Справа № 357/2460/24
Провадження № 2/357/2080/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Пустовій Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, стягнених за виконавчим написом нотаріуса, який визнано таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2024 року року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал», просив стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» на його користь 12 074,00 грн. безпідставно набутих грошових коштів, стягнених за виконавчим написом нотаріуса, який визнано таким, що не підлягає виконанню, а також просив стягнути понесені 4000,00 грн. витрат на правову допомогу та 1211,20 грн. сплаченого судового збору.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначив, що в ході виконавчого провадження ВП № 65331816 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Голяченком І.П. було стягнуто з позивача на користь відповідача кошти.

Згідно отриманої від приватного виконавця Гояченка І.П. постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 65331816 від 06.05.2021 року, яке закінчено постановою від 23.11.2023 року, з`ясовано, що в ході примусового виконання виконавчого напису № 7579, вчиненого 20.01.2021 року з боржника на користь ТОВ «ФК «Профіт Капітал» було стягнуто суму 12 074,00 грн., яка підлягає поверненню як безпідставно набуте майно, відповідно до ст. 1212 ЦК України. Оскільки рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 04.12.2023 року визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 7579 вчинений 20.01.2021 приватним нотаріусом Гораєм О.С., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Профіт Капітал» заборгованості в розмірі 12 074,00 грн., а тому вказана сума вважається такою, що підлягає поверненню, оскільки правова підстава її набуття відповідачем, згодом відпала. Позивачем було направлено заяву про повернення стягнутих коштів у рамках виконавчого провадження до ТОВ «ФК «Профіт Капітал», але відповідач грошові кошти не повернув та не надав відповіді.

12.02.2024 року було відкрито провадження по дані справі в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи.

Позивач в судове засідання не з`явився, через систему «Електронний суд» представник позивача Друзь В.В. направив суду заяву, в якій просить справу розглядати без участі позивача та його представника, позов підтримано в повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» в судове засідання свого представника не направив, через систему «Електронний суд» представником Запорожченко А.В. подано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Встановлено, що постановою від 06.05.2021 року приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченко І.П. відкрито виконавче провадження ВП № 65331816 з примусового виконання виконавчого напису №7579, вчиненого 20.01.2021 року, приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Профіт Капітал», заборгованості в розмірі 12 074 грн. 00 коп. (а.с. 8,9).

23.11.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Голяченком І.П. прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження № 65331816, в зв`язку з виконанням рішення в повному обсязі. Заборгованість за даним виконавчим документом, основна винагорода та витрати виконавчого провадження - стягнуто в повному обсязі (а.с.10,11).

Судом встановлено, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 04.12.2023 року визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 7579, вчинений 20.01.2021 року, приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Профіт Капітал» заборгованості в розмірі 12 074 грн. 00 коп. (а.с.13-22). Рішення набрало законної сили 04.01.2024року.

Згідно з частиною 4 статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

19.01.2024 року позивачем на адресу ТОВ «ФК «Профіт Капітал» було направлено заяву про повернення стягнутих коштів у рамках виконавчого провадження, яка залишилась без задоволення (а.с.23).

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначає про безпідставне набуття відповідачем грошових коштів у вказаному розмірі та необхідність їх повернення на підставі ст. 1212 ЦК України.

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Стаття 1212 ЦК України визначає, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення даної статті застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком подій.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі №753/15556/15-ц викладено позицію про те, що: «зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна.

Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала».

Згідно висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 28.01.2020 року у справі №910/16664/18: «Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не грунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.»

Згідно із постановою Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі №201/6498/20: "Набуття майна однією особою за рахунок іншої полягає у збільшенні обсягу майна в однієї особи з одночасним зменшенням його обсягу в іншої особи. Набуття передбачає кількісний приріст майна, збільшення його вартості без понесення відповідних витрат набувачем. Безпідставне збереження майна полягає у тому, що особа мала витратити власні кошти, але не витратила їх через понесені втрати іншою особою або в результаті невиплати винагороди, що належить іншій особі.

Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставного набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині.

Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Відпадіння правової підстави полягає у зникнення обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна.

Одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів).

Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 цього Кодексу, вимагає установлення абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Ознаки, характерні для кондиції, свідчать про те, що пред`явлення кондиційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі.

Особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі статті 1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося.

Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до статті 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно".

Частиною 1 ст. 1213 ЦК України визначено, що особа, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Отже, як було зазначено вище, грошові кошти у загальному розмірі 12 074 грн. 00 коп. були стягнуті з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» примусово в межах виконавчого провадження № ВП № 65331816, яке закінчено постановою від 23.11.2023 року, з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. за реєстровим №7579 від 20.01.2021 року.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду в цивільній справі № 357/7050/23 від 04.12.2023 року, яке набрало законної сили, вищевказаний виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню.

З вказаного вбачається, що правові підстави набуття відповідачем грошових коштів у розмірі 12 074 грн. 00 коп., що стягнені з ОСОБА_1 на підставі виконавчого напису нотаріуса, який у подальшому визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, відпали, а відтак, такі кошти підлягають поверненню позивачу відповідно до ст. 1212 ЦК України.

Відповідач не надав до суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що кошти стягнуті з ОСОБА_1 в сумі 12 074 грн. 00 коп., в межах виконавчого напису №7579 від 20.01.2021 року, ним не отримано, чи вони утримуються ним за наявності правових підстав, чи були повернуті позивачу.

При цьому, слід зазначити, що питання наявності та/або відсутності заборгованості позивача перед відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» за таким кредитним договором може бути предметом окремого судового розгляду.

За таких обставин, враховуючи, що зазначений вище виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню, а отже, підстава, на якій відповідач стягнув з позивача грошові кошти - відсутня, а тому, суд вважає, що існують підстави для задоволення позову. Відповідачем не спростовано таких висновків суду.

Щодо вимог про стягнення судових витрат на сплату судового збору та витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу адвоката 4000 грн.

В той же час, вимога позивача про стягнення судових витрат підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність).

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

На підтвердження вимог про стягнення судових витрат понесених ОСОБА_1 у зв`язку з розглядом цієї справи, було надано до суду: копію Договору про надання правової допомоги від 19.01.2024 року; копію додатку №1 до Договору від 19.01.2024 року; копію акту про надання правничої допомоги від 02.02.2024 року.

Як вбачається з розрахуноку судових витрат на правничу допомогу гр. ОСОБА_1 по справі, (а.с.31) адвокатом Друзь В.В. надано наступні послуги: вивчення документів клієнта 1000,00 грн.; складання звернення до ТОВ «ФК «Профіт Капітал»; вивчення документів виконавчого провадження - 1000,00 грн.; комплектування всіх необхідних документів, складання позовної заяви - 1000,00 грн., всього 4000,00 грн.

Отже, враховуючи критерій оцінки співмірності витрат на оплату послуг адвоката (адекватності ціни за надані адвокатом послуги відносно складності та важливості справи, витраченого наведення справи часу), з огляду на те, що позовну заяву розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження, в одному судовому засіданні, адвокат Друзь В.В. не приймав участь в судовому засіданні, враховуючи клопотання відповідача про зменшення розміру судових витрат, суд приходить до висновку про зменшення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу з 4000 грн. до 1500 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

При зверненні до суду з вказаним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (а.с.5).

З огляду наведеного, суд вважає, що наявні підстави для стягнення з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 судових витрат в сумі 2711 грн. 20 коп., з яких 1211,20 грн. - судові витрати по сплаті судового збору; 1500,00 грн. - судові витрати на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 11, 22, 1212 ЦК України; ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 263, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» / код ЄДРПОУ 39992082 / на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) безпідставно набуті кошти за примусове виконання виконавчого напису №7579 від 20.01.2021 року, який, в судовому порядку, визнано таким, що не підлягає виконанню, в розмірі 12 074 грн. 00 коп. ( дванадцять тисяч сімдесят чотири гривні, 00 копійок ).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» / код ЄДРПОУ 39992082 / на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати по справі у розмірі 2711 грн. 20 коп. ( дві тисячі сімсот одинадцять гривень, 20 копійок), з яких 1211,20 грн. судового збору і 1500,00 грн. витрт на правову допомогу.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду виготовлено 18.03.2024 року.

Суддя О. Я. Ярмола