Справа № 739/242/24
Провадження № 2/739/107/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року м. Новгород-Сіверський

Суддя Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області Іващенко А.І. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Новгород-Сіверський Сирзавод» про стягнення заборгованості по заробітній платі,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника-адвоката Кириленка А.В. звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Новгород-Сіверський Сирзавод» про стягнення заборгованості по заробітній платі. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що ОСОБА_1 є працівником Приватного Акціонерного Товариства «Новгород-Сіверський Сирзавод». Із 12 квітня 2023р. відповідно до наказу № ОЗд/23 від 12.04.2023 року позивач перебуває на службі у добровольчому формуванні Новгород-Сіверської міської територіальної громади № 1. 03.08.2023 року добровольче формування Новгород-Сіверської міської територіальної громади № 1 звернулося до Генерального директора приватного акціонерного товариства «Новгород-Сіверський Сирзавод» з листом стосовно перебування позивача з 12.04.2023 року по сьогоднішній день включно в добровольчому формуванні весь робочий час в повному обсязі. Проте, за період служби позивача у добровольчому формуванні, відповідач не нараховував та не виплачував Позивачу суму заробітної плати.

У зв`язку з чим, в інтересах позивача до відповідача було направлено адвокатський запит із проханням:

-Надати інформацію чи було нараховано та виплачено заробітню плату ОСОБА_1 за період перебування ОСОБА_2 в Добровольчому формуванні Новгород-Сіверської міської територіальної громади № 1, а саме з 12.04.2023 року по теперішній час;

-Надати довідку про виплату середньої заробітної плати за період перебування ОСОБА_2 в Добровольчому формуванні Новгород-Сіверської міської територіальної громади № 1, а саме з 12.04.2023 року по теперішній час.

Листом відповідача від 14.11.23р. на адвокатський запит було надано відповідь, в якій зазначено про відсутність підстав для виплати середнього заробітку із посиланням на положення ч.3 ст. 119 Кодексу законів про працю України та внесені законом від 01.07.2022 року № 2352 зміни, які набули чинності із 19.07.2022 року.

Довідку про виплату середньої заробітної плати за період перебування в добровольчому формуванні - надано не було.

