Справа №601/178/24
Провадження № 2/601/207/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2024 року м. Кременець

Кременецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого Мочальської В.М.,

з участю секретаря Домінської І.В.,

представника позивачки адвоката Гурника В.О.,

представника відповідача адвоката Старости І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, -

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

В січні 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гурник В.О., звернулася до суду з даним позовом.

Позов обґрунтований тим, що 09 серпня 2021 року близько 16 години ОСОБА_2 , рухаючись автомобілем «Ford Sierra», номерний знак НОМЕР_1 , на 199 км автодороги «Київ-Чоп» поблизу с. Варварівки Новоград-Волинського району Житомирської області в напрямку м. Житомира, порушив вимоги пункту 12.1 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) та допустив виїзд керованого автомобіля за межі проїзної частини праворуч до кювету з подальшим перекиданням транспортного засобу на дах. Вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 27 жовтня 2022 року ОСОБА_2 засуджено за частиною другою статті 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки та позбавлено права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), будучи пасажиром даного транспортного засобу, позивачка отримала тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя та їй встановлена інвалідність І групи.

Неправомірними діями відповідача їй завдано майнову шкоду, яка складається з витрат, пов`язаних із тривалим лікуванням, реабілітацією, придбанням ліків, протезуванням, санаторно-курортним лікуванням. Крім того, протиправними діями відповідача їй заподіяно моральну шкоду, яка полягає в перенесеному фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку із ушкодженням здоров`я, а також у заподіянні їй відповідачем душевних страждань, суттєвому порушенні звичного способу життя, зокрема: не може самостійно ходити, не відчуває нижню частину тіла, вимушена пересуватися за допомогою інвалідного візка, щоденно виконує важкі фізичні навантаження, проходить реабілітацію у відповідних центрах, щоденно відчуває спазми у м`язах, щоденно приймає знеболююче та ліки для підтримки функціонування нирок, вітаміни, вимушена ставити катетери.

Із врахуванням зазначеного просила стягнути з ОСОБА_2 майнову шкоду у розмірі 389 055 гривень 78 копійок, 1000 000 гривень на відшкодування моральної шкоди та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 12 000 гривень.

У відзиві на позов представник відповідача адвокат Староста І.І. зазначає, що відповідачем в добровільному порядку відшкодовано ОСОБА_1 майнову шкоду на суму 133 334 гривень 29 копійок та 242 374 гривень 02 копійки позивачці відшкодовано АТ «Просто-Страхування», а тому просить зменшити розмір відшкодування майнової шкоди на вказану суму. Щодо відшкодування моральної шкоди в сумі 1000 000 гривень просить зменшити відшкодування до співмірного із заробітною платою ОСОБА_2 відповідно до загальних принципів цивільного судочинства: розумності та справедливості. Також зазначає, що позивачкою документально не підтверджено сплату витрат на правову допомогу у заявленому розмірі та розмір таких витрат повинен бути розрахований пропорційно задоволеним позовним вимогам.

У відповіді на відзив представник позивачки адвокат Гурник В.О. зазначив, що розмір фактичного (реального) страхового відшкодування від АТ «Просто-Страхувіання» становить 181780,5 гривень, а 181780.515 гривень вартість послуг на надану правову допомогу ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування». Також з приводу тверджень представника відповідача про зменшення розміру моральної шкоди зазначив, що ОСОБА_1 станом на 11.01.2024 не може самостійно ходити, не відчуває нижню частину тіла, пересуватися вимушена за допомогою інвалідного візка, є інвалідом 1 групи.

У запереченні на відповідь на відзив представник відповідача адвокат Староста І.І. підтримав доводи, наведені ним у відзиві на позов та крім того зазначив про те, що укладений між позивачкою та ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» договір №2021/10/003272 від 29.09.2021 не є договором про надання правничої допомоги в розумінні ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ТОВ не є суб`єктом надання правничої допомоги і витрати, понесені на підставі цього договору не можуть бути судовими витратами між сторонами у даній цивільній справі.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Гурник В.О. підтримали позов з підстав, зазначених у позові та у відповіді на відзив. Визнали обставини про відшкодування відповідачем в добровільному порядку майнової шкоди на суму 133 334 гривень 29 копійок та відшкодування 242 374 гривень 02 копійки АТ «Просто-Страхування».

