БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/1433/23
Провадження № 2/730/36/2024
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2024 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді - Данько О.В.

з участю секретаря судового засідання - Граб С.О.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - адвоката Биковця В.В.

відповідачки - ОСОБА_2

представника відповідача - адвоката Лук`яненко Р.В.

представника третьої особи - Полях Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки і піклування Борзнянської міської ради Чернігівської області, про визначення місця проживання дитини, -

У С Т А Н О В И В :

1. Описова частина

Стислий виклад позицій учасників справи

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у якому просить, визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він з відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюбі від якого мають спільну малолітню дитину ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 . З початку 2021 року відповідачка перестала проживати разом з ним та сином у с. Шаповалівка, не надавши з цього приводу конкретних пояснень. Пізніше він дізнався, що вона допускала подружню зраду. 06.12.2022 шлюб між ними був розірваний, дитина залишилася проживати разом з ним. Між ним та дитиною склалися довірливі стосунки. Він приділяв належну увагу навчанню сина, брав актину участь у вирішенні всіх питань, пов`язаних з навчальним процесом, забезпечував його матеріально. Відповідачка не брала участі у вихованні сина, не відвідувала його у школі та не надавала матеріальної допомоги на його утримання.У зв`язку з цим він звернувся із заявою про стягнення з неї аліментів на утримання дитини. 28.06.2023 орган опіки та піклування Борзнянської міської ради прийняв висновок про визначення місця проживання дитини з батьком. 28.10.2023 відповідачка силоміць забрала дитину у м. Борзна та всіляко перешкоджає йому бачитись із сином. Вона забрала дитину, щоб не сплачувати аліменти на його користь. Крім того, вважає, що до таких дій її також спонукали працівники міської ради, які пообіцяли вирішити питання щоб дитина проживала разом з нею. У відповідачки відсутні належні умови для проживання дитини, а також відсутня любов та повага до дитини. 28.11.2023 орган опіки та піклування затвердив висновок про визначення місця проживання ОСОБА_4 разом з матір`ю. При цьому, йому відмовили у праві бути присутнім на засіданні вказаного органу. Вважає, що визначення місця проживання дитини разом з ним буде відповідати інтересам дитини.

Позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Позивач у судовому засіданні пояснив, що його колишня дружина покинула його та дитину та проживала з іншим чоловіком у м. Борзна. Також, вона залишила з ним своїх двох дочок від попереднього шлюбу. Вона не цікавилась життям та навчанням дитини, не надавала матеріальної допомоги, син повністю перебував на його утриманні. ОСОБА_4 не знав матері та не хотів її бачити, бо вона не виконувала надані йому обіцянки. Син називав її не «мама», а на ім`я. Після розірвання шлюбу він звернувся із заявою про стягнення аліментів на утримання дитини, які за рішенням суду стягувалися з відповідачки до жовтня 2023 року. Відповідачка звернулася до органу опіки та піклування і їй був встановлений графік побачень з дитиною. 28.10.2023 відповідно до графіка вона забрала сина гратися на майданчику, а потім викрала його та відвезла у м. Борзну, де залишила проживати у себе та без його відома змінила місце навчання сина, перевівши його до КЗ «Борзнянський ліцей». Дитина наразі хоче проживати з ним, говорить що йому важко у новій школі і він не хоче там навчатися. Він створив всі умови для життя та навчання сина. У його власності є житловий будинок. Офіційно він ніде не працював, проте має доходи від домашнього господарства. У нього є трактор та реманент до нього, у його власності є біля гектара землі, яку він обробляє. Також, за домовленістю обробляє землю інших людей. Також він має корову та здає молоко. Наразі у його господарстві одна свиня, проте раніше він утримував свиней на продаж.

Представник позивача вказав, що рішення органу опіки та піклування про визначення місця проживання дитини ухвалені протягом короткого часу і суперечать один одному, представники органу опіки та піклування є упередженими та більш прихильними до матері. Відповідачка протягом тривалого часу не приділяла належної уваги вихованню та навчанню дитини, силоміць забрала зі звичного середовища. Мати не має свого житла, натомість позивач є власником будинку та отримує доходи від ведення домашнього господарства. Крім того, вказує, що відповідачка допустила протиправну поведінку, забравши дитину від батька без його згоди.

