, щоб майно в натурі було передано їй у володіння. Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним (частина третя статті 215 ЦК України), спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав.

Такий висновок щодо застосування норми право сформульований у постанові Верховного Суду України від 25.05.2016 справа № 6-605цс16, у постанові Верховного Суду від 19.06.2019 справа № 61-15602ск18.

Спірним договором купівлі-продажу від 29.01.2021, зареєстрованим приватним нотаріусом ХМНО Шевцовим С.О., реєстраційний № 111, порушуються майнові права та інтереси позивача ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 , зокрема, щодо можливості в судовому порядку визнати вказану квартиру відумерлою спадщиною після смерті ОСОБА_5 та передати її до комунальної власності територіальної громади міста Харкова у порядку статті 1277 ЦК України.

Отже, позивач ОСОБА_7 , у розумінні ч. 3 ст. 215 ЦК України є особою, що заінтересована у визнанні судом вказаного вище правочину недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 215 ЦК України, недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, встановлених ч. 1 ст. 203 ЦК України є підставою недійсності правочину.

Відповідно до ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється, зокрема, у разі смерті власника.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 25, п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України щодо визначення цивільної правоздатності, цивільні права та обов`язки ОСОБА_3 припинилися на момент її смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 , та на час укладення договору купівлі-продажу від 29.01.2021 року, вона не була здатна особисто здійснювати свої цивільні права та обов`язки, у тому числі права продавця належної їй за життя спірної квартири.

За таких обставин укладення договору купівлі-продажу від 29.01.2021 року здійснено всупереч вимогам ч. 1 ст. 658 ЦК України, якою передбачено, що право продажу товару належить його власнику.

З огляду на зазначене, вказаний правочин є таким, що порушує публічний порядок, тобто нікчемним в силу ч. ч. 1-2 ст. 228 ЦК України.

Незважаючи на те, що в силу ч. 2 ст. 215 ЦК України визнання нікчемного правочину судом недійсним не вимагається, вказана норма закону не позбавляє заінтересовану особу права звернення до суду з такою вимогою, оскільки відповідно до положень ч. 2 ст. 11 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Так, підставою визнання недійсності спірного правочину є недодержання в момент його вчинення вимог, встановлених ч. 1 ст. 203 цього Кодексу, а саме: відсутність реального волевиявлення продавця ОСОБА_3 , у зв`язку з її смертю; та невідповідність змісту договору вимогам ч.1 ст. 658 ЦК України, якою передбачено, що право продажу товару належить його власнику.

Згідно з ч. 1 ст. 203 та ч. 1 ст. 215 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, а недодержання стороною (сторонами) правочину в момент його вчинення цих вимог чинності правочину є підставою недійсності відповідного правочину.

З вищенаведеного вбачається, що договір купівлі-продажу від 29.01.2021 року був укладений всупереч вимогам, які встановлені в актах цивільного законодавства, що є підставою для визнання його недійсним.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, установивши, що на день укладення спірного правочину власник квартири вже помер, внаслідок чого припинилася її правоздатність, що спричинило до відчуження спірного майна особою, яка не мала на це права, суд дійшов висновку, що перехід права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_5 , за договором купівлі-продажу від 29.01.2021, який зареєстрований приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Шевцовим С.О., за змістом якого ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_2 купив квартиру - відбувся з порушенням вимог закону, що є підставою для визнання вищевказаного договору купівлі-продажу недійсним відповідно до статті 215 ЦК України.

Таким чином позовна вимога про визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного 29.01.2021 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Шевцовим С.О., реєстровий номер № 111, підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог про визнання відумерлою спадщиною після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , квартири АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_2 та передачі відумерлої спадщини до комунальної власності територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.2 ст.1220 Цивільного Кодексу України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно із ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановлено ст.1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ч.1 ст.1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.1277 ЦК України заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.3 ст.1277 ЦК України спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Законом України № 1533-VIII від 20.09.2016 внесені зміни до ч. 1 ст. 1277 ЦК та доповнено статтю абзацом третім такого змісту: заява про визнання спадщини відумерлою може також бути подана кредитором спадкодавця, а якщо до складу спадщини входять земельні ділянки сільськогосподарського призначення - власниками або користувачами суміжних земельних ділянок. У такому разі суд залучає до розгляду справи органи місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини та/або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини.