Представник відповідача адвокат Староста І.І. позов визнав частково, пославшись на доводи, зазначені у відзиві на позов та у запереченні на відповідь на відзив. Крім того вказав, що відповідач готовий відшкодувати моральну шкоду у розмірі 30000 гривень.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 31 січня 2024 року відкрито провадження у даній справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, надано строк для подання відзиву, зустрічного позову, відповіді на позов, заперечення на відповідь на відзив, ухвалу надіслано сторонам.

26.02.2024 від представника відповідача адвоката Старости І.І. надійшло клопотання про проведення судового засідання з його участю в режимі відео конференції поза приміщеннями суду за допомогою сервісу «EASYCON».

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 04 березня 2024 року задоволено клопотання представника відповідача - адвоката Старости І.І. про проведення судового засідання з його участю в режимі відео конференції поза приміщеннями суду за допомогою сервісу «EASYCON».

04.03.2024 від відповідача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності.

14.03.2024 від представника позивачки адвоката Гурника В.О. надійшла заява про допит свідка ОСОБА_3

28.03.2024 ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області клопотання представника позивачки адвоката Гурника В.О. про витребування доказів задоволено частково, задоволено клопотання про допит свідка, продовжено строк розгляду справи. Представник позивачки відмовився від клопотання про залучення АТ «Просто-Страхування» як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачки пославшись на те, що свої зобов`язання перед позивачкою АТ «Просто-Страхування» виконало.

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 09.05.2024 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

29.05.2024 від представника відповідача адвоката Старости І.І. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

17.07.2024 року представник відповідача адвокат Староста І.І. надіслав повідомлення про поважність причини неприбуття в судове засідання та клопотання про відкладення розгляду справи.

06.08.2024 представник відповідача адвокат Староста І.І. подав клопотання про дослідження оригіналів доказів.

27.08.2024 від представника відповідача адвоката Старости І.І. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 27 жовтня 2022 року встановлено, що 09.08.2021 близько 16 години ОСОБА_2 керував технічно справним автомобілем «Ford Sierra», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Рухаючись вказаним транспортним засобом на 199 км автодороги "Київ-Чоп" поблизу с. Варварівки Новоград-Волинського району Житомирської області в напрямку м. Житомира водій ОСОБА_2 в порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001, яким визначено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожньої обстановки, в результаті чого допустив виїзд керованого автомобіля за межі проїзної частини праворуч до кювету з подальшим перекиданням транспортного засобу на дах. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажирці автомобіля «Ford Sierra» ОСОБА_1 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді переломів 4, 5, 6 шийних хребців з ушкодженням (гематомаю) спинного мозку, що супроводжувались порушенням функцій тазових органів та парезом обох верхніх та нижніх кінцівок, перелома правої плечової кістки множинних ран в ділянці голови та кінцівок які належать до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Порушення водієм ОСОБА_2 вимог пункту 12.1 Правил дорожнього руху знаходиться у прямому причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Вказаним вироком ОСОБА_2 засуджено за частиною другою статті 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки та позбавлено права керування транспортними засобами строком на 3 роки. Цивільний позов потерпілою не заявлено.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 20 лютого 2023 року вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 27 жовтня 2022 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 26 жовтня 2023 року вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 27 жовтня 2022 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 20 лютого 2023 року залишено без змін.

З виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 16188, виданої відділенням нейрохірургії №1 КНП «КМШ ЛШМД» вбачається, що ОСОБА_1 внаслідок отриманих травм після дорожньо-транспортної пригоди 09 серпня 2021 року перебувала на стаціонарному лікуванні з 11 серпня 2021 року по 07 вересня 2021 року з діагнозом: тяжка полі травма: Тяжка ЗХСМТ: компресійні переломи тіл, задніх структур та дужок хребців С5, С6 зі стенозом хребетного каналу на цьому рівні. Забій спинного мозку на рівні шийного потовщення з тетрапарез Fr В. Порушення функції тазових органів за типом затримки. Краніо-лицева травма: множинні переломи кісток лицевого скелету черепа, множинні забійні-різані рани та садна м`яких частин обличчя (мтан після ПХО 09.08.2021). ЗЧМТ: забій головного мозку, множинні забої та садна м`яких тканин голови. ЗТГК: забій лівої легені. Закритий перелом середньої третини лівої плечової кістки. Субкон`юктивальний крововилив обох очей. Параорбітальні гематоми з обох сторін. Застійний диск здорового нерва 1 ст. за Фрізеном зліва. Посттравматичний лагофтальм зліва.