Відповідачка позов не визнала та пояснила, що за час перебування у шлюбі із ОСОБА_1 сім`ї постійно не вистачало коштів, її чоловік не хотів влаштовуватися на роботу, тому вона всіляко намагалася заробити гроші, оскільки крім ОСОБА_4 у неї є ще дві старші дочки від попереднього шлюбу. Вона зібрала кошти, купила автомобіль та надавала послуги таксі. Потім влаштувалася на роботу у супермаркет «Фора» у Борзні. Від роботи її направили на навчання у м. Чернігів. Подружнє життя не склалося і вона переїхала жити до м. Борзна. Дітей залишила жити з чоловіком, оскільки старша дочка закінчувала школу, попереду були випускні іспити й було недоцільно змінювати школу у цей період. Вищевказані обставини обумовили те, що вона не приділяла належну увагу сину. Однак стверджує, що вона приїздила до ОСОБА_4 , намагалася побачити його, проте чоловік та свекруха перешкоджали їй у цьому, переконували дитину, що вона погана, що у нього немає матері, і він їй непотрібен. Вона телефонувала, до сина, однак той не брав слухавку. Коли вона хотіла відвідати дитину вдома, вони не впускали її навіть у двір. Вона також намагалася відвідати сина у школі, проте, хтось повідомляв про це свекруху і та відразу прибігала і вчиняла скандал, не підпускала її до ОСОБА_4 . Щоб не провокувати скандали та не травмувати дитину, вона не відвідувала його у школі. Також, разом з працівниками поліції та соціальних служб вона декілька разів намагалася побачити сина, однак свекруха та чоловік вчинили скандал і не впустили їх у двір. Син боявся її, був наляканий та замкнутий, називав її не мамою, а просто на ім`я, боявся їхати до м. Борзна, оскільки баба його залякувала та говорила, що якщо він поїде, то вона помре. Навесні 2023 року, вона звернулася до суду з позовом про визначення місця проживання дитини разом з нею. Орган опіки та піклування надав висновок, про визначення місця проживання з батьком, оскільки дитина її не знала та боялася. Надалі за її заявою був встановлений графік побачень з дитиною. Вона почала спілкуватися із сином і лише через місяць той пішов із нею на контакт та вдалося налагодити стосунки між ними. 28.10.2023 у день побачень, вони гралися на майданчику і ОСОБА_4 захотів поїхати до неї, щоб покупатися у ванній, оскільки до будинку відповідача не підведена вода та відсутня ванна кімната. Вона забрала дитину, та побачила, що він був брудний і занедбаний. Вона запитала чи хоче той залишитися з нею і ОСОБА_4 погодився. Вона повідомила працівників соціальних служб, що дитина залишиться з нею та влаштувала сина у КЗ «Борзнянський ліцей». Наразі хлопчик звик до нової школи, у нього з`явилися друзі, там навчається його старша сестра. Вважає, що у м. Борзна у нього буде більше можливостей для навчання та розвитку. Наразі вона зареєстрована по АДРЕСА_1 , житло орендує. У будинку створені належні умови для проживання дитини: є вода, будинок газифікований. Вона працює у супермаркеті та має стабільний дохід. ЇЇ графік роботи через два робочі дні, два вихідні почергово. Робочий день триває з 9 до 21 години. У навчальному закладі дитина перебуває до 18.00 години. Коли вона на роботі, ОСОБА_4 залишається із сестрою.