Згідно із ч.1 ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування» визнання спадщини відумерлою відноситься за законом до підстав виникнення права комунальної власності, а отже, є способом розширення матеріальної бази місцевого самоврядування відповідного рівня.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно із ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.

Територіальна громада, яка стала власником відумерлого майна, зобов`язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені відповідно до статті 1231 цього Кодексу. Якщо власниками відумерлого майна стали декілька територіальних громад, вимоги кредиторів спадкодавця задовольняються територіальними громадами пропорційно до вартості відумерлого майна, набутого у власність кожною з них.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області складено актовий запис про смерть № 17919 від 11.12.2019 року (т. 1 а.с. 135).

З рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 03.02.2021 року (справа № 638/2435/20, провадження № 2/638/1155/21) зміст якого суд оглянув шляхом повного доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень, вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив зобов`язати Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) внести зміни до актового запису №17919, зробленого 11 грудня 2019 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про смерть ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: вказати прізвище померлого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , замість невірного « ОСОБА_8 », як « ОСОБА_9 » та вказати рік народження померлого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , замість невірного «1969», як «1964».

З результатом розгляду вказаної справи судом було встановлено, що під час досудового розслідування кримінального провадження №0005049 від 11.12.2019 р., заведеного за фактом смерті ОСОБА_5 встановлено, що слідчо-оперативній групі, що здійснювала виїзд на місце виявлення трупу, було надано підроблений паспорт померлого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_4 , в якому було вказано невірні дані про померлого, а саме: « ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , паспорт НОМЕР_5 ». У підробленому паспорті було викривлено прізвище померлого з вірного « ОСОБА_9 » на невірне « ОСОБА_8 », рік народження з вірного «1964» на невірний «1969», номер паспорту з вірного « НОМЕР_4 » на невірний « НОМЕР_5 ».

Про факт надання підробленого паспорту було сповіщено прокурора, Директора ХОБСМЕ, та начальника Харківського МВ ДРАЦС Східного МУ МЮ (м. Харків).

16.01.2020 року слідчим Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області Рябцевою А.С. було внесено відповідні зміни до ЄРДР щодо кримінального провадження №0005049, та вказано вірне прізвище та рік народження померлого ОСОБА_5 , 1964 р.н.

На підставі рапорту співробітників Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області від 28.01.2020 р. до ЄРДР було внесено відомості за №0000361 за фактом використання підробленого паспорту з правовою кваліфікацією ч. 4 ст. 358 КК України, використання завідомо підробленого документа.

Потерпілим у кримінальному провадженні №0000361 є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , оскільки він є кредитором, і в результаті спотворення відомостей про особу померлого фактично позбавлений можливості реалізувати своє право на пред`явлення вимог кредитора до спадкоємців померлого. Також, у разі відсутності спадкоємців позивач позбавляється права на звернення стягнення на спадкове майно відповідно до ст. 1282 ЦК України.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 03.02.2021 року (справа № 638/2435/20, провадження № 2/638/1155/21), яке набрало законної сили 09.03.2021 року, зобов`язано Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (; адреса: 61022, м. Харків, вул. Сумська, 61) внести зміни до актового запису №17919, зробленого 11 грудня 2019 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про смерть ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до положень ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 73644335 від 18.08.2023 року після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 РНОКПП: НОМЕР_1 , 09.07.2021 року заведена спадкова справа № 37/2021 (т. 1 а.с. 206).

Оскільки в даній конкретній справі існує спір про право, то позивач звернувся з вимогами про визнання спадщини відумерлою саме в позовному провадженні.

Відповідно до положень ст. 278 ЦПК України суд ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовились від її прийняття.

