КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 6/947/524/24
УХВАЛА

10.09.2024 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В., оглянувши матеріали справи за заявою ОСОБА_1 про виправлення помилки у виконавчому листі по справі №947/29393/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

09.09.2024 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла заява ОСОБА_1 про виправлення помилки у виконавчому листі по справі №947/29393/23.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, справу за вказаною заявою передано судді Калініченко Л.В.

Матеріали справи передані головуючому по справі 10.09.2024 року.

Оглянувши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Вказана заява подана заявником стосується питання щодо виправлення помилки у виконавчому документі врегульоване статтею 432 Розділу VI ЦПК України, що відноситься до процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Відповідно до ч. 2 ст. 183 ЦПК України, якою визначено загальні вимоги щодо форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення, встановлено, що до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Отже, законодавцем у положенні ч.2 ст. 183 ЦПК України прямо передбачено вимоги зокрема, які розповсюджуються до заяв, які подаються на стадії виконання судового рішення.

Оскільки вимоги заяви стосуються питання, яке врегульоване ст. 432 ЦПК України та належить до питань пов`язаних з виконанням судових рішень, вимоги ст. 183 ЦПК України, які прямо передбачають вимоги до такого роду виду заяв, розповсюджуються на зазначену заяву заявника.

У постанові від 05 листопада 2020 року у справі № 591/1581/20 (провадження № 61-10904св20) Верховний Суд зазначив, що вимога про надання доказів надіслання (надання) копії заяви, скарги, клопотання чи заперечення іншим учасникам справи (провадження) стосується подання таких на стадії виконання судового рішення (розділ VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)»).

За змістом положень частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Оглядаючи подані до суду документи, суддею встановлено, що заявником в порушення вказаних вимог не надано до суду документів на підтвердження скерування копії поданої заяви, іншім учасникам по справі - ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, судом встановлено, що подана заява не відповідає вимогам передбаченим ч.2 ст. 183 ЦПК України.

Відповідно до ч.4 ст.183 ЦПК України, суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

У ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Отже, процесуальні вимоги визначені Законом є рівними для усіх учасників судового процесу, а відтак зазначене не свідчить про занадто формальне ставлення до передбачених законом вимог та в жодному разі не робить суд недоступним для заявника, оскільки в контексті п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений законом. Процесуальні дії судді чітко врегульовані нормами ЦПК, які повинні правильно розумітися сторонами і застосовуватися, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду.

З урахуванням викладеного, оскільки подана заява не відповідає вимогам ч.2 ст. 183 ЦПК України, суд дійшов висновку, що заяву ОСОБА_1 про виправлення помилки у виконавчому листі по справі №947/29393/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, слід повернути заявнику без розгляду.

Крім того зазначене не свідчить про занадто формальне ставлення до передбачених законом вимог та в жодному разі не робить суд недоступним для заявника, оскільки в контексті п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню, а також заявник не обмежений права на повторне звернення до суду з цією заявою після усунення недоліків, що слугували для її повернення.

Керуючись ст.ст. 183, 352-354, 432 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про виправлення помилки у виконавчому листі по справі №947/29393/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - повернути заявникові без розгляду.

Роз`яснити заявникові, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга шляхом подання її протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали суду.

Суддя Калініченко Л. В.