УХВАЛА

15 березня 2024 року

м. Київ

справа № 766/12391/23

провадження № 61-3706ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 19 січня 2024 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 22 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Херсонської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

19 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Херсонської міської ради, в якому просив визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 19 січня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Херсонської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини визнано неподаною та повернуто позивачу.

Постановою Херсонського апеляційного суду від 22 лютого 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 19 січня 2024 року залишено без змін.

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся з касаційною скаргою на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 19 січня 2024 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 22 лютого 2024 року.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 не наводить підстав касаційного оскарження ухвали суду першої інстанції та постанови апеляційної інстанції за результатом її перегляду, не зазначає які норми процесуального права судами застосовано неправильно.

У силу вимог статті 400 ЦПК України Верховний Суд зобов`язаний перевіряти наявність підстав для відкриття касаційного провадження, зазначених у касаційній скарзі, оскільки перевіряє правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального чи процесуального права, в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року, Reports 1996-V, p. 1544, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

У пункті 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга не приймається до розгляду та повертається судом, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Таким чином, Верховний Суд констатує, що подана заявником касаційна скарга не містить належного викладу підстав для оскарження ухвали про повернення позовної заяви та постанови за результатом її перегляду в касаційному порядку, тому касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 19 січня 2024 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 22 лютого 2024 року підлягає поверненню.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 19 січня 2024 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 22 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Херсонської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. Ю. Гулейков