Справа № 346/4855/24
Провадження № 2/346/1969/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Сольський В. В., отримавши та вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа:Служба у справах дітей Коломийської районної державної адміністрації про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею,

В С Т А Н О В И В:

06.09.2024 року до суду звернувся ОСОБА_1 із вказаною позовною заявою про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею.

Вивчивши матеріли позовної заяви, суддя доходить до висновку, що її необхідно залишити без руху з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

У відповідності до п. 5, п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

За нормою ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

В порушення вищевказаних вимог закону позивачем у позовній не зазначено та не долучено до неї доказів, що підтверджують обставини, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги, а також відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 12 ЦПК України позивач повинен довести обставини, які мають значення для справи і на які він посилається як на підставу своїх вимог та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням процесуальних дій.

У позовній заяві зазначається, що відповідачкою створюються перешкоди позивачу у спілкуванні із дочкою, при цьому не вказано жодного доказу, який би підтверджував вказані обставини.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Крім того, відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» у разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини.

Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом.

Згідно до вимог ст. ст. 158, 159 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.

Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання.

Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Отже, передумовою звернення до суду з позовом про визначення способу участі батька у вихованні дитини є невиконання одним з батьків рішення органу опіки та піклування.

Однак, позивачем не додано до матеріалів справи жодних доказів, що ним вживались заходи досудового врегулювання спору, а саме що він звертався до органу опіки та піклування з питанням про визначення способів участі батька у вихованні дитини, а також відсутнє рішення органу опіки та піклування з даного приводу.

Так, в матеріалах позовної заяви відсутній висновок органу опіки та піклування, який є обов`язковим при зверненні до суду з позовом, що відноситься до даної категорії справ, а також не зазначено доказів, що підтверджують ухилення відповідачки від виконання рішення органу опіки та піклування, що є передбаченою підставою звернення до суду з позовом про визначення способів участі батька у вихованні дитини.

Правовий висновок щодо обов`язковості подання висновку органу опіки та піклування при розгляді судом спорів цієї категорії, а також про необхідність попереднього звернення до органу опіки та піклування для вирішення спору міститься у постанові Верховного Суду від 17.01.2019 по справі № 638/18531/16-ц.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вимога суду про усунення недоліків позовної заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з наведеного, керуючись положеннями ст. 185 ЦПК України, приходжу до переконання, що позовна заява підлягає залишенню без руху та слід надати заявнику строк для усунення вказаних недоліків.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 185, 258-260, 311 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа:Служба у справах дітей Коломийської районної державної адміністрації про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення недоліків вказаних в мотивувальній частині даної ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії даної ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що якщо у встановлений строк, він не усуне зазначені в ухвалі недоліки, заява буде вважатись неподаною та повернута заявнику.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: https://kmm.if.court.gov.ua/sud0909/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Сольський В. В.