Провадження № 2-о/127/475/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2024 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Ан О.В.,

за участю секретаря Поляруш І.О.

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника - адвоката Шалагінова Валерія Геннадійовича,

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

представника заінтересованої особи - адвоката Кашпрук Ольги Василівни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 із заявою до суду звернулася ОСОБА_1 , яка просила видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , що мешкає за адресою АДРЕСА_1 на строк шести місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання із заявницею за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв?язку особисто і через третіх осіб; зобов?язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні належною мені на праві власності квартирою АДРЕСА_2 шляхом передачі ключів від квартири. Мотивувала заявлені вимоги тим, що вона та ОСОБА_2 після розірвання шлюбу продовжували спільно проживати за адресою АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 застосовує відносно заявниці фізичне та психологічне насилля, звернення до органу поліції не дало результату, тому вона вимушена звертатися до суду із заявою видачу обмежувального припису.

Ухвалою суду від 13.09.2023 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження.

Заявниця у судовому засіданні повідомила, що вона та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі. Після розірвання шлюбу продовжили спільно проживати як подружжя за адресою АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 застосовує відносно заявниці фізичне та психологічне насилля. ОСОБА_2 пише погрози, висловлюється у її сторону нецензурною лайкою, при останній зустрічі він душив заявницю переноскою. Після цієї події вона переїхала до сина проживати. Наразі вона знаходиться у Великій Британії де проживає у доньки, проте хоче повернутися та проживати у квартирі. Ключі від квартири в неї відсутні, тому вона не має доступу до квартири. Чоловік погрожує фізичним насиллям у разі якщо з`явиться в квартирі. Також у провадженні суду перебуває позов про виселення. У квартиру вона не може потрапити бо ОСОБА_2 змінив замок, а дубліката ключів не надав.

Її представник також пояснив, що ОСОБА_2 заважає його клієнтці проживати у належній їй квартирі. Він неурівноважений, вчиняє відносно заявниці психологічне та фізичне насилля, яке стало причиною звернення до органу поліції. Відомості по факту фізичного насилля було внесено до ЄРДР. Представник просив не досліджувати надані докази на USB-флеш-накопичувачі.

ОСОБА_2 суду повідомив, що він та заявниця проживали спільно без реєстрації шлюбу. У 2021 році їх відносини погіршилися, у березні 2022 році заявниця виїхала до Великої Британії. Він не застосовував до заявниці фізичної сили та не ображав її нецензурною лайкою. Наразі наявний спір відносно квартири, він готовий сплатити 1/2 частку вартості квартири. Коли ОСОБА_1 поїхала за кордон він не знає. Знає, що деякі речі заявниці у квартирі зникли проте до органів поліції не звертався. Сусіди повідомили, що бачили як заявниця забрала речі та виїхала із квартири. Про те, що заявниця зняла його із реєстрації не знав.

У письмових поясненнях наданих суду стороною заінтересованої особи також повідомлено, що належних допустимих доказів вчинення ОСОБА_2 дій фізичного та психологічного насилля відносно заявниці немає. Із наданих скриншотів неможливо належно ідентифікувати учасників переписки, тому вказані докази є неналежними. Не зрозуміла стороні вимога про вручення ключів, адже вони у неї наявні, вважає, що виклики в поліцію заявниця робить для того, щоб звинуватити ОСОБА_2 у вчиненні домашнього насилля систематично, що є брехнею.

Також представник заінтересованої особи у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 має ключі від квартири, коли приїхали працівники поліції то вона при них відкрила замок квартири належними їй ключами. Раніше був змінений інший замок проте ОСОБА_2 надав ключі заявниці.

Суд дослідивши надані докази встановив, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі який 28.06.1994 року розірвано.

ОСОБА_1 на праві власності належить квартира за адресою АДРЕСА_1 , в якій вона зареєстрована.

Заявниця 21.02.2022 зверталася до відділу поліції № 1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області із заявою в якій просила вжити заходів відносно ОСОБА_2 з яким проживає, адже він обзиває її нецензурною лайкою, принижує, а в ночі 19 лютого душив її переноскою.

У вересні 2023 ОСОБА_1 зверталася до органу поліції із протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, у якому зазначила, що вона зазнала економічного насилля, адже чоловік змінив замок вхідних дверей. З відповіді наданої працівника поліції випливає, що із ОСОБА_2 відносно цього випадку було проведено профілактичну бесіду.

07.09.2023 відносно ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення, суть якого полягала у тому, що 07.09.2023 о 12:10 год. в АДРЕСА_1 вчинив діяння відносно колишньої дружини ОСОБА_1 , а саме змінив замок вхідних дверей. Даними діями позбавив її житла, що могло вплинути на її психологічний стан та здоров`я. Також з цього приводу було видано терміновий заборонний припис стосовно кривдника.

Постановою суду від 26.10.2023 провадження у справі було закрито за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 зверталася до органу поліції з приводу словесних конфліктів з колишнім чоловіком, проте пізніше зверталася із заявами про відсутність претензій до нього.

ОСОБА_2 не має на праві власності будь якого помешкання.

У провадженні судді Дернової В.В. перебувала заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення з квартири. Ухвалою суду від 12.01.2023 прийнято до спільного провадження з первісним позовом та об`єднано в одне провадження зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя.

Суд не приймає до уваги довідку надану ОСОБА_2 як документ, т.я. його зміст прочитати неможливо. Також суд вваєає недостовірними ( отримані з порушення вимог законордавства) докази - скриншоти з переписки, та не приймає їх.

Суд не приймає до уваги витяг з ЄРДР від 12.09.2023 та постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 16.08.2023 оскільки вона не стосується предмету доказування ( не належні докази) .

Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, врегульовано Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно з пунктами 3, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи (пункт 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Відповідно до положень статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: 1) постраждала особа або її представник; 2) у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини - батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування; 3) у разі вчинення домашнього насильства стосовно недієздатної особи - опікун, орган опіки та піклування.

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

У пункті 9 частини першої статті 1 цього Закону визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Так суд постаючи між захистом природного та приватного права встановив, що стороною заявниці не доведено належними, допустимими доказами факт системності фізичного насилля відносно неї. Проте встановлено, що заінтересована сторона не має на праві власності інше помешкання ніж те, яке заявниця просить обмежити у користуванні ОСОБА_2 .

Тому суд оцінивши надані докази, вислухавши пояснення сторони заявника прийшов до висновку, про відмову у задоволенні заявлених вимог.

В силу ч. 3 ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.1, ч.3 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст.ст. 263-265, 273, 350-6 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У видачі обмежувального припису про заборону ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , заборону вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати серез інші засоби зв`язку особисто чи через інших осіб, усуненні перешкод у користуванні належним ОСОБА_1 майном квартирою АДРЕСА_2 шляхом передачі ключів від квартири - відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заявник: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складено 11.03.2024

Суддя: