УХВАЛА

13 березня 2024 року

м. Київ

справа № 754/5500/19

провадження № 61-16768вно23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого- Луспеника Д. Д.,

суддів: Гулейкова І. Ю., Гулька Б. І., Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Апатенко Марина Анатоліївна, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП»,

третя особа - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» про перегляд постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 вересня 2023 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Апатенко Марини Анатоліївни, Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП», третя особа - ОСОБА_2 , про визнання рішення про реєстрацію права власності незаконним та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Апатенко М. А., Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» (далі - ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП»), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд скасувати державну реєстрацію права власності ТОВ «ЕС.ДІ.СІ. Груп» на квартиру АДРЕСА_1 , здійснену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Апатенко М. А. 25 січня 2019 року.

Позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, що 03 липня 2008 року між ним та Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» (далі - ВАТ «Сведбанк») укладено кредитний договір № 2615/0708/88-018, за умовами якого банк надав йому кредит у розмірі 110 000,00 дол. США, з кінцевим терміном повернення кредиту до 03 липня 2018 року.

На забезпечення виконання ним зобов`язань за кредитним договором 03 липня 2008 року між ОСОБА_3 та ВАТ «Сведбанк» укладено договір іпотеки № 2615/0708/88-018-Z-18, предметом якого є квартира АДРЕСА_1 .

25 травня 2012 року ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» уклали договір купівлі-продажу прав вимоги за вказаними договором кредиту та договором іпотеки.

12 листопада 2018 року на підставі договору купівлі-продажу майнових прав № 954/к та договору відступлення прав вимог за іпотечним договором № 62 ПАТ «Дельта Банк» передало відповідачу ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» усі права за кредитним договором № 2615/0708/88-018 та іпотечним договором № 2615/0708/88-018-Z-18.

Вказував на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його дружина ОСОБА_3 , якій на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_1 .

При відкритті спадкової справи у приватного нотаріуса Кондратенко О. В. він дізнався, що за ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 . Перехід права власності на зазначену квартиру відбувся на підставі рішення приватного нотаріуса Апатенко М. А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень «з відкриттям розділу», індексний номер 45218100 від 25 січня 2019 року.

Зазначав, що реєстрація права власності на предмет іпотеки за ТОВ «ЕС.ДІ.СІ. Груп» здійснена без достатніх правових підстав, з недотриманням норм Закону України «Про іпотеку» щодо надіслання письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури добровільного виконання зобов`язання.

Крім того, його дружина ОСОБА_3 (іпотекодавець) померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а перехід права власності на квартиру (предмет іпотеки) відбувся 25 січня 2019 року, тобто після її смерті. Вважав, що у цьому випадку зобов`язання за іпотечним договором безпосередньо пов`язані зі стороною іпотекодавця та відповідно до вимог статті 1220 ЦК України з моменту смерті ОСОБА_3 все майно, майнові та немайнові права, що належали їй, є спадщиною. Відповідно до положень статті 559 ЦК України порука за іпотечним договором є припиненою.

Також вказував на те, що право власності на квартиру набуто ТОВ «ЕС.ДІ.СІ. Груп» у порядку звернення стягнення на нерухоме майно в період дії мораторію на примусове відчуження житла, який введено на підставі Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України». Спірна квартира є єдиним його місцем проживання, відповідає вимогам Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», а отже, не може бути примусово стягнута (відчужена без згоди власника) на підставі дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 27 квітня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Скасовано державну реєстрацію права власності ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» на квартиру АДРЕСА_1 , здійснену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Апатенко М. А. 25 січня 2019 року.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що при прийнятті рішення і здійсненні державної реєстрації права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем - ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» державний реєстратор не перевірив відповідність заявлених вимог і поданих документів ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» вимогам законодавства, не пересвідчився, чи була ОСОБА_3 станом на 25 січня 2019 року суб`єктом правовідносин за іпотечним договором № 2615/0708/88-018-Z-18 від 03 липня 2008 року.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 14 липня 2021 року апеляційну скаргу ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» задоволено частково, рішення Деснянського районного суду міста Києва від 27 квітня 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Скасовано державну реєстрацію права власності ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» на квартиру АДРЕСА_1 , здійснену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Апатенко М. А. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер:45218100 від 25 січня 2019 року.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи частково позовні вимоги, суд апеляційної інстанції виходив із того, що зі смертю іпотекодавця ОСОБА_3 іпотечний договір не припинив свою дію, відповідно до статей 17, 23 Закону України «Про іпотеку», однак під час проведення реєстрації права власності на предмет іпотеки були порушені вимоги договору та норми чинного законодавства щодо процедури звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку, оскільки іпотекодержатель звернувся з вимогою про усунення порушень зобов`язання до особи ( ОСОБА_3 ), правоздатність якої на час проведення державної реєстрації права власності на предмет іпотеки припинилась, вимогу про усунення порушень зобов`язання спадкоємцям майнового поручителя, які у порядку спадкування стали новими іпотекодавцями за іпотечним договором від 03 липня 2008 року, іпотекодержатель не направляв, ціну предмета іпотеки на момент набуття права з власниками майна (спадкоємцями) не погоджував, що свідчить про порушення прав позивача як одного із співвласників нерухомого майна (предмета іпотеки) щодо переходу права власності на вказане майно до ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП».

