У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2024 року

місто Чернігів

Справа №751/7511/24

Провадження №2-о/751/163/24

Суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова Ченцова С. М.,

розглянувши в порядку прийняття заяву ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту, самостійного виховання, догляду та утримання неповнолітньої дитини батьком

У С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт того, що він самостійно виховує, доглядає та утримує дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без участі матері. ОСОБА_3 .

Вивчивши зміст заяви та додадних до неї документів, доходжу висновку, що заяву слід залишити без руху з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки. Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту.

Відповідно до ч.3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.

При цьому, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав (для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету його встановлення); чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення (для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови); встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

При вирішенні питання про прийняття до розгляду заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність.

Відповідно до ч.1 ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

Вважаю що заява не відповідає вимогам статей 175, 318 ЦПК України, оскільки у заяві не зазначено з якою метою заявник просить встановити факт того, що він самостійно виховує, доглядає та утримує дитину, а також не надано доказів, що підтверджують вказаний факт.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Заявником не надано документів на підтвердження свого місця проживання, що не дає можливості суду визначити підсудність справи Новозаводському районному суду міста Чернігова.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, заява подана без дотримання вимог статей 175, 177 ЦПК України, залишається без руху, з наданням заявнику строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись статтями 175, 177, 185, 316, 318 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И Л А :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту, самостійного виховання, догляду та утримання неповнолітньої дитини батьком залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення вказаних вище недоліків протягом п`яти днів, з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити заявнику, що на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України заява вважається неподаною та повертається заявникові, якщо він не усунув недоліки заяви у встановлений судом строк.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. М. Ченцова