Представник відповідача вважала, що позов не підлягає до задоволення, вказала, що відповідачка не заперечує, що не брала участі у вихованні дитини протягом двох років. Однак на її утриманні крім ОСОБА_4 було ще двоє дітей і вона вимушена була заробляти кошти. У цьому випадку має місце тиск з боку баби (матері позивача), яка налаштувала дитину проти матері. Доходи позивача не підтверджені належними та допустимими доказами, останній так і не зміг назвати конкретну суму яку він отримує від ведення домашнього господарства, дитина педагогічно занедбана, має низький рівень знань. Крім того, коли відповідачка забрала ОСОБА_4 до себе, він спілкувався російською мовою, що говорить про те, що дитина не отримує достатнього спілкування, і компенсує це переглядом відео в телефоні. Вважає, що висновки органу опіки та піклування є об`єктивними, оскільки між їх затвердженням пройшов певний період часу й обставини змінилися, мати змогла налагодити контакт з дитиною та завоювати її прихильність.

Представник третьої особи вважала, що позов не підлягає задоволенню та пояснила що влітку 2022 року до служби у справах дітей Борзнянської міської ради звернулася ОСОБА_2 за допомогою, оскільки колишній чоловік та свекруха перешкоджали їй бачитися із сином. Працівники служби разом із працівниками поліції та відповідачкою відвідали позивача, однак він та його мати, не впустили їх у двір, були вороже налаштовані, ображали ОСОБА_2 склалася скандальна ситуація. Хлопчик також був негативно налаштований щодо матері та боявся її. У червні 2023 року, на підставі ухвали суду, орган опіки та пікування затвердив висновок про визначення місця проживання разом ОСОБА_4 з батьком. На той час дитина не була готова жити з матір`ю, боялася її та не ішла на контакт. Потім, за заявою матері, був встановлений графік побачень матері та дитини. Стосунки між ними налагодились. У кінці визначеного періоду, відповідачка прийшла з ОСОБА_4 та повідомила, що хлопчик проживає з нею. Висновок про доцільність визначення місця проживання з матір`ю мотивований тим, що батько не має постійного доходу, оскільки він не конкретно назвав розмір доходів від утримання домашнього господарства.

У ході судового розгляду була заслухана думка дитини ОСОБА_3 , який повідомив, що однаково любить обох батьків і хоче, щоб вони проживали разом. Однак якщо це неможливо, він не може визначитися з ким хоче проживати і тому не заперечує, щоб це питання вирішив суд. У ході спілкування, дитина повідомила, що звикла до нового навчально закладу та не висловлювала бажання повернутися у попередню школу.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Борзнянського районного суду від 7 грудня 2023 відкрите загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 28.12.2023 закрите підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду по суті; Виконавчий комітет Борзнянської міської ради зобов`язано надати до суду документи, що стали підставою для надання висновків від 28.06.2023 та від 28.11.2023 про визначення місця проживання ОСОБА_3 .

2. Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, свідків, дослідивши документи, суд установив, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 . Його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 6).

Рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 06.12.2022, яке набрало законної сили 06.01.2023, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірваний. (а.с. 9-10).

Позивач зареєстрований та проживає у АДРЕСА_2 , не працює та веде домашнє господарство. За місцем проживання характеризується позитивно. До листопада 2023 року самостійно виховував сина.(а.с. 4; 7).

Відповідно до довідки Шаповалівського старостинського округу Борзнянської міської ради Чернігівської області №318 від 01.12.2023, ОСОБА_1 , має у власності трактор Т-40, яким здійснює обробіток земельних ділянок загальною площею 1,5 га, утримує корову. (а.с.18).

Відповідно до характеристики Шаповалівської ЗОШ I-III ступенів Борзнянської міської ради (попереднє місце навчання дитини), учень 4 класу ОСОБА_5 навчався у школі з першого класу, мав навчальні досягнення початкового та середнього рівня, навчався в міру своїх можливостей, мав охайний вигляд, товариський. Дитина з теплом відгукувалась про батька та бабусю, позитивно ставилась до школи та вчителя. У спілкуванні не згадував про матір та сестер. Вихованням хлопця займалися батько та бабуся. Мати ОСОБА_2 протягом останніх двох років у сім`ї не проживала та не приділяла увагу вихованню сина, не співпрацювала зі школою, не відвідувала батьківські збори та не спілкувалася з класоводом. (а.с.5).

