ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/6622/22 Номер провадження 22-ц/814/1533/24Головуючий у 1-й інстанції Миронець О.К. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів: Абрамова П.С., Одринської Т.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Маньковський Володимир Петрович, на рішення Київського районного суду м. Полтави від 27 листопада 2023 року (повний текст рішення складено 04 грудня 2023 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Універсал Банк» про захист прав споживачів та стягнення безпідставно набутих (списаних з рахунку) коштів,

В С Т А Н О В И В:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства «Універсал Банк» (далі АТ «Універсал Банк») про захист прав споживачів та стягнення безпідставно набутих (списаних з рахунку) коштів.

В обґрунтування позову зазначено, що у позивача в АТ «Універсал Банк» відкрито поточний банківський рахунок, з якого ОСОБА_1 за допомогою мобільного додатку відповідача «Monobank» здійснив наступні платежі:

1) 19 серпня 2022 року: на суму 3984,01 грн платіж успішний; на суму 24999,99 грн платіж відхилений банком через скарги на одержувача коштів, у зв`язку з чим позивачем вчинено декілька разів повторну спробу перерахувати кошти, однак оплата не була проведена, тому платник, отримавши від контрагента інформацію про неотримання коштів, скасував цей платіж; на суму 9863,01 грн платіж успішний; на суму 15391,01 грн платіж успішний; на суму 15050,19 грн платіж успішний; на суму 28000,00 грн платіж був відхилений банком через скарги на одержувача коштів, однак контрагент повідомив про необхідність зменшення суми платежу, розбивши його на частини, однак і в такому випадку відповідач відмовив у здійсненні таких платежів на вказану суму;

2) 20 серпня 2022 року: на суму 29500,00 грн платіж був відхилений банком; на суму 15070,94 грн платіж успішний; на суму 4114,36 грн платіж успішний; на суму 32526,00 грн платіж успішний.

Після вказаних переказів баланс рахунку позивача залишився 0,48 грн та подальші будь-які фінансові операції останнім не проводилися.

30 серпня 2022 року в мобільному додатку відповідача «Monobank» позивач звернув увагу на повернення на його рахунок грошових коштів у сумі 3376,92 грн, а також побачив, що всі раніше відхилені 19 та 20 серпня 2022 року відповідачем платежі були проведені 22 та 23 серпня 2022 року, у зв`язку з чим утворився від`ємний баланс на рахунку ОСОБА_1 -229622,57 грн при кредитному ліміті 0,00 грн та відхилених раніше спробах на здійснення грошових переказів.

Позивач зазначає, що кошти в сумі 229622,57 грн на рахунки контрагентів не надходили і не зараховувалися.

Всі звернення позивача до служби підтримки клієнтів відповідача щодо цього питання не призвели до позитивного результату, лише співробітниками банку було повідомлено про збій у банківській системі, однак повернути кошти відмовилися.

У зв`язку з примусовим та безпідставним стягненням коштів з позивача, ОСОБА_1 прохав суд стягнути на його користь безпідставно набуті (списані з рахунку) кошти у розмірі 229622,57 грн.

Короткий зміст рішення

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 27 листопада 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ «Універсал Банк» про стягнення безпідставно набутих коштів відмовлено.

Рішення місцевого суду мотивовано тим, що відповідач спірні кошти не отримував, а лише здійснював їх перерахування на рахунки, які вказував позивач на підставі укладеного договору.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

З рішенням Київського районного суду м. Полтави від 27 листопада 2023 року не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку, подавши до суду апеляційну скаргу.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 прохав суд скасувати рішення Київського районного суду м. Полтави від 27 листопада 2023 року та ухвалити нове, яким позовні вимоги позивача задовольнити у повному обсязі.

Позиції учасників справи

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

На думку особи, яка подала апеляційну скаргу, оскаржуване судове рішення є незаконним та необґрунтованим, оскільки при його ухваленні місцевим судом не було враховано доводи позивача.

Позивач зауважує, що АТ «Універсал Банк» не надало до суду доказів, а саме належних фінансових документів, які б підтверджували здійснення останнім міжбанківських переказів, у зв`язку з чим неможливо зробити висновок, що кошти позивача були дійсно перераховані відповідачем в іншу банківську установу.

Крім того, АТ «А-Банк» у поданій до суду першої інстанції заяві зауважував, що грошові кошти для здійснення платежів від імені ОСОБА_1 в серпні 2022 року ним не було отримано.

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Універсал Банк» прохало суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 , а рішення Київського районного суду м. Полтави від 27 листопада 2023 року залишити без змін.