ОСОБА_1 проходила реабілітацію в центрі відновного лікування «Модричі» з 07.09.2021 по 19.10. 2021. Також позивачка пройшла комплекс реабілітаційних послуг з 06.11.2023 по 17.11.2023, які надавала Громадська організація «Реабілітаційний комплекс «Агапе Україна».

Позивачка понесла витрати на придбання медичних товарів для проведення хірургічного втручання: шийна пластина та шийний кейдж вартістю 30000 гривень, що підтверджується рахунком-фактурою №214, виданою ФОП ОСОБА_4 від 16.08.2021; набір імплантатів для синтезу заднього шийного відділу хребта вартістю 65000 гривень, що підтверджується рахунком-фактурою №215, виданою ФОП ОСОБА_4 від 16.08.2021; набір імплантатів для остеосинтезу відділу плечової кістки вартістю 21 200 грн, що підтверджується рахунком-фактурою №236 ФОП ОСОБА_4 від 25.08.2021.

Позивачка понесла витрати на придбання ліків, продуктів харчування, предметів першої необхідності на суму 272855 грн. 78 коп., що підтверджується квитанціями.

З відповіді на адвокатський запит від 01.06.2022 вбачається, що 18.11.2021 АТ «Просто-Страхування» виплатило ОСОБА_1 страхове відшкодування в сумі 20 847 грн. та 15.02.2022 в сумі 221 527 грн. 02 коп.. Всього сума виплаченого потерпілій страхового відшкодування складає 242 374 грн. 02 коп.

Водночас в ході судового розгляду справи також встановлено, що відповідач відшкодував позивачці завдані матеріальні збитки в розмірі 133 334 грн. 29 коп.

Позивачці призначена пенсія по інвалідності 1 групи, підгрупа А, загальне захворювання, довічно, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_2 .

З довідки Тов «Тернофарм» від 26.02.2024 вбачається, що ОСОБА_2 працює у ТОВ охоронником і загальна сума його доходу за період з січня 2023 по грудень 2023 становить 130 328 грн. 92 коп.

Відповідач перебуває у шлюбі з ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 .

ОСОБА_5 є інвалідом 3 групи внаслідок загального захворювання довічно, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_4 .

Мотивувальна частина.

У відповідності до ч. ч. 1, 4, 5, 7 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 27 жовтня 2022 року відповідача, який внаслідок ДТП спричинив позивачці тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя, засуджено за частиною другою статті 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки та позбавлено права керування транспортними засобами строком на 3 роки. Цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди у кримінальному провадженні потерпілою не заявлено.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відтак, вина відповідача у завданні позивачці, зокрема, тілесних ушкоджень та моральної шкоди встановлена вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 27 жовтня 2022 року, який набрав законної сили.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За частиною 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Частинами 1, 2, та 5 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана, зокрема, з використанням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно ч. 4 ст. 1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст. ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

У п. 6 вищевказаної постанови зазначено, що особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Отже, неправомірними діями ОСОБА_2 , пов`язаними з використанням джерела підвищеної небезпеки (транспортного засобу), ОСОБА_1 було завдано майнової шкоди та прямих збитків, які знаходяться в безпосередньому причинно-слідчому зв`язку зі вказаними діями відповідача і підлягають відшкодуванню за рахунок винної особи.

В судовому засіданні встановлено, що на день звернення позивачки з позовом до суду ОСОБА_2 відшкодував їй матеріальну шкоду в розмірі 133 334 гривень 29 копійок. 18.11.2021 АТ «Просто-Страхування» виплатило ОСОБА_1 страхове відшкодування в сумі 20 847 грн. та 15.02.2022 в сумі 221 527 грн. 02 коп., а всього сума виплаченого потерпілій страхового відшкодування складає 242 374 грн. 02 коп. Дані обставини визнані представником позивачки у судовому засіданні.

Суд погоджується з доводами представника відповідача про те, що укладений між позивачкою та ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» договір №2021/10/003272 від 29.09.2021 не є договором про надання правничої допомоги в розумінні ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ТОВ не є суб`єктом надання правничої допомоги і витрати, понесені на підставі цього договору не можуть бути судовими витратами між сторонами у даній цивільній справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З врахуванням зазначеного, суд вважає, що позов позивачки в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягає до часткового задоволення, а саме в сумі 13 347 (тринадцять тисяч триста сорок сім тисяч) гривень 47 (сорок сім) копійок ( 389 055 грн. 78 коп. - 133 334 грн. 29 коп. 242 374 грн. 02 коп.).

