справа № 274/8630/23
провадження № 2/0274/1963/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.03.2024 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: судді Вдовиченко Т.М., за участю секретаря судового засідання Рудич М.О., представників сторін Паламарчука С.В., Васяновича В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві Житомирської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини -

в с т а н о в и в :

07.12.2023 ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Паламарчук С.В., звернулася в суд із зазначеним позовом, в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23.09.2016 року в цивільній справі № 274/3777/16-ц, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 750 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно та стягувати з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на даний час, матеріальне становище відповідача значно покращилося, він офіційно працевлаштований, проходить військову службу в ЗСУ, має стабільний заробіток, не має на утриманні інших дітей, натомість матеріальний стан позивачки не дозволяє їй забезпечити дитину матеріально в необхідному обсязі. Ці обставини позивачка вважає суттєвими для зміни способу стягнення аліментів.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 15.01.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 20-21).

Представник позивачки адвокат Паламарчук С.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_4 позовні вимоги визнав частково, вказав, що відповідач згоден сплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 "яни, 2009 р.н. в розмірі 1/7 частки його заробітку ( доходу) щомісячно, оскільки з січня 2024 року він звільнений з лав ЗСУ , на його утриманні перебуває фактично троє малолітніх дітей, в грудні 2023 року в нього померла дружина. Зазначив, що позивачка отримувала аліменти щомісячно в розмірі 1600 грн.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження, сторони являються батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21.06.2016 шлюб між сторонами розірвано (а.с.7-8).

Неповнолітня дочка сторін - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9).

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23.09.2016 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти у розмірі 750,00 гривень, щомісячно, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 07.07.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.10).

За положеннями статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Положеннями ст. 141 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 181 ЦПК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

За положеннями ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до вказаних норм закону, а саме те, що: "спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів", слід застосовувати в контексті змісту наведених норм, якими передбачено: обставини визначення способу стягнення аліментів; спосіб визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини; відповідні обставини, які підлягають перевірці та враховуються при визначенні способу та розміру стягнення аліментів.

При цьому слід вважати, що ст. 192 СК України у даному випадку застосуванню не підлягає, оскільки новела, що міститься у статті 181 СК України не містить посилань чи тверджень, які б вказували на необхідність застосування ст. 192 СК України, тобто обставин, які б підлягали перевірці судом у випадку заявлення вимог про зміну саме розміру аліментів.

Слід вважати, що законодавцем при констатації у вказаній частині статті "спосіб аліментів… змінюється…" вказано на необхідність, а не можливість здійснення зміни способу аліментів і це безальтернативне твердження вказує, також, і те, що обставини, перевірка яких передбачена при застосуванні ст. 192 СК України у даному випадку значення не мають. Мають ж значення фактично згадані загальні обставини, які перевіряються судом при вирішенні питання про стягнення аліментів. Фактично судом вирішується питання про стягнення аліментів новим способом, тобто у новій формі, з перевіркою обставин, що мають значення на час розгляду справи без перевірки обставин, що мали значення в минулому. Тобто спосіб стягнення аліментів встановлюється по новому з перевіркою нових, існуючих обставин.

Окрім цього, право вибору способу стягнення аліментів надано лише тому з батьків, з ким проживає дитина, а визначений рішенням суду спосіб стягнення аліментів може бути змінений лише за позовом одержувача аліментів (правовий висновок, викладений в постановах Верховного Суду від: 10 жовтня 2019 року у справі № 644/4836/18 (провадження № 61-13257св19); від 24 лютого 2020 року у справі № 539/3532/18 (провадження № 61-10880св19).

У ч.3 ст. 181 СК України законодавець розширив можливості того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (отримувача аліментів) щодо вибору способу стягнення аліментів.

Із вказаної норми закону, також, вбачається, що він не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися можливістю зміни способу стягнення аліментів.

Отже, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Зазначеного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16 червня 2021 року у справі №643/11949/19.

Звернувшись в суд з даним позовом про зміну способу стягнення аліментів, позивачка фактично просить стягувати передбачений законом мінімум на дитину, що визначений ст.ст. 182, 183 СК України, про що йшлося вище. Суд, застосовуючи вимоги вказаних статей, у випадку відсутності певних істотних обставин, що можуть вплинути на визначення такого мінімального розміру зобов`язаний встановити саме такий розмір. Такими, істотними обставинами, що давали б підставу стягувати аліменти у іншому розмірі, відмінному від мінімального слід вважати, наприклад, наявність поганого стану здоров`я платника аліментів (важкої хвороби, каліцтва, тощо), утриманців у платника аліментів, надзвичайно скрутного матеріального стану платника, що обумовлений об`єктивними обставинами, наявності значних доходів у дітей або отримувача аліментів, що забезпечують їх повноцінне утримання, тощо. Спосіб та розмір ж стягнення, про який просить позивачка є тим гарантованим державою мінімумом на утримання дитини, який забезпечить необхідний матеріальний мінімум для її утримання.

Як вбачається з наданих строною відповідача письмових доказів, ОСОБА_2 з 18.01.2024 року звільнено з військової служби у запас за підпунком " г" ( через сімейні обставини або інші поважні причини ( якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), що підтверджується витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26.01.2024 ( а.с.29).

Згідно довідки, виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області від 29.01.2024 , ОСОБА_2 , дійсно перебуває на обліку у відділі обслуговування громадян № 8 ( сервісного центру) управління обслуговування громадян Головного управлінняяПенсійного фонду України в Черкаській області та отримує пенсію в розмірі 7534,80 грн. по інвалідності ( 3 група) ( а.с.30).

Як вбачається з довідки від 31.01.2024 року , виданої Канівським управлінням Черкаської філії ЧОЦЗ, ОСОБА_2 перебуває на обліку як безробітній з 30.01.2024 року ( а.с. 31).

Відповідно до копії посвідчення серії НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , є особою з інвалідністю 3 групи і має пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - осіб з інвалідністю внаслідок війни. Посвідчення дійсне до 01.03.2025 року ( а. с. 32).

Згідно копії свідоцтв про народження дітей ОСОБА_2 є батьком малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Мати дітей ОСОБА_8 ( а.с. 33-34).

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 померла в м. Одеса, ІНФОРМАЦІЯ_5 ( а.с. 36).

ОСОБА_8 є матір"ю малолітнього ОСОБА_9 , 2012 р.н., який також проживає з відповідачем ОСОБА_2 ( а.с. 37).

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких встановлених обставин, враховуючи часткове визнання стороною відповідача позовних вимог, слід змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/7 частки його заробітку ( доходів ) на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як роз`яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України " Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Сімейним кодексом України не визначено, що при зміні способу аліментів, такі аліменти стягуються із дня пред`явлення позову.

Отже, стягнення аліментів у новому розмірі слід проводити, починаючи із дня набрання рішенням чинності.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір, від сплати якого позивачка звільнена при зверненні до суду, пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 678,27 грн слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст. 4,12- 13, 76-81, 89, 258, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23.09.2016 року в цивільній справі № 274/3777/16-ц, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого: АДРЕСА_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрованої: АДРЕСА_1 на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/7 частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з часу набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Виконавчий лист № 274/3777/16-ц виданий в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, відкликати та після закінчення його виконання станом на день набрання законної сили рішенням суду, повернути до суду, що його видав.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 678,27 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 18 березня 2024 року

Суддя Т.М. Вдовиченко