Факти невиплати Позивачу середнього заробітку за період перебування у лавах добровольчого формування і є підставою звернення до суду. Як було зазначено у відповіді відповідача, за спірний період позивача було увільнено від роботи у зв`язку із виконанням обов`язків добровольців територіальної оборони без збереження середнього заробітку із посиланням на положення ст.119 КЗпП України. Позивач вважає, що до спірних правовідносин, не підлягають застосуванню положення ч.3 т.119 КЗпП України та просить суд стягнути з ПрАТ «Новгород-Сіверський Сирзавод» на його користь суму середнього заробітку за період із 12 квітня 2023 року по дату прийняття рішення судом. Відповідач 16.02.2024 р. надав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що підстави для стягнення заборгованості по заробітній платі відсутні. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 12 квітня 2023 року ОСОБА_1 на добровільній основі уклав з командиром добровольчого формування ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , Контракт добровольця територіальної оборони № НОМЕР_1 строком на три роки, відповідно до якого добровільно взяв на себе зобов`язання виконувати завдання територіальної оборони в межах відповідної територіальної громади протягом строку дії Контакту, відповідно до вимог, визначених Законом України «Про основи національного супротиву», Положенням та іншими нормативно-правовими актами України, що регулюють порядок діяльності добровольчих формувань територіальних громад, та цим Контрактом. 12.04.2023р. відповідно до Наказу №03д/23 командира добровольчого формування Новгород-Сіверської міської територіальної громади №1 «Про зарахування до лав добровольчого формування ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 » на підставі контракту, складання присяги та за поданням командира добровольчого формування Новгород-Сіверської міської територіальної громади №1, гр. ОСОБА_1 зараховано добровольцем до лав добровольчого формування Новгород-Сіверської міської територіальної громади №1 з 12 квітня 2023 року. Згідно наказу ПРАТ «Новгород-Сіверський сирзавод» №60-к від 13.04.2023 року «Про увільнення ОСОБА_1 від роботи у зв`язку із виконанням обов`язків добровольця територіальної оборони» вбачається, що увільнено від роботи ОСОБА_1 , водія АТЗ, від роботи з 03.05.2023 р. у зв`язку з виконанням обов`язків добровольця територіальної оборони із збереженням місця роботи, посади без збереження середнього заробітку на період виконання таких обов`язків. Згідно вимог ч. 1 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується верховенством права. В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України. Відповідно до ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес, зокрема, шляхом припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення. Згідно ч. 1, 3 ст. 21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації. Відповідно до ч. 1 ст. 119 КЗпП України в редакції, чинної на час виникнення спірних правовідносин, на час виконання державних або громадських обов`язків, якщо за чинним законодавством України ці обов`язки можуть здійснюватись у робочий час, працівникам гарантується збереження місця роботи (посади) і середнього заробітку. Частиною 3 статті 119 КЗпП України, яка була чинною на час укладення позивачем контакту добровольця, було передбачено, що за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Згідно ст. 64 Конституції України, в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. 24.02.2022 р. на території України введений воєнний стан відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні", який у подальшому продовжувався та діє на сьогоднішній час. Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» прийнятий Верховною Радою України 01 липня 2022 року, набрав чинності 19 липня 2022 року, отже саме з 19 липня 2022 року ч. 3 ст. 119 КЗпП України діє в наступній редакції: за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи і посада на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Згодом, Міністерство економіки у своєму листі від 16.08.2022 р. №4711-06/59141-07, виділило працівників, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, до окремої категорії та роз`яснило, що пунктом 3 форми контракту добровольця територіальної оборони, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 07.03.2022 р. № 84 (далі - Форма контракту), передбачено, що на добровольця територіальної оборони, який уклав цей контракт, поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та ст. 119 КЗпП. Отже, роботодавець вправі вимагати від добровольця - члена ДФТГ підтвердження того, що виконання поставлених командиром завдань здійснюється у робочий час. Відповідно до абз. 2 п. 3 Положення про добровольчі формування територіальних громад, затвердженого постановою КМУ від 29.12.2021 № 1449, діяльність добровольчого формування провадиться під безпосереднім керівництвом і контролем командира військової частини Сил територіальної оборони Збройних Сил за територіальним принципом. Порядок утворення, комплектування, функціонування, підстави та порядок розформування добровольчих формувань територіальних громад визначаються Законом України «Про основи національного спротиву» від 16 липня 2021 року №1702 та Положенням про добровольчі формування територіальних громад,яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року № 1449. Доброволець Сил територіальної оборони Збройних Сил України - громадянин України або іноземець чи особа без громадянства, який перебуває в Україні на законних підставах впродовж останніх п`яти років та на добровільній основі зарахований до проходження служби у складі добровольчого формування Сил територіальної оборони Збройних Сил України (п. 1 ч. 1ст. 1 Закону № 1702). В Україні з 1 січня 2022 року вступили в дію положення закону «Про основи національного спротиву». Закон передбачає можливість створювати добровольчі формування територіальних громад, яким дозволено використовувати власну мисливську зброю. Він визначає, зокрема, такі поняття, як «національний спротив» та «територіальна оборона». Зокрема, згідно з текстом, територіальна оборона «складається з військової, цивільної та військово-цивільної складових» (п.3 ст.4 Закону). У Законі прописано, що ДФТГ це воєнізований підрозділ, сформований на добровільній основі з громадян України, які проживають у межах території відповідної територіальної громади, який призначений для участі у підготовці та виконанні завдань територіальної оборони в межах території відповідної територіальної громади. Положення про ДФТГ затверджено постановою Кабінету Міністрів України 29 грудня 2021 року за № 1449. Форму контракту добровольця територіальної оборони та посвідчення добровольця територіальної оборони затверджено наказом Міністерства оборони України від 07.03.2022 № 84 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07.03.2022 за № 307/37643). Пунктом 3 Форми контракту добровольця територіальної оборони передбачено, що на добровольця територіальної оборони, який уклав цей контракт, поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та статті 119 КЗпП України. Діяльність ДФТГ з виконання завдань, визначених пунктом 2 Положення про ДФТГ, не є військовою службою в розумінні Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Відповідно до Положення про ДФТГ, командир добровольчого формування є відповідальним за його діяльність, визначає завдання членам добровольчого формування з урахуванням їх спроможностей (пункт 3 Положення). Також до функцій командира ДФТГ належить контроль за додержанням умов контракту та припинення контракту у разі порушення добровольцем його умов (пункт 23 Положення). Відтак, саме командири ДФТГ мають здійснювати, в т.ч. і на вимогу добровольця чи його роботодавця, підтвердження виконання поставлених командиром завдань територіальної оборони у робочий час. Форма такого підтвердження не визначена законодавством, тож командир може здійснювати підтвердження будь-якими належним чином засвідченими документами, які в достатній мірі вказують на залучення добровольця до виконання завдань територіальної оборони в його робочі (згідно визначеного роботодавцем режиму) дні. Крім того, судом встановлено, що з моменту призупинення трудового договору (з 03.05.2023) обумовлений трудовим договором робочий час та трудові обов`язки у позивача були відсутні, а тому у відповідача відсутній обов`язок щодо виплати середнього заробітку позивачу в порядку, визначеному ст.119 КЗпП України. Отже, у зв`язку з ненаданням ОСОБА_1 об`єктивних та неупереджених доказів про залучення його у ДФ Новгород-Сіверської міської територіальної громади №1, до виконання державних та громадських обов`язків у робочий час згідно вимог чинного законодавця та згідно приписів ч.1 ст.23 ЗУ «Про національний спротив» фінансування та матеріально-технічне забезпечення національного спротиву здійснюється за рахунок і в межах коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів, а також з інших не заборонених законодавством України джерел. Отже, якщо територіальна громада, при якій сформоване відповідне добровольче формування вважає за потрібне його наявність і з метою виконання окремих задач в інтересах органу місцевого самоврядування то і фінансування такого добровольчого формування має здійснюватись за рахунок місцевого бюджету. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. Оскільки підчас розгляду справи суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, а також враховуючи, що позивач при зверненні до суду з даним позовом був звільнений від сплати судового збору, то судові витрати в цій частині компенсуються за рахунок держави. На підставі викладеного та керуючись ст. 3, 10, 11, 76 - 81, 89, 133, 141, 209, 229, 258-259, 263-265, 273-279 ЦПК України, суд, У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Новгород-Сіверський Сирзавод» про стягнення заборгованості по заробітній платі - відмовити повністю. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції.

Суддя А.І. Іващенко