Відповідач зауважує, що позивач увійшов до мобільного додатку «Monobank», правильно ввівши ПІН-код, після чого позивачем було здійснено декілька платежів через мобільний додаток «Monobank», які по суті було проведено банком, але з технічних причин (технічного збою) проведення даних операцій не відобразились у мобільному додатку «Monobank», отже позивач здійснив дані платежі самостійно у мобільному додатку «Monobank», здійснивши ідентифікацію та аутентифікацію у відповідності до умов договору, а отже банк не несе відповідальності за ці операції, оскільки вони були ініційовані самим клієнтом та супроводжувалися правильним введенням ПІН-коду останнім. У відповідності до умов договору про надання банківських послуг кредитний ліміт на карті встановлюється за рішенням банку, а отже твердження позивача про неправомірне надання йому кредитних коштів при проведенні вищевказаних платежів не заслуговують на увагу.

Перерахування спірних грошових коштів, які було ініційовано клієнтом 19 серпня 2022 року та 20 серпня 2022 року було проведено банком та перераховано отримувачам, яких особисто зазначав ОСОБА_1 , у зв`язку із чим, твердження ОСОБА_1 про той факт, що дані спірні грошові кошти на рахунки контрагентів клієнта не надходити і не зараховувались не відповідають дійсності.

Крім того, зауважено, що характер використання ОСОБА_1 свого банківського рахунку для купівлі-продажу цифрових активів криптовалюти за своєю правовою природою підпадає під ознаки підприємницької діяльності, з іншої сторони використання фізичною особою свого банківського рахунку для здійснення підприємницької діяльності заборонено умовами договору про надання банківських послуг, а також чинним законодавством України, отже з вищевказаного вбачається факт протиправних дій ОСОБА_1 .

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.

Щодо розгляду справи без виклику сторін

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи, що ціна позову становить 229622,57 грн та беручи до уваги положення частини тринадцятої статті 7, та статті 369 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Встановлені обставини справи

Судом першої інстанції встановлено та не заперечувалося учасниками справи, що 21 лютого 2022 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг і погодився з умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів «Monobank». Відповідно до пункту 1 анкети-заяви підписанням цієї анкети-заяви клієнт просить банк відкрити йому поточний рахунок у гривні та встановити кредитний ліміт на суму зазначену в мобільному додатку.

Обставини справи свідчать про досягнення мети укладення договору про надання банківських послуг з боку клієнта, оскільки він з дати укладення ним правочину 21 лютого 2022 року та на дату подання позову користувався послугами банку, зокрема використовуючи платіжну картку.

19 серпня 2022 року ОСОБА_1 зі свого рахунку ініціював 6 грошових переказів на платіжні картки АТ «А-Банк», а саме: на суму 24 999,99 грн на картку номер НОМЕР_1 (здійснено переказ 23 серпня 2022 року згідно квитанції №); на суму 8 000,00 грн на картку номер НОМЕР_1 (здійснено переказ 23 серпня 2022 року згідно квитанції №); на суму 28 000,00 грн на картку номер НОМЕР_1 (здійснено переказ 23 серпня 2022 року згідно квитанції №); на суму 24 999,99 грн на картку номер НОМЕР_1 (здійснено переказ 23 серпня 2022 року згідно квитанції №); на суму 28 000,00 грн на картку номер НОМЕР_1 (здійснено переказ 23 серпня 2022 року згідно квитанції №); на суму 24 999,99 грн на картку номер НОМЕР_1 (здійснено переказ 23 серпня 2022 року згідно квитанції №).

20 серпня 2022 року ОСОБА_1 зі свого рахунку ініціював 4 грошових переказів на платіжні картки АТ «А-Банк», а саме: на суму 29 500,00 грн на картку номер НОМЕР_2 (здійснено переказ 23 серпня 2022 року згідно квитанції №); на суму 29 500,00 грн на картку номер НОМЕР_3 (здійснено переказ 23 серпня 2022 року згідно квитанції №); на суму 29 500,00 грн на картку номер НОМЕР_4 (здійснено переказ 23 серпня 2022 року згідно квитанції №); на суму 5 500,00 грн на картку номер НОМЕР_2 (здійснено переказ 23 серпня 2022 року згідно квитанції №).

У відповіді на запит від 21 вересня 2023 року АТ «А-Банк» зазначило, що грошові кошти для здійснення платежів від імені ОСОБА_1 у серпні 2022 року банк не отримував.

Крім того, у листі від 20 жовтня 2023 року АТ «А-Банк» зазначило, що для виконання запиту банку потрібно отримати платіжне доручення, де вказано прізвище, ім`я, по батькові та рахунок отримувача.