Що стосується позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, то суд враховує наступне.

Стаття 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з частинами першою, другою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Моральна шкода - це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (Stankov v. Bulgaria, № 68490/01, § 62, 12 липня 2007 року).

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

На обґрунтування завданої моральної шкоди в сумі 1000 000 гривень позивачка зазначила, що моральна шкода полягає в перенесеному фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку із ушкодженням здоров`я, а також у заподіянні їй відповідачем душевних страждань, суттєвому порушенні звичного способу життя, зокрема: не може самостійно ходити, не відчуває нижню частину тіла, вимушена пересуватися за допомогою інвалідного візка, щоденно виконує важкі фізичні навантаження, проходить реабілітацію у відповідних центрах, щоденно відчуває спазми у м`язах, щоденно приймає знеболююче та ліки для підтримки функціонування нирок, вітаміни, вимушена ставити катетери.

Ураховуючи, що внаслідок ДТП позивачка отримала тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя, тривалий час знаходилася на лікуванні, продовжує лікування, обмежена у русі, отримала інвалідність 1 групи, відчувала і продовжує відчуває фізичний біль, переживає за своє здоров`я, тяжкості вимушених змін у її життєвих і виробничих стосунках, часу та зусиль, необхідних для відновлення, що спричиняє їй моральні страждання, суд, застосовуючи вимоги розумності і справедливості, враховуючи матеріальний стан відповідача, приходить до переконання про наявність підстав для відшкодування позивачці моральної шкоди у розмірі 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень.

Правова допомога.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч.ч.1-3 ст.137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Матеріали справи свідчать, що 01 вересня 2023 року між ОСОБА_1 та адвокатом Гурником О.В. було укладено договір №б/н про надання правової допомоги.

Згідно розрахунку суми гонорару (вартості послуг) за надану правову допомогу ОСОБА_1 відповідно до договору про надання правової допомоги б/н від 01 вересня 2023 року адвокатом надано правничу (правову допомогу) наступного характеру:

-зустріч з клієнтом, вивчення наданими клієнтом матеріалів, надання консультації щодо суті спору, необхідних документів для підготовки позову - вартість 500грн;

-пошук та аналіз актуальної судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах - вартість 2 000 грн;

-складання позовної заяви - вартість 5 000 грн;

-збирання доказів вартість 500 грн;

- представництво позивача в судових засіданнях- вартість 3000 грн;

- оформлення додатків до позовної заяви вартість 1000 грн.

Підлягає до сплати 12000 грн. Слачено 12000 грн.

Розрахунок складено та підписано відповідно адвокатом Гурником В.О.

Натомість представник відповідача зазначає, що позивачкою документально не підтверджено сплату витрат на правову допомогу у заявленому розмірі та розмір таких витрат повинен бути розрахований пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Згідно з п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до ст.19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Частиною 4 ст.137 ЦПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.137 ЦПК України).

Таким чином, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Враховуючи характер виконаної адвокатом Гурником О.В. роботи наданої у зв`язку із розглядом справи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної роботи, критерію необхідності подання відповідних документів зі сторони представника позивача, значимості таких дій у справі, та витраченого часу представником у даній справі, суд дійшла висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з відповідача на користь позивачки витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 гривень.

Також, суд звертає увагу на те, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою або тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України). Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 12 лютого 2020 року в справі № 648/1102/19 (провадження № 61-22131св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).

Щодо тверджень представника відповідача адвоката Старости І.І. про те, що розмір таких витрат повинен бути розрахований пропорційно задоволеним позовним вимогам суд оцінює критично, оскільки частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що лише судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст.258,263-265,273, 352, 354ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 13 347 (тринадцять тисяч триста сорок сім тисяч) гривень 47 (сорок сім) копійок матеріальної шкоди, 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень моральної шкоди та 10 000 (десять тисяч) гривень, понесених витрат на правову допомогу.

В решті позову відмовити.

Дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Представник позивачки: адвокат Гурник Віктор Олександрович,місцезнаходження Б.Харчука, 2а м. Кременець Тернопільської області, 47003.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 .

Представник відповідача: адвокат Староста Іван Іванович, місцезнаходження: вул. Пирогова, буд. 2/37-Б, оф.58 м. Київ, 01054.

Повний текст рішення складено 06 вересня 2024 року.

Головуючий