Таким чином, враховуючи відсутність спадкоємців після смерті ОСОБА_5 , враховуючи те, що він був єдиним спадкоємцем після смерті своєї матері ОСОБА_3 та батька ОСОБА_6 і прийняв спадщину у встановленому законом порядку, а також враховуючи, право кредитора спадкодавця ОСОБА_5 - ОСОБА_1 звернутися з заявою про визнання спадщини відумерлою після спливу одного року з часу відкриття спадщини, суд вважає, що вимоги позивача про визнання спадщини відумерлою, що складається з нерухомого майна, а саме квартир, які знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , АДРЕСА_3 , є законними та обґрунтованими, у зв`язку з чим позовна заява в цій частині підлягає задоволенню.

Позивач ОСОБА_1 також просить суд встановити факт наявності кредиторських вимог ОСОБА_1 до спадкодавця (померлого) ОСОБА_5 у розмірі 26 260 доларів США, які мають бути задоволені Харківською міською радою в межах вартості відумерлої спадщини.

Позивач у встановленому законом порядку звернувся до нотаріуса із вимогою кредитора до спадкоємців ОСОБА_5 на загальну суму 26 260, 00 дол. США.

ВС у справі № 644/3546/17 в постанові від 20.01.2021 року зазначив, що територіальна громада, яка стала власником відумерлого майна, зобов`язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені відповідно до статті 1231 цього Кодексу. Якщо власниками відумерлого майна стали декілька територіальних громад, вимоги кредиторів спадкодавця задовольняються територіальними громадами пропорційно до вартості відумерлого майна, набутого у власність кожною з них. Ураховуючи відсутність спадкоємців після смерті особи, а також ураховуючи право кредитора спадкодавця звернутися із заявою про визнання спадщини відумерлою після спливу одного року з часу відкриття спадщини, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що вимоги заявника про визнання спадщини відумерлою, що складається з нерухомого майна квартири, є законними та обґрунтованими, у зв`язку із чим заява підлягає задоволенню. Посилання апеляційного суду на те, що судом першої інстанції не враховано, що після смерті власника квартири є спадкоємець першої черги, як на підставу відмови в задоволенні заяви кредитора, є необґрунтованим, оскільки спадкоємець першої черги у шестимісячний строк заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини не подала, докази щодо прийняття спадщини спадкоємцями будь-якої черги відсутні, тому у відповідності до приписів статті 1277 ЦК України зазначене є підставою для визнання такої спадщини відумерлою.

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначено, що встановлення даного факту необхідне позивачу з метою подальшого захисту права на задоволення своїх кредиторських вимог до померлого ОСОБА_11 за рахунок відумерлої спадщини.

Таким чином позовна вимога про встановлення факту наявності кредиторських вимог заявлена ОСОБА_1 передчасно, оскільки Харківська міська рада після визнання спадщини після смерті ОСОБА_5 відумерлою, ще не відмовила кредитору померлого спадкодавця у задоволенні його вимог за рахунок відумерлої спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені/невизнані/оспорені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасно заявлених.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи прийняття судом рішення про часткове задоволення позовних вимог, судовий збір за вимогу в задоволенні якої відмовлено покладається на позивача, інші судові витрати суд стягує з відповідачів на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 76-81, 141, 263-265, 273 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Харківської міської ради, ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним, визнання спадщини відумерлою, встановлення факту наявності грошового зобов`язання, третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Шевцов Сергій Олександрович задовольнити частково.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу, укладений 29.01.2021 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Шевцовим С.О., реєстровий номер № 111.

Визнати відумерлою спадщиною після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2 та передати відумерлу спадщину до комунальної власності територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Харківської міської ради та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1362,00 грн по 681,00 грн з кожного.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду або через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У випадку проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк для апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_6 .

Відповідач: Харківська міська рада, , м. Харків, майдан Конституції, 7.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , АДРЕСА_5 .

Третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Шевцов Сергій Олександрович, м. Харків, пр. Науки, 56, прим. 225.

Повний текст рішення складено 15.03.2024 року.

Суддя О.Ю.Алтухова