Короткий зміст судового рішення суду касаційної інстанції

Постановою Верховного Суду від 13 вересня 2023 року касаційну скаргу ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» задоволено частково, постанову Київського апеляційного суду від 14 липня 2021 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Апатенко М. А. про скасування державної реєстрації права власності скасовано.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Апатенко М. А., третя особа - ОСОБА_2 , про скасування державної реєстрації права власності відмовлено.

Постанову Київського апеляційного суду від 14 липня 2021 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП», третя особа - ОСОБА_2 , про скасування державної реєстрації права власності змінено, викладено її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Змінюючи постанову апеляційного суду в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» про скасування державної реєстрації права власності, суд касаційної інстанції виходив із того, що апеляційний суд дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для скасування державної реєстрації права власності ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» на квартиру АДРЕСА_1 , здійснену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Апатенко М. А. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 45218100 від 25 січня 2019 року, однак помилився щодомотивів такого висновку, що є підставою для зміни мотивувальної частини постанови апеляційного суду.

Верховний Суд виходив із того, що квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 66,90 кв. м, яка використовується позивачем як місце постійного проживання, не може бути примусово стягнута, у тому числі шляхом реєстрації права власності за ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП», як забезпечення виконання ОСОБА_3 умов кредитного договору від 03 липня 2008 року, який укладений в іноземній валюті, кредит за яким наданий на споживчі цілі, оскільки Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» ведено тимчасовий мораторій на право іпотекодержателя відчужувати майно іпотекодавця без згоди останнього на таке відчуження.

Також під час реєстрації права власності на спірну квартиру за ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» не дотримано вимог частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» щодо належного надсилання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, вимоги про усунення порушення основного зобов`язання, що унеможливлює застосовування позасудового способу задоволення вимог іпотекодержателя, оскільки ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» у строк, передбачений статтею 35 Закону України «Про іпотеку», не направляло ОСОБА_3 (ще за її життя) вимоги про усунення порушень зобов`язання, а тому у державного реєстратора не було підстав для проведення державної реєстрації права власності за ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» на квартиру АДРЕСА_1 .

Короткий зміст вимог заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами

У листопаді 2023 року представник ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» подав до Верховного Суду заяву про перегляд постанови Верховного Суду від 13 вересня 2023 року за нововиявленими обставинами, в якій просив скасувати постанову Верховного Судувід 13 вересня 2023 року та постановити нову, якою відмовити у задоволенні вимог ОСОБА_1 до ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП».

Заява мотивована тим, що 25 жовтня 2023 року приватним виконавцемвиконавчого округу міста Києва Ляпіним Д. В. у рамках виконавчого провадження в іншій справі надано відповідь № 72189596/4036 на звернення ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП», в якій зазначається, що за ОСОБА_2 , дочкою позивача ОСОБА_1 , яка є третьою особою у цій справі, зареєстроване право власності на квартиру АДРЕСА_2 , а також до цієї відповіді додана інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна та копія свідоцтва про право на спадщину від 25 жовтня 2022 року.

Вказана обставина є нововиявленою, адже стала відома ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» 25 жовтня 2023 року, тобто після прийняття Верховним Судом постанови від 13 вересня 2023 року, але виникла під час розгляду справи, щонайменше 25 жовтня 2022 року, і має істотне значення для справи.

Істотність цієї обставини полягає в тому, що вона підтверджує одразу дві обставини, які виключають можливість задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , а саме, що позивач не мав права на пред`явлення цього позову і не був належним позивачем, оскільки саме ОСОБА_2 (донька) є спадкоємцем майна ОСОБА_4 , а також, що квартира АДРЕСА_1 не могла бути єдиним місцем проживання позивача, а отже, не підпадє під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Вказані обставини є нововиявленими, про які ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» не було й не могло бути відомо, та істотно впливають на ухвалення судового рішення по суті спору (пункт 1 частини другої статті 423 ЦК України).