Згідно інформації КЗ «Борзнянський ліцей» від 17.11.2023 №01/18/533, де дитина продовжує навчатися на теперішній час, ОСОБА_5 навчається у закладі з 10.11.2023. Він прибув до класу педагогічно занедбаним, мав проблеми з письмом та арифметикою. Хлопець завжди чистий та охайний, мама цікавиться станом дитини, спілкується з вихователем та класним керівником. ОСОБА_4 починає будувати дружні відносини з однокласниками, іде на контакт з педагогами.(а.с. 28).

За результатами діагностування ОСОБА_3 , практичним психологом КЗ «Борзнянський ліцей» Ю. Веремієнко (дата проведення діагностування не зазначена), встановлено, що ОСОБА_4 любить обох батьків та має позитивне ставлення як до матері, так і до батька. Хлопцю подобається жити з мамою, з нею він себе почуває комфортно, але разом з тим він сумує за батьком. У проблемній ситуації першим до кого звернеться ОСОБА_4 за допомогою - це мама. (а.с.27).

Довідка КЗ Борзнянський ліцей від 23.01.2024 підтверджує, що дитина сторін у справі навчається у 4-Б класі КЗ «Борзнянський ліцей» і знаходиться не на повному державному утриманні.(а.с. 82)

Відповідно до довідки практичного психолога ОСОБА_7 , датованої 23.01.2024, процес адаптації ОСОБА_3 до навчання в новому навчальному закладі проходить у межах норми. Він має дружні відносини з однокласниками та пристосувався до режиму роботи ліцею. До навчання відноситься відповідально, але не всі предмети даються легко. ОСОБА_4 завжди охайний та забезпечений необхідними канцелярськими приладами. Мама цікавиться успіхами сина в школі та йде на контакт з вчителем та вихователем. ОСОБА_4 має переважно позитивний настрій, часто посміхається, проявів агресії та тривоги не спостерігається. Хлопчик має теплі взаємини з матір`ю та старшими сестрами, з якими зараз проживає, йому подобається жити з ними, але він також добре ставиться до батька. ОСОБА_4 не хотів би обирати з ким із батьків йому жити, тому що він любить кожного з них та нікого не хотів би образити. Для нього це дуже складний вибір, навчається у 4-Б класі КЗ «Борзнянський ліцей» і знаходиться не на повному державному утриманні. (а.с. 81).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування щодо розв`язання спору про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , затвердженого рішенням виконавчого комітету Борзнянської міської ради від 28.06.2023 № 81, визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_3 з батьком ОСОБА_1 . Вказаний висновок був наданий на виконання ухвали суду щодо розв`язання спору за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання їх сина ОСОБА_4 . Висновок обґрунтований тим, що після припинення спільного проживання подружжя ОСОБА_9 , батько та його рідня перешкоджають матері спілкуватися із дитиною. Дитина проживає з батьком, він займається її навчанням та вихованням. Обоє батьків мають задовільні умови проживання, позитивні характеристики. ОСОБА_2 працевлаштована у ТОВ «Фора», ОСОБА_1 , за його словами, отримує доходи від ведення домашнього господарства. Під час спілкування з дитиною, з`ясовано, що мати не є учасником його життя. Психолог установив, що розмови про матір викликають у дитини тривогу та напруження, що свідчить про негативний досвід його спілкування з матір`ю. Обставини викладені у висновку, також узгоджуються з інформацією викладеною в акті про обстеження умов проживання від 21.06.2023 та акті оцінки потреб сім`ї від 22.06.2023, складених щодо ОСОБА_1 (а.с.14-17; 66-67;70-74).

Відповідно до акту обстеження умов проживання за місцем проживання матері ОСОБА_2 з метою визначення способу участі матері у вихованні дитини від 17.08.2023, встановлено, що остання проживає з дочкою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , умови проживання задовільні, житло орендоване є газове та пічне опалення, вода, ванна кімната. Під час бесіди ОСОБА_2 повідомила, що хоче встановити графік побачень із сином ОСОБА_4 , оскільки батько дитини перешкоджає їхньому спілкуванню. (а.с. 68-69).

