КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 758/4453/23 Апеляційне провадження № 22-ц/824/5124/2024Головуючий у суді першої інстанції - Головчак М.М. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2024 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Верланов С.М., Невідома Т.О.,

секретар Цуран С.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 23 листопада 2023 року про залишення без розгляду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України, третя особа: голова комісії з реорганізації Фонду соціального страхування України Бахматський Олександр Олександрович про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 , через свого представника - Левшунова Д.С. , звернувся до суду з позовом до Пенсійного фонду України (далі - ПФ України), третя особа: голова комісії з реорганізації Фонду соціального страхування України Бахматський О.О. про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Представник відповідача заявив клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку із тим, що на підставі отриманої інформації від НАЗК України (30-10/19688-23 від 28.08.2023) представнику позивача Левшунову Д.С. заборонено протягом року з дня припинення відповідної діяльності представляти інтереси будь-якої особи у справах і в тому числі в тих, що розглядаються в судах, в яких він працював на момент припинення діяльності.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 23.11.2023 позовну заяву ОСОБА_1 до ПФ України, третя особа: Голова комісії з реорганізації Фонду соціального страхування України Бахматський О.О., про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди залишено без розгляду (т. 1 а.с. 247-248).

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Вказує, що представник Левшунов Д.С. не відноситься до посадових та службових осіб визначених у п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» та не є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

Працівники підприємств, установ, організацій, які виконують професійні (адвокат, лікар, вчитель та ін.), виробничі (наприклад, водій) або технічні (друкарка, охоронець та ін.) функції, можуть визнаватися службовими особами тільки за умови, що разом із цими функціями вони виконують організаційно-розпорядчі або адміністративно-господарські обов`язки.

З 16.09.2021 Левшунова Д.С. на підставі наказу від 15.09.2021 № 30-к переведено на посаду заступника начальника відділу представництва інтересів Фонду в судах та взаємодії з правоохоронними органами юридичного управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України. Працюючи у Фонді соціального страхування України Левшунов Д.С. був працівником, який виконував професійні функції щодо представництва інтересів Фонду в судах та правоохоронних органах та не виконував будь-які організаційно-розпорядчі чи адміністративно-господарські функції, що підтверджується посадовими обов`язками визначеними у посадовій інструкції Левшунова Д.С .

Позивач, зі свого боку, не є ФОП, не веде будь - яку господарську чи комерційну діяльність, не має з представником Левшуновим Д.С. будь-якого комерційного договору, укладання якого обмежується чи забороняється у роз`ясненнях НАЗК.

Отже, Левшунов Д.С. працюючи у Фонді соціального страхування України на посаді заступника начальника відділу представництва інтересів Фонду в судах та взаємодії з правоохоронними органами юридичного управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України виконував завдання та функції відповідно до посадової інструкції та підпорядковувався начальнику відділу та начальнику управління, тому не є особою, на яку розповсюджується п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Окрім того, згідно Конституції України діє принцип презумпції невинуватості до моменту доведеності вини особи в суді. Лише суд може встановити порушення обмежень визначених в ч. 1 ст. 26 Закону України «Про запобігання корупції».

Жодних звернень до суду з боку НАЗК щодо визнання будь-яких договорів в яких однією стороною є Левшунов Д.С. на час прийняття оскаржуваної ухвали та даної апеляційної скарги не існує.

Отже, суд першої інстанції прийняв оскаржувану ухвалу без отримання рішення суду за зверненням НАЗК про визнання договору недійсним або іншого судового рішення яким би були встановлені порушення визначені ст. 26 Закону України «Про запобігання корупції» відносно Левшунова Д.С .

Додатково зазначає, що Левшунов Д.С. ніколи не працював в Пенсійному фонді України (т. 2 а.с. 1-9).

19.01.2024 ПФ України подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що безумовно важливою обставиною, яка по своїй суті є об`єктивною перешкодою для належного виконання функцій судового представника є конфлікт інтересів при здійсненні судового представництва.

Окрім того, загальними вимогами щодо цивільної процесуальної правосуб`єктності представника, що обов`язкові для будь-яких суб`єктів, які здійснюють судове представництво, є наявність цивільної процесуальної дієздатності; наявність належно посвідчених повноважень на здійснення представництва в суді; відсутність встановлених законодавством обмежень щодо здійснення судового представництва.