У лютому 2024 року представник ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» подав до Верховного Суду клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, а саме копії постанови приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Грущинської О. В. від 25 жовтня 2022 року, якою відмовлено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 у зв`язку з ненаданням документів, що посвідчують право власності спадкодавця ОСОБА_3 на вказане майно.

Аргументи інших учасників справи

У січні 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Андрієнко С. В. та представник ОСОБА_2 - адвокат Мостовенко Ю. В. подали заперечення на заяву ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» про перегляд постанови Верховного Суду від 13 вересня 2023 року за нововиявленими обставинами, у яких просили відмовити у задоволенні цієї заяви та залишити постанову Верховного Суду від 13 вересня 2023 року без змін.

У лютому 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Андрієнко С. В. та представник ОСОБА_2 - адвокат Мостовенко Ю. В. подали заперечення на клопотання ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП»про приєднання доказів до матеріалів справи.

Надходження заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами до суду касаційної інстанції

Ухвалами Верховного Суду від 04 грудня 2023 року та від 20 лютого 2024 року відкрито провадження за нововиявленими обставинами у справі № 754/5500/19, витребувано матеріали справи із суду першої інстанції та призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви, Верховний Суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, на яку посилалася заявник, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частина четверта, п`ята статті 423 ЦПК України).

За змістом наведених правових норм необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

Отже, процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України нововиявленими є обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі; обґрунтовують вимоги або заперечення сторін; можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені, коли суд ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення; стали відомими тільки після його ухвалення.

Не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи. Крім того, судове рішення не можна переглядати у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі якщо обставини, передбачені частиною другою статті 423 ЦПК України, відсутні, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 423 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Не належать до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, новий доказ або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювали суди під час розгляду справи.

Верховний Суд дійшов висновку, що обставини, наведені ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» у заяві, не можуть бути віднесені до нововиявлених, оскільки вони не відповідають усім необхідним умовам таких обставин.

Обставини, які вказані приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Ляпіним Д. В.у листі від 25 жовтня 2023 року № 72189596/4036 щодо надання інформації в межах виконавчого провадження № 72189596 з виконання виконавчого листа від 05 липня 2023 року № 754/7753/22, виданого Деснянським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» інфляційних втрат за прострочення зобов`язання за відсотками за кредитним договором з 01 серпня 2018 року до 01 серпня 2022 року у розмірі 236 506,59 грн, 3 % річних у розмірі 56 749,89 грн та понесених витрат зі сплати судового збору у розмірі 4 399,00 грн, а саме, що квартира АДРЕСА_2 не зареєстрована на праві власності за боржником ОСОБА_1 , а зареєстрована за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 25 жовтня 2022 року, не мають значення для правильного вирішення справи, оскільки не підтверджують факт того, що реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» проведено без порушень вимог чинного законодавства України.

Верховний Суд звертає увагу на те, що свідоцтво про право на спадщину за законом від 25 жовтня 2022 року, згідно з яким ОСОБА_2 успадкувала квартиру АДРЕСА_2 , яка належала ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 28 грудня 1999 року, не є доказом нововиявлених обставин, тобто не підтверджує їхню наявність, а є новим доказом, що може підтверджувати ті самі обставини, які могли бути відомі заявнику з моменту відкриття провадження у цій справі, а саме, що ОСОБА_3 на підставі власності належала квартира АДРЕСА_2 . Подання такого доказу спрямоване на переоцінку тих доказів, які вже дослідили суди першої й апеляційної інстанцій під час первинного розгляду справи.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права (частина четверта статті 10 ЦПК України).

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоби, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень. Згідно з ним жодна сторона не може вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду справи та постановлення у ній нового рішення. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення ЄСПЛ від 09 червня 2011 року у справі «Желтяков проти України» («Zheltyakov v. Ukraine»), заява № 4994/04, § 42-43).

У рішенні ЄСПЛ від 19 квітня 1993 року у справі «Краска проти Швейцарії» вказано, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Згідно з частиною четвертою статті 429 ЦПК України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Ураховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 13 вересня 2023 року.

Керуючись статтями 423, 429 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» про перегляд за нововиявленими обставинамипостанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 вересня 2023 року у справі за позовомОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Апатенко Марини Анатоліївни, Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП», третя особа - ОСОБА_2 , про визнання рішення про реєстрацію права власності незаконним та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. Ю. Гулейков

Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць

Р. А. Лідовець