Згідно висновку органу опіки та піклування, про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , затвердженого рішенням виконавчого комітету Борзнянської міської ради від 28.11.2023 № 176 визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , з матір`ю ОСОБА_2 . Висновок мотивований тим, що 23.08.2023 рішенням комісії з питань захисту прав дитини, затвердженим рішенням виконавчого комітету Борзнянської міської ради від 29.08.2023 3107 визначено спосіб участі матері у вихованні дитини ОСОБА_3 . Під час спілкування мати змогла налагодити контакт з сином та 3.11.2023 звернулася до органу опіки та піклування із заявою про визначення місця проживання дитини з нею. Обоє батьків мають задовільні умови проживання, позитивні характеристики, ОСОБА_2 працевлаштована у ТОВ «Фора», ОСОБА_1 отримує доходи від ведення домашнього господарства, що підтвердив довідкою Шаповалівського старостинського округу. Під час спілкування із психологом дитина висловлювала прихильність до матері, говорила, що їй подобається жити з нею, однак він сумує за батьком. Обставини викладені у висновку підтверджуються копією акту про обстеження умов проживання ОСОБА_2 від 17.01.2023 та акту оцінки потреб сім`ї ОСОБА_2 від 17.11.2023 (а.с.11-13; 64-65;75-80).

Згідно письмових пояснень Борзнянської міської ради Чернігівської області від 25.12.2023 № 1761, вирішуючи питання про визначення місця проживання дитини з матір`ю, члени комісії керувалися п.2 ст. 161 СКУ, а саме, що орган опіки та піклування або суд не може передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу. ОСОБА_1 не працює і не має офіційних доходів, ОСОБА_2 працює та отримує офіційну заробітну плату, тому 28.11.2023 рішенням виконавчого комітету Борзнянської міської ради був затверджений висновок про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 з матір`ю ОСОБА_2 (а.с.25-26).

Відповідно до витягів з протоколу № 8 від 26.06.2023 та № 14 від 21.11.2023 на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Борзнянської міської ради, де вирішувалось питання про вирішення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 були присутні обоє батьків. Інформація про те, що батьки були заслухані на засіданні, що відбулося 21.11.2023 відсутня, хоча відповідно до витягу з протоколу засідання батьки були на ньому присутні. (а.с.46-48).

Свідок ОСОБА_11 повідомила, що з листопада 2022 року вона була класним керівником ОСОБА_4 . Від колег вона дізналася, що мати не бере участі у вихованні хлопчика. Дитину приводив та забирав батько, він цікавився його навчанням. ОСОБА_4 був завжди охайний, забезпечений шкільним приладдям. Під час спілкування учень говорив, що у нього є баба та батько, мати їх покинула. Про матір говорив неохоче. Особисто вона маму ОСОБА_4 бачила тричі. Взимку 2022 року, коли приїхала мама, ОСОБА_4 не хотів до неї підходити, соромився. На початку її роботи з класом ОСОБА_4 , хлопець мав найнижчий початковий рівень навчання. Загалом домашні завдання виконував, по деяких предметах несистематично. Вона змогла налагодити контакт із цим учнем і вже навесні 2023 року, він тісніше потоваришував з однокласниками та почав більше цікавитися навчанням.

Свідок ОСОБА_12 , заступник директора Шаповалівської ЗОШ-І-ІІІ ступенів, повідомила, що до першого класу ОСОБА_3 привела мати. Згодом став приводити та забирати лише батько. Мати не відповідала на телефонні дзвінки вчителя, тому надалі спілкування відбувалось лише з батьком або бабою. Хлопчик був охайний та забезпечений усім необхідним. Батько брав активну участь у його навчанні та вихованні. ОСОБА_4 мав знання на достатньому та середньому рівні. Зі слів класного керівника їй відомо, що дитина була розчарована у матері. Коли відповідачка приїздила до села, вона не відвідувала ОСОБА_4 у школі. У грудні 2022 року ОСОБА_2 забирала документи старшої дочки, проте до ОСОБА_4 не зайшла.

Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 повідомили, що проживають неподалік відповідачки. Молодший син ОСОБА_13 навчається та спілкується з дітьми ОСОБА_2 . Восени 2023 року вони возили ОСОБА_2 у с. Шаповалівка, щоб забрати її сина до м. Борзна. Батько привів хлопця до майданчика та залишив з матір`ю. Поспілкувавшись з дитиною, ОСОБА_15 сіла з ОСОБА_4 до автомобіля і вони відвезли їх до м. Борзна. Було помітно, що дитина їх боялася. Також, хлопчик спілкувався російською мовою. З того часу ОСОБА_4 почав проживати з матір`ю. Вони кожного дня підвозять ОСОБА_4 із сестрою до школи. За цей час хлопчик помітно змінився, став більш комунікабельним. У будинку ОСОБА_15 завжди чисто, тепло, вона має постійну роботу.

Свідок ОСОБА_16 практичний психолог КЗ «Борзнянський ліцей» повідомила, що ОСОБА_5 почав навчання у ліцеї в кінці жовтня 2023 року. Його привела мати. Спочатку він не хотів заходити до класу, однак згодом дітям вдалося його розговорити. Певний період відбувався процес адаптації. Спочатку дитині було важко, хлопчик скаржився на короткі перерви. ОСОБА_4 розмовляв російською, проте згодом перейшов на українську. Його психологічний розвиток відповідає віку, проте рівень знань значно нижчий ніж в інших дітей. З попередньої школи повідомили, що ОСОБА_4 не хотів навчатися, у нього не було контакту з класним керівником. Згодом прийшла інша вчителька і дитина зацікавилась навчанням. Під час спілкування з ОСОБА_4 щодо його батьків, він повідомляв, що не може вирішити з ким хоче проживати, оскільки любить обох батьків.

Свідок ОСОБА_17 , мати позивача, повідомила, що у 2012 році відповідачка почала проживати з її сином. З ними також проживали її дочки від попереднього шлюбу. Згодом народився ОСОБА_4 . Вказує, що невістка завжди була байдужа до дитини. Як приклад, наводить бажання невістки назвати сина подвійним ім`ям. У зв`язку з цим, свідок ходила у сільську раду та перешкодила їй у цьому. ОСОБА_15 завжди надавала перевагу своїм дочкам. З 2020 по 2022 роки вона не цікавилась дитиною та влаштовувала особисте життя. У 2021 році покинула чоловіка, оскільки знайшла собі іншого. При цьому запевняла їх, що вона працює та навчається. Дитину не відвідувала та не надавала матеріальної допомоги. Навесні 2023 року вона приїздила до них з дільничним, проте хлопчик не захотів спілкуватися з матір`ю. Від людей їй відомо про аморальну поведінку її невістки. У неї ОСОБА_4 ніколи не запитував про матір. Він любить батька, вони завжди все робили разом. Зараз відповідачка забрала її онука та перешкоджає у спілкуванні з ним. ЇЇ син отримує доходи від ведення домашнього господарства, здає молоко, продає зерно. Він обробляє два гектари землі, а також інші ділянки, які обробляє за домовленістю із власниками. Все вирощене збіжжя іде на продаж та на корм худобі. Наразі в господарстві сина є свиня, корова, кролі та кури. Після того, як син подав на аліменти, невістка хоче забрати дитину, щоб їх не платити.

Свідок ОСОБА_10 , дочка відповідачки, повідомила, що за час проживання з ОСОБА_18 її мати доглядала домашню худобу, продавала на ринку м`ясо та молоко, щоб прогодувати сім`ю. Після народження ОСОБА_4 , позивач ніде не працював. Жив за кошти своєї матері ОСОБА_17 ЇЇ мати працювала у Борзні , а потім у Чернігові. Вони з сестрою проживали з вітчимом, мати перераховувала гроші їм на картки за ці кошти вони й жили. Їх розділяли з ОСОБА_4 , тому коли батько був у будинку ОСОБА_4 до неї не підходив, проте, коли він був відсутній, брат грався та спілкувався з нею. На початку 2022 року вона переїхала жити до матері. Декілька разів вона з мамою їздили у с. Шаповалівку до ОСОБА_4 , проте баба та вітчим ображали матір та не дозволяли з ним спілкуватися. Раніше ОСОБА_4 боявся матері, проте згодом звик. Коли ОСОБА_4 навчався у ліцеї батько та баба приїжджали до нього. Вона чула, як ОСОБА_4 говорив батьку, що йому не подобається у цій школі. Також, батько відвідував ОСОБА_4 у школі, коли тривав судовий процес, він намовляв її брата, щоб той він говорив у суді, що хоче жити з батьком інакше його заберуть на війну і він загине, а він буде у цьому винний.

Відповідно до ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобо визначає, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Стаття 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Стаття 19 СК України передбачає, що при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.(ст. 141 СК України)

Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.(ст. 153 СК України)

Також, стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства», передбачає, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно зі ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. (ч. 1 ст. 160 СК України)

Відповідно до ст. 161 СК України , якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору, зокрема і щодо її місця проживання. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

Аналіз вказаних норм законодавства вказує на те, що батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей, вирішуючи спір між батьками про визначення місця проживання дитини, слід виходити з найкращих інтересів дитини, зокрема враховувати: ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків; хто з батьків виявляє більшу увагу і турботу про дитину; особиста прихильність дитини до кожного з батьків; вік дитини, сталі соціальні зв`язки, місце навчання; стан здоров`я дитини, психологічний стан дитини; необхідність забезпечення дитині повного і гармонійного фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, та необхідного рівня життя; особисті якості батьків.

Досліджені судом докази підтверджують, що з весни 2021 року до червня 2023 року мати ОСОБА_2 не приймала участі у вихованні сина, який після розірвання шлюбу залишився проживати з батьком, який ним самостійно опікувався.

Між сторонами існує очевидний особистий конфлікт, що внаслідок чого спілкування дитини з матір`ю було обмежене. Безумовно, за час проживання дитини з батьком, він позивач проявляв належну увагу та турботу щодо неї.

Проте, суд установив, що чоловік та свекруха перешкоджали відповідачці спілкуватися із сином, що знайшло своє підтвердження під час розгляду справи, зокрема у витязі із протоколу № 8 від 26.06.2023 засідання комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Борзнянської міської ради, акті обстеження умов проживання ОСОБА_2 від 17.08.2023, показаннями свідка ОСОБА_10 висновками органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання дитини від 28.06.2023 та 28.11.2023, які узгоджуються з поясненнями відповідачки та представника третьої особи. Крім того, про такі обставини ОСОБА_2 повідомляла під час судового розгляду справи про розірвання шлюбу, що зафіксовано у рішенні суду. На існування суперечок між батьками з приводу виховання сина вказує також, звернення відповідачки до органу опіки та піклування щодо урегулювання питання її участі у вихованні дитини; агресивне ставлення до відповідачки позивача та свідка ОСОБА_17 , що мало місце під час судового розгляду. Вищевказане, у своїй сукупності, підтверджує ту обставину, що мати не мала можливості спілкуватися із сином у достатньому обсязі та належним чином виконувати свої батьківські обов`язки.

Докази того, що відповідачка неналежним чином виконувала батьківські обов`язки під час спільного проживання із сином із листопада 2023 року, у матеріалах справи відсутні.

Обоє батьків характеризуються позитивно. Докази аморальної поведінки відповідачки, яка може зашкодити розвитку дитини, відсутні. Суд критично ставиться до показань свідка ОСОБА_17 щодо аморальної поведінки її колишньої невістки, оскільки вони є суб`єктивними судженнями та відомі їй з чужих слів.

