Справа № 384/474/17
Провадження № 4-с/386/1/24
УХВАЛА

Іменем України

11 березня 2024 року

Голованівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Червоненка Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Штанько Л.Є.,

представника боржника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Городецької Юлії Сергіївни,

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою, в якій просить визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Городецької Юлії Сергіївни щодо неповернення виконавчого листа №384/474/17, виданого Ульяновським районним судом Кіровоградської області 05.06.2020 року, стягувачу ОСОБА_3 , а також зобов`язати приватного виконавця Городецьку Ю.С. повернути вказаний виконавчий лист стягувачу на підставі пункту 6 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

В обґрунтування скарги зазначено, що заочним рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 11.03.2020 року вирішено: витребувати у добросовісного набувача ОСОБА_4 легковий автомобіль HYUNDAI GRANDEUR, 2007 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , тобто індивідуально визначене майно.

Виконавче провадження №73015301 відкрито згідно постанови приватного виконавця 11.10.2023 року.

В ході проведення виконавчих дій було з`ясовано, що у боржника ОСОБА_2 відсутнє майно, яке має бути передано стягувачу відповідно до рішення суду, про що боржником надано письмові пояснення.

11.10.2023 року приватним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця в сумі 20829,50 грн..

В межах виконавчого провадження приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника в сумі основної винагороди приватного виконавця та постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Вважає, що виконавчий лист має бути повернутий стягувачу на підставі пункту 6 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», адже у боржника відсутній легковий автомобіль HYUNDAI GRANDEUR, 2007 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 .

Проте, листом №1417 від 21.12.2023 року приватний виконавець відмовила у задоволенні відповідної заяви її представника про повернення виконавчого листа стягувачу.

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про час та місце його проведення повідомлялась належним чином.

Представник боржника ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що індивідуально визначеного майна, що зазначено у виконавчому листі, а саме легкового автомобіля HYUNDAI GRANDEUR, у боржника немає, про це остання надала виконавцю відповідні пояснення. Також йому відомо, що автомобіль постановою виконавця оголошений в розшук. Будь-яких інших відомостей або документів, які б свідчили про відсутність цього майна у боржника у нього немає і в матеріалах виконавчого провадження він не бачив. За результатами дослідження матеріалів скарги просив її задовольнити.

Приватний виконавець Городецька Ю.С. в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Стягувач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Представник стягувача адвокат Пузир В.О. в судове засідання не з`явився, надіслав суду клопотання про відкладення розгляду справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка вказаних осіб не перешкоджають розгляду скарги.

Виконавче провадження №73015301 або його належним чином засвідчена копія суду не надані, клопотань про їх витребування не надходило.

Заслухавши представника боржника, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і дійшов наступних висновків.

Так, судом встановлено, що з 11.10.2023 року на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Городецької Ю.С. перебуває виконавче провадження №73015301 з виконання виконавчого листа № 384/474/17, виданого 05.06.2020 року Ульяновським районним судом Кіровоградської області про витребування у добросовісного набувача - ОСОБА_5 , та передачу ОСОБА_3 легкового автомобілю HYUNDAI GRANDEUR, 2007 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 .

11.10.2023 року приватним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника ОСОБА_2 основної винагороди у сумі 20829,50 грн., 16.10.2023 року винесено постанову про арешт коштів боржника, а 13.12.2023 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

21.12.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Городецькою Ю.С. адвокату Корабейнікову А.В. надано відповідь на заяву від 07.12.2023 року стосовно завершення виконавчого провадження, в якій зазначено, що дійсно в ході провадження виконавчих дій встановлено відсутність транспортного засобу HYUNDAI GRANDEUR, 2007 року випуску у ОСОБА_2 у зв`язку з чим оголошено його розшук в порядку ч.3 ст.36 ЗУ «Про виконавче провадження» та додатково 20.11.2023 року до Ульяновського районного суду Кіровоградської області направлено заяву про зміну способу та порядку виконання рішення, яке на день надання відповіді не розглянуто. Питання про завершення виконавчого провадження буде вирішено після вжиття всіх можливих заходів примусового виконання виконавчого документа.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані, зокрема, на примусове виконання рішень судів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших Законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.

Тобто, з метою забезпечення реального виконання судового рішення та ефективного захисту порушених прав, ЦПК України передбачає спеціальні форми реагування, зокрема розділом VІІ «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України визначено порядок судового контролю за виконанням судових рішень в цивільних справах.

Так, статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд у разі встановлення обґрунтованості скарги визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Положенням частини першої статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» під час виконання рішень про передачу стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі, виконавець вилучає такі предмети у боржника і передає їх стягувачу, про що складає акт передачі. У разі знищення предмета, що мав бути переданий стягувачу в натурі, виконавець складає акт про неможливість виконання рішення, що є підставою для закінчення виконавчого провадження, а в разі встановлення факту відсутності предмета, що мав бути переданий стягувачу, повертає виконавчий документ стягувачу.

Пунктом 6 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі.

При цьому, відповідно до ч.2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», про наявність обставин, зазначених у пунктах 2-6 частини першої цієї статті, виконавець складає акт.

Пунктом 8 "Інструкції з організації примусового виконання рішень" затв. наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5) визначено, що акт це документ, що підтверджує певні встановлені факти або події.

Вказаним пунктом також передбачено вимоги до форми та змісту акту.

У даній справі установлено, що акту про відсутність визначеного виконавчим документом майна, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі, не складно, в матеріалах скарги зазначений акт відсутній, а тому підстав вважати, що у виконавця виник обов`язок повернути виконавчий документ стягувачу згідно пункту 6 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», немає.

За встановлених обставин в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись статтями ст.ст. 258, 260, 447, 450, 451 ЦПК України, суд

постановив:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_2 на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Городецької Юлії Сергіївни щодо неповернення стягувачу ОСОБА_3 виконавчого листа №384/474/17, виданого Ульяновським районним судом Кіровоградської області 05.06.2020 року.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Кропивницького апеляційного суду через Голованівський районний суд Кіровоградської області протягом 15 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 15 березня 2024 року.

Суддя: Д. В. Червоненко