УХВАЛА

15 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 346/453/21

провадження № 61-14719ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Коломийського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Базюк Тамара Володимирівна, про визнання договору дарування квартири недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Коломийського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Базюк Т. В., про визнання договору дарування квартири недійсним.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 18 березня 2024 року у задоволенні клопотання про залучення ОСОБА_4 в якості правонаступника позивачки ОСОБА_2 відмовлено. Провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_5 , про визнання договору дарування квартири недійсним закрито. Роз`яснено сторонам, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 16 липня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення. Ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 18 березня 2024 року залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 11 вересня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_4 визнано неподаною та повернуто заявнику з підстав, передбачених пунктом 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України.

30 жовтня 2024 року ОСОБА_4 повторно звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 16 липня 2024 року та повернути справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

До суду касаційної інстанції має бути подана касаційна скарга, вимоги до форми та змісту якої закріплені у статті 392 ЦПК України.

Касаційна скарга ОСОБА_4 не відповідає вимогам, визначеним пунктами 2, 4, 5 і 6 частини другою статті 392 ЦПК України.

У порушення вимог пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України, заявником у касаційній скарзі не зазначено: поштовий індекс відповідача та третьої особи;реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта; відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у особи, яка подає касаційну скаргу.

Пунктами 4, 6 частини другої статті 392 ЦПК України встановлено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено рішення (ухвала), що оскаржується,клопотання особи, яка подає скаргу.

У прохальній частині касаційної скарги ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 16 липня 2024 року, однак згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень, 16 липня 2024 рокуапеляційний суд прийняв постанову, якою залишив ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 18 березня 2024 року без змін. Вимог щодо скасування ухвали суду першої інстанції касаційна скарга не містить.

Прохальна частина касаційної скарги повинна бути сформульована відповідно до положень статті 409 ЦПК України.

Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України встановлено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (частина друга статті 389 ЦПК України).

У частині першій статті 400 ЦПК України передбачено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відсутність у касаційній скарзі передбачених ЦПК України підстав для оскарження судового рішення в касаційному порядку є підставою для її повернення (пункт 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України).

Подана ОСОБА_1 до Верховного Суду касаційна скарга не відповідає вимогам, визначеним пунктами 2, 4, 5 і 6 частини другою статті 392 ЦПК України, зокрема у ній не визначені підстави касаційного оскарження, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України. Заявник посилається на невідповідність вимогам закону договору дарування, однак судове рішення по суті спору у цій справі судами не ухвалювалося.

Умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Верховний Суд звертає увагу на те, що касаційну скаргу ОСОБА_1 у цій справі вже було повернуто судом касаційної інстанції (ухвала Верховного Суду від 11 вересня 2024 року) у зв`язку з невизначенням передбачених статтею 389 ЦПК України підстав касаційного оскарження.

Повторне звернення з касаційною скаргою можливо у тому випадку, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Заявник обставини, які стали підставою для повернення касаційної скарги, не усунув.

Враховуючи, що заявник не виконав вимог процесуального закону при зверненні до суду касаційної інстанції щодо форми та змісту касаційної скарги, повторно не навів підстав касаційного оскарження судових рішень, подана касаційна скарга підлягає поверненню заявнику.

Повернення касаційної скарги, за загальним правилом, не перешкоджає поданню належним чином оформленої касаційної скарги.

Керуючись пунктом 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Коломийського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Базюк Тамара Володимирівна, про визнання договору дарування квартири недійсним - повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Синельников