Як позивач, так і відповідачка мають належні умови для проживання дитини, при цьому той факт, що позивач має власне житло, а відповідачка орендоване, не є визначальною умовою для проживання дитини саме з батьком. Крім того, з актів обстеження умов сторін вбачається, що її житло більш комфортне для проживання, оскільки будинок газифікований, підведена вода та наявний санвузол, що відсутнє у будинку позивача.

Також, суд установив, що як позивач, так і відповідачка мають самостійні доходи та здатні матеріально забезпечити сина. Пояснення третьої особи, щодо відсутності у позивача самостійного доходу суперечать висновку про визначення місця проживання дитини від 28.11.2023 №176, де вказано, що він отримує доходи від особистого господарства та обробітку землі, що підтверджується довідкою Шаповалівського старостинського округу. Вказане підтверджується, також, матеріалами цивільної справи та показаннями свідка ОСОБА_17 . При цьому, суд враховує, ту обставину, що доходи від утримання особистого господарства не завжди можна підтвердити документально. Також, сторони не оспорювали, що відповідачка ОСОБА_2 працює у ТОВ «Фора» та отримує доходи за місцем роботи.

Із пояснень ОСОБА_3 , наданих у судовому засіданні встановлено, що дитина однаково прихильно ставиться до обох батьків і не може прийняти рішення, щодо того з ким вона хоче проживати. Хлопець не заперечував, щоб це питання вирішив суд. Крім того, у розмові дитина не висловлювала жалю з приводу зміни навчального закладу та повідомив, що звик до нової школи та нових умов життя. Також, дитина не виявляла стурбованості щодо зміни місця проживання.

Ураховуючи, що батьки у рівній мірі можуть забезпечити належні умови для життя, виховання та матеріального забезпечення дитини, характеризуються позитивно, однаково добре ставляться до виконання своїх батьківських обов`язків, а також прихильне ставлення дитини до обох батьків та не її небажання образити їх, надавши перевагу одному, суд вирішує вказаний спір виходячи з наступного.

З 28.10.2023 ОСОБА_5 почав проживати з матір`ю та навчатися в іншому навчальному закладі, протягом часу адаптувався до школи, налагодив психоемоційний контакт із матір`ю, з якою не спілкувався протягом тривалого часу.

Визначення місця проживання дитини з батьком, призведе до повторної зміни її місця проживання, навчального закладу та оточення, необхідності перебудови соціальних зв`язків, що, з огляду на вік ОСОБА_4 , не сприятиме її гармонійному фізичному, розумовому, духовному, моральному і соціальному розвитку та не забезпечить її найкращих інтересів.

Стаття 19 СК України передбачає, що при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

З огляду на встановлені під час судового розгляду обставини, суд погоджується із висновком органу опіки та піклування від 28. 11.2023 щодо визначення місця проживання ОСОБА_3 з матір`ю.

Крім того, дитина тривалий час не мала належних контактів з матір`ю, декілька років проживала з батьком, тому потребує материнської турботи та любові, яка має позитивно впливати на її розвиток.

Мати самостійно змінила місце проживання та навчання дитини, однак з огляду на обставини цієї справи, це не може бути безумовною підставою для визначення місця проживання дитини з батьком.

Ураховуючи вказане, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини, слід відмовити.

При цьому, відмова у позові ніяким чином не впливає на можливість реалізації ОСОБА_1 своїх батьківських прав та обов`язків щодо сина, зокрема і на безперешкодне спілкування з ним.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у позові, судові витрати слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 19, 141, 150, 153, 155, 160-162, 171 СК України, ст.2-4, 12, 19, 23, 76-89, 141, 258-268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки і піклування Борзнянської міської ради Чернігівської області, про визначення місця проживання дитини - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення; якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складений 14 березня 2024 року.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

ОСОБА_20 , АДРЕСА_3 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 .

ОСОБА_21 , АДРЕСА_5 .

Борзнянська міська рада, м. Борзна Ніжинського району Чернігівської області, вул. П.Куліша, буд. 104, ЄДРПОУ-04061725.

Суддя О.В. Данько