Позиція апеляційного суду

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 у поданій ним позовній заяві вказував, що ініційовані ним платіжні операції 19 серпня 2022 року та 20 серпня 2022 року, які спершу були відхилені банком, були проведені останнім 22 серпня 2022 року та 23 серпня 2022 року, у результаті чого баланс банківського рахунку позивача отримав від`ємне значення. З огляду на вказане, позивачем зазначено, що банківська установа безпідставно стягнула (списала) кошти з його рахунку без достатніх правових підстав, а тому такі кошти, з урахуванням положень статті 1212 ЦК України, підлягають поверненню.

Згідно з частинами першою та другою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. З урахуванням змісту зазначеної норми можна виокремити особливості змісту та елементів кондикційного зобов`язання.

Характерною особливістю кондикційних зобов`язань є те, що підстави їх виникнення мають широку сферу застосування: зобов`язання можуть виникати як із дій, так і з подій, причому з дій як сторін зобов`язання, так і третіх осіб, із дій як запланованих, так і випадкових, як правомірних, так і неправомірних. Крім того, у кондикційному зобов`язанні не має правового значення, чи вибуло майно з володіння власника за його волею або всупереч його волі, чи є набувач добросовісним або недобросовісним.

Кондикційне зобов`язання виникає за наявності таких умов: а) набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); б) набуття чи збереження майна відбулося за відсутності достатньої правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 цього Кодексу, свідчить про необхідність установлення так званої «абсолютної» безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору.

Ознаки, характерні для кондикції, свідчать про те, що пред`явлення кондиційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі.

Узагальнюючи викладе, можна дійти висновку про те, що кондикція - це позадоговірний зобов`язальний спосіб захисту права власності або іншого речового права, який може бути застосований самостійно. Кондикція також застосовується субсидіарно до реституції та віндикації як спосіб захисту порушеного права у тому випадку, коли певна вимога власника (титульного володільця) майна не охоплюється нормативним урегулюванням основного способу захисту права, але за характерними ознаками, умовами та суб`єктним складом підпадає під визначення зобов`язання з набуття або збереження майна без достатньої правової підстави.

Таким чином, права особи, яка вважає себе власником майна, підлягають захисту шляхом задоволення позову до володільця з використанням правового механізму, установленого статтею 1212 ЦК України, у разі наявності речово-правових відносин безпосередньо між власником та володільцем майна.

Такий спосіб захисту можливо здійснити шляхом застосування кондикційного позову, якщо для цього існують підстави, передбачені статтею 1212 ЦК України, які дають право витребувати у набувача таке майно.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 12 вересня 2018 року у справі № 154/948/16.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 910/1238/17 зроблено висновок, що «положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що цей вид зобов`язань породжують такі юридичні факти: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали».

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 та від 13 лютого 2019 року у справі № 320/5877/17 зроблено висновок, що «предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України».

Відповідно до статті 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Для застосування зазначеної норми необхідно, по-перше, щоб одна особа набула (зберегла) майно за рахунок іншої. Збільшення або збереження в попередньому розмірі майна однієї сторони є результатом відповідного зменшення майна у іншої сторони. По-друге, необхідно, щоб набуття майна однією особою за рахунок іншої відбулося без достатньої правової підстави, передбаченої законом або угодою. Безпідставно набуте майно повертається тому, за рахунок кого було набуте.

Положеннями статей 76, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Як вбачається з матеріалів справи, грошові кошти, питання про стягнення яких порушується позивачем, були перераховані АТ «Універсал Банк» на рахунки отримувачів, які відкрито в АТ «А-Банк», у результаті чого банківський рахунок ОСОБА_1 отримав від`ємне значення.

Крім того, колегія суддів зауважує, що представниками АТ «А-Банк» не було надано відомості про зарахування спірних коштів на банківські рахунки його клієнтів у зв`язку з ненаданням запитуваної банком інформації, натомість АТ «А-Банк» було лише повідомлено місцевий суд про нездійснення ним платежів від імені позивача.

З вищевказаного вбачається, що банком не було набуто спірні грошові кошти за рахунок позивача, оскільки такі позивачу не належали, що й призвело до виникнення від`ємного показника банківського рахунку ОСОБА_1 , а їх перерахування відбулося на банківські рахунки інших осіб, які відкрито в АТ «А-Банк».

За встановлених у межах цієї справи обставин, підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів відповідно до визначеного ним способу захисту своїх прав у порядку статті 1212 ЦК України - відсутні.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як передбачено пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, який при ухваленні оскаржуваного судового рішення не допустив порушення норм матеріального та процесуального права.

Отже, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Маньковський В.П., слід залишити без задоволення, а рішення Київського районного суду м. Полтави від 27 листопада 2023 року -без змін.

Щодо судових витрат

За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Зважаючи на те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат та відсутні підстави для розподілу судових витрати за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Маньковський Володимир Петрович залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 27 листопада 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 07 березня 2024 року.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді П.С. Абрамов

Т.В. Одринська