Отже, висновки позивача зводяться до того, що суд першої інстанції мав ігнорувати припис п. 3 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про запобігання корупції», що встановлюють пряму заборону здійснювати Левшунову Д.С. представництво інтересів позивача, до поки не розірвано договір надання правничої допомоги з його представником (визнано нечинним), або до поки останнього не буде притягнуто до відповідальності, шляхом складання протоколу є надуманими та не знаходять свого підтвердження (т. 2 а.с. 49-51).

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - Левшунов Д.С. підтримав подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, у квітні 2023 року ОСОБА_1 через свого представника Левшунова Д.С. звернувся до суду з позовом до Фонду соціального страхування України, третя особа: Голова комісії з реорганізації Фонду соціального страхування України Бахматський О.О. про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

25.09.2023 до суду надійшло клопотання представника Фонду соціального страхування України про залишення позову без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, мотивуючи це тим, що представник ОСОБА_1 - адвокат Левшунов Д.С. до 30.01.2023 займав посаду заступника начальника відділу представництва інтересів Фонду соціального страхування України в судах та взаємодії з правоохоронними органами, а тому, під час звернення до суду з даним позовом ним порушено п. 3 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про запобігання корупції», якою встановлено, що протягом року з дня припинення відповідної діяльності представляти інтереси будь-якої особи у справах (у тому числі в тих, що розглядаються в судах), в яких іншою стороною є орган, підприємство, установа, організація, в якому (яких) вони працювали на момент припинення зазначеної діяльності. Відповідно підпункт «и» п. 1 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону посадові та службові особи інших державних органів, у тому числі Фонду соціального страхування України, є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про запобігання корупції» Національне агентство з питань запобігання корупції є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику. Національне агентство, у межах, визначених цим та іншими законами, є відповідальним перед Верховною Радою України і підконтрольним їй та підзвітний Кабінету Міністрів України.

Відповідно до вимог ст. 13 Закону України «Про запобігання корупції» Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право вносити приписи про порушення вимог законодавства щодо етичної поведінки, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, інших вимог та обмежень, передбачених цим Законом, захисту викривачів. У випадках виявлення порушення вимог цього Закону щодо етичної поведінки, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб, захисту викривачів або іншого порушення цього Закону Національне агентство вносить керівнику відповідного органу, підприємства, установи, організації припис щодо усунення порушень законодавства, проведення службового розслідування, притягнення винної особи до встановленої законом відповідальності. Припис Національного агентства є обов`язковим для виконання. Про результати виконання припису Національного агентства посадова особа, якій його адресовано, інформує Національне агентство упродовж десяти робочих днів з дня одержання припису.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про запобігання корупції» особам, уповноваженим на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зазначеним у пункті 1 частини 1 статті 3 цього Закону, які звільнилися або іншим чином припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, забороняється:

1) протягом року з дня припинення відповідної діяльності укладати трудові договори (контракти) або вчиняти правочини у сфері підприємницької діяльності з юридичними особами приватного права або фізичними особами - підприємцями, якщо особи, зазначені в абзаці першому цієї частини, протягом року до дня припинення виконання функцій держави або місцевого самоврядування здійснювали повноваження з контролю, нагляду або підготовки чи прийняття відповідних рішень щодо діяльності цих юридичних осіб або фізичних осіб - підприємців;

2) розголошувати або використовувати в інший спосіб у своїх інтересах інформацію, яка стала їм відома у зв`язку з виконанням службових повноважень, крім випадків, встановлених законом;

3) протягом року з дня припинення відповідної діяльності представляти інтереси будь-якої особи у справах (у тому числі в тих, що розглядаються в судах), в яких іншою стороною є орган, підприємство, установа, організація, в якому (яких) вони працювали на момент припинення зазначеної діяльності. Порушення встановленого пунктом 1 частини першої цієї статті обмеження щодо укладення трудового договору (контракту) є підставою для припинення відповідного договору. Правочини у сфері підприємницької діяльності, вчинені з порушенням вимог пункту 1 частини першої цієї статті, можуть бути визнані недійсними. У разі виявлення порушень, передбачених частиною першою цієї статті, Національне агентство звертається до суду для припинення трудового договору (контракту), визнання правочину недійсним.

