Справа № 274/3686/24 Провадження № 2/0274/1055/24
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
09.09.24 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,
розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_1 , представником якого є ОСОБА_2 ,
провиключення запису про батька з актового запису про народження, розірвання шлюбу,
ОСОБА_1 звернувся з позовом, у якому просить виключити запис про нього як батька з актового запису № 363 від 21.07.2023 р. про народження ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного Бердичівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), розірвати шлюб між ним та ОСОБА_3 , зареєстрований 29.04.2023 р. Бердичівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 252.
Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 29.04.2023 р. зареєстрували шлюб. З липня 2023 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не підтримують сімейних відносин та не ведуть спільного господарства, їхнє подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам ОСОБА_1 та не є можливим. ОСОБА_3 після народження дитини та отримання свідоцтва про народження повідомила ОСОБА_1 , що дитина не від нього і він не є біологічним батьком дитини, вона вказала його батьком щоб отримати свідоцтво про народження.
ОСОБА_3 позов визнала, що підтверджується її нотаріально посвідченою заявою від 21.05.2024 р., у якій вона також вказує, що її чоловік ОСОБА_1 не являється біологічним батьком дитини ОСОБА_4 , вона вказала його батьком дитини для цілей отримання свідоцтва про народження (а. с. 28).
Судом з`ясовано, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 29.04.2023 р. Бердичівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), зареєстровано шлюб, актовий запис № 252, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 29.04.2024 р. (а. с. 6).
ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_4 , про що 21.07.2023 р. Бердичівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) складено відповідний актовий запис № 363, що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 13).
У вказаному свідоцтві зазначено, що батьками ОСОБА_4 є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , що відповідає статті 122 Сімейного кодексу України, згідно з якою дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.
Як зазначалося раніше, у нотаріально посвідченій заяві від 21.05.2024 р. ОСОБА_3 вказала, тобто визнала, що її чоловік ОСОБА_1 не являється біологічним батьком дитини ОСОБА_4 , вона вказала його батьком дитини для цілей отримання свідоцтва про народження.
На ці саме обставини посилається ОСОБА_1 , обґрунтовуючи позов в частині вимоги про виключення запису про батька з актового запису про народження.
Частиною першої статті 82 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Таким чином не потребують доведення обставини про те, що, зокрема, ОСОБА_1 не являється біологічним батьком дитини ОСОБА_4 .
З наведеного випливає, що ОСОБА_1 не є біологічним батьком ОСОБА_4 , тобто між ними кровне споріднення відсутнє.
Частинами першою п`ятою статті 136 Сімейного кодексу України визначено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу.
Враховуючи зазначене, Суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову ОСОБА_1 в частині вимоги про виключення запису про батька з актового запису про народження.
Частиною третьою статті 51 Конституції України сім`я встановлено, що дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Разом з тим, відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Звернення ОСОБА_1 з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого з ОСОБА_3 , та визнання останньою цього позову свідчить про те, що подальше спільне життя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 і збереження шлюбу між ними суперечило б їхнім інтересам, що мають істотне значення, такий шлюб не ґрунтувався б на вільній згоді ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .
Згідно з частиною другою статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Враховуючи зазначене, Суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову ОСОБА_1 в частині вимоги про розірвання шлюбу.
Частиною четвертою статті 206 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Виходячи з наведеного та зважаючи, що визнання ОСОБА_3 повністю позову ОСОБА_1 не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, Суд задовольняє позов.
Керуючись статтями 200, 206, 258, 259, 263 265 Цивільного процесуального кодексу України,
1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) задовольнити.
2. Виключити запис про ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , як батька з актового запису № 363 від 21.07.2023 р. про народження ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного Бердичівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).
3. 2. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , зареєстрований 29.04.2023 р. Бердичівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 252, розірвати.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут