Справа № 196/884/23
№ провадження 2-др/196/1/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2024 року смт. Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Бабічевої Л.П.,

за участю секретаря судового засідання Шевченко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Царичанка заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №196/884/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" про захист прав споживача, визнання недійсними кредитних договорів, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2024 року відмовлено у задоволенні позовуОСОБА_1 до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" про захист прав споживача, визнання недійсними кредитних договорів.

06 березня 2024 року до Царичанського районного суду Дніпропетровської області від ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення по справі №196/884/23 за позовом ОСОБА_1 до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" про захист прав споживача, визнання недійсними кредитних договорів.

В обґрунтування заяви вказано, що резолютивна частина рішення містить лише відомості про строк і порядок набрання рішенням законної сили та його оскарження, але відсутні висновки суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної з заявлених вимог та про висновок про розподіл судових витрат.

Просить суд ухвалити (постановити) додаткове рішення по цивільній справі№196/884/23 по всім позовним вимогам щодо кожної з заявлених вимог та зазначити висновок щодо можливості чи неможливості вирішення питання про судові витрати.

Ухвалою судді від 07.03.2024 р. призначено заяву до розгляду без виклику в судове засідання учасників справи.

Дослідивши матеріали цивільної справи №196/884/23 та заяву про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов таких висновків.

Цивільним процесуальним законом визначено, що після проголошення рішення суд, який його ухвалив, не може сам скасувати або змінити це рішення. Така властивість рішення суду у теорії цивільного процесу отримала назву «незмінність рішення суду». Правило про неможливість скасування або зміни судового рішення судом, який його ухвалив, гарантує стабільність судового рішення та його незмінність.

Цивільний процесуальний закон передбачає випадки, коли суд, що ухвалив судове рішення, має право з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, самостійно виправити його недоліки, пов`язані з його неповнотою, неясністю і неточністю, шляхом ухвалення додаткового рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Тобто, чинним законодавством визначений вичерпний перелік обставин, за якими може бути ухвалено додаткове рішення. Додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених вказаною статтею, і не може змінювати по суті основне рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається з позовної заяви та рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2024 року, позивачка ОСОБА_1 просила суд ухвалити рішення, яким:

- визнати недійсним кредитний договір №б/н від 16 год. 30 хв. 15.06.2023 року на суму 195,68 грн. через те, що від відповідача з кредитної картки № НОМЕР_1 вона не одержувала у своє розпорядження грошових коштів і свого влевиявлення на списання зазначених коштів не надавала;

- визнати недійсним кредитний договір №б/н від 16 год. 30 хв. 15.06.2023 року на суму 463,50 грн. через те, що від відповідача з кредитної картки № НОМЕР_1 вона не одержувала у своє розпорядження грошових коштів і свого влевиявлення на списання зазначених коштів не надавала;

- визнати недійсним кредитний договір №б/н від 16 год. 30 хв. 15.06.2023 року на суму 515,00 грн. через те, що від відповідача з кредитної картки № НОМЕР_1 вона не одержувала у своє розпорядження грошових коштів і свого влевиявлення на списання зазначених коштів не надавала;

- визнати недійсним кредитний договір №б/н від 16 год. 30 хв. 15.06.2023 року на суму 513,97 грн. через те, що від відповідача з кредитної картки № НОМЕР_1 вона не одержувала у своє розпорядження грошових коштів і свого влевиявлення на списання зазначених коштів не надавала;

- визнати недійсним кредитний договір №б/н від 16 год. 31 хв. 15.06.2023 року на суму 513,97 грн. через те, що від відповідача з кредитної картки № НОМЕР_1 вона не одержувала у своє розпорядження грошових коштів і свого влевиявлення на списання зазначених коштів не надавала;

- визнати недійсним кредитний договір №б/н від 16 год. 31 хв. 15.06.2023 року на суму 516,03 грн. через те, що від відповідача з кредитної картки № НОМЕР_1 вона не одержувала у своє розпорядження грошових коштів і свого влевиявлення на списання зазначених коштів не надавала;

- визнати недійсним кредитний договір №б/н від 16 год. 36 хв. 15.06.2023 року на суму 978,50 грн. через те, що від відповідача з кредитної картки № НОМЕР_1 вона не одержувала у своє розпорядження грошових коштів і свого влевиявлення на списання зазначених коштів не надавала;

- визнати недійсним кредитний договір №б/н від 16 год. 41 хв. 15.06.2023 року на суму 9972,66 грн. через те, що від відповідача з кредитної картки № НОМЕР_1 вона не одержувала у своє розпорядження грошових коштів і свого влевиявлення на списання зазначених коштів не надавала;

- стягнути з АТ КБ "ПРИВАТБАНК" на її користь 704,22 грн. в порядку застосування правових наслідків недійсності правочинів.

За результатами розгляду справи 21 лютого 2024 року суд ухвалив рішення про відмову у позові ОСОБА_1 до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" про захист прав споживача, визнання недійсними кредитних договорів. Відповідно повністю у задоволенні всіх позовних вимог, які заявлені у позові, рішенням суду було відмовлено.

Під час ухвалення рішення суду були розглянуті всі позовні вимоги позивачки, вказані у позовній заяві, а саме, вимоги про визнання недійсними вищевказаних кредитних договорів від 15.06.2023 р. та вимога про стягнення 704,22 грн. в порядку застосування наслідків недійсності правочинів, яка є похідною вимогою. У мотивувальній частині рішення суд зазначив, що позовні вимоги не ґрунтуються на законі, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Отже, заява ОСОБА_1 в частині ухвалення додаткового рішення по всім позовним вимогам щодо кожної з заявлених вимог задоволенню не підлягає.

Щодо заявленої вимоги в частині вирішення питання про судові витрати, то суд зазначає таке.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частиною 2 вказаної вище статті, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з частиною 2 вказаної вище статті, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачка ОСОБА_1 , звертаючись з позовною заявою до суду, не надала до позовної заяви попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, а у позові зазначила, що судові витрати нею не понесені (а.с. 5).

Від сплати судового збору позивачка ОСОБА_1 звільнена на підставі ч.3 ст. 22 ЗУ « Про захист прав споживачів", у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено, а отже, суд не вбачає підстав для ухвалення додаткового рішення і в частині вирішення питання про судові витрати.

З огляду на викладене, суд зазначає, що оскільки рішення від 21 лютого 2024 року було ухвалено щодо всіх заявлених позовних вимог, про що і було зазначено у вищевказаному рішенні, попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат до позовної заяви надано не було, від сплати судового збору позивачка ОСОБА_1 звільнена, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено, отже відсутні підстави, передбачені ч. 1 ст. 270 ЦПК України, для ухвалення додаткового рішення, а тому суд дійшов висновку про відмову в прийнятті додаткового рішення за заявою ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 260, 261, 270, 353, 354ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В прийнятті додаткового рішення за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №196/884/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" про захист прав споживача, визнання недійсними кредитних договорів, -відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Л.П. Бабічева