У листі Національного агентства з питань протидії корупції Департаменту моніторингу і контролю за виконанням актів законодавства про конфлікт інтересів та запобігання корупції № 30-10/19688-23 від 28.08.2023 зазначено, що відповідно п. 3 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про запобігання корупції» особам уповноваженим на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зазначеним у пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону, які звільнилися або іншим чином припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, забороняється протягом року з дня припинення відповідної діяльності представляти інтереси будь-якої особи (у тому числі в тих, що розглядаються в судах), в яких іншою стороною є орган, підприємство, установа, організація, в якому (яких) вони працювали на момент припинення зазначеної діяльності (т. 1 а.с. 219).

Згідно службової записки від 23.12.2021 № 1133-юр, Левшунов Д.С. ознайомлений з обмеженнями та вимогами, встановленими щодо нього, відповідно до Закону України «Про запобігання корупції», якою підтверджується, що працівників ознайомлено з інформацією про обмеження та вимоги встановлені Законом України «Про запобігання корупції», про що міститься його підпис в списку правників юридичного управління, виконавчої дирекції Фонду соціального захисту страхування України про ознайомлення з Інформацією про обмеження та вимоги встановлені Законом України «Про запобігання корупції», які розповсюджуються на посадових та службових осіб виконавчої дирекції Фонду соціального захисту страхування України (т. 1 а.с. 221).

Із матеріалів справи убачається, що з 16.09.2021 Левшунова Д.С. на підставі наказу від 15.09.2021 № 30-к переведено на посаду заступника начальника відділу представництва інтересів Фонду в судах та взаємодії з правоохоронними органами юридичного управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України.

30.01.2023 на підставі наказу від 26.01.2023 № 28-к Левшунов Д.С був звільнений з посади заступника начальника відділу представництва інтересів Фонду в судах та взаємодії з правоохоронними органами юридичного управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників, згідно п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Таким чином, Левшунов Д.С. є колишнім працівником Фонду соціального захисту страхування України, який працював на посаді заступника начальника відділу представництва інтересів Фонду в судах та взаємодії з правоохоронними органами.

У подальшому, після свого звільнення, Левшунов Д.С. діючи в інтересах ОСОБА_1 на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги підписав та звернувся у суд із позовом до Пенсійного Фонду України, третя особа: голова комісії з реорганізації Фонду соціального захисту страхування України Бахматський О.О. про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Однак, після припинення відповідної діяльності у січні 2023 року, Левшунов Д.С. у квітні 2023 року, тобто до спливу річного строку, представляючи інтереси ОСОБА_1 , заявив до Фонду вимоги про вирішення трудового спору, чим порушив положення п. 3 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про запобігання корупції», яка містить пряму заборону Левшунову Д.С. протягом року з дня припинення відповідної діяльності представляти інтереси будь-якої особи у справах (у тому числі в тих, що розглядаються в судах), в яких іншою стороною є орган, підприємство, установа, організація, в якому (яких) вони працювали на момент припинення зазначеної діяльності.

Зазначені обставини позбавляють його права на звернення до суду в інтересах ОСОБА_1 .

Твердження про те, що Левшунов Д.С. працюючи у Фонді соціального страхування України на посаді заступника начальника відділу представництва інтересів Фонду в судах та взаємодії з правоохоронними органами юридичного управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України виконував завдання та функції відповідно до посадової інструкції та підпорядковувався начальнику відділу та начальнику управління не спростовують ту обставину, що він був посадовою особою Фонду соціального страхування України, уповноваженою на виконання функцій держави, як то передбачено підпунктом «и» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Таким чином доводи, наведені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду з їх оцінкою, а тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував обставини справи, дав об`єктивну оцінку зібраним і дослідженим доказам та обґрунтовано дійшов правильного висновку про залишення позову без розгляду.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 23 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст складено 13 березня 2024 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді С.М. Верланов

Т.О. Невідома