КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2024 року

справа № 759/3283/22

провадження № 22-ц/824/4969/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Сушко Л.П.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 квітня 2023 року, постановлене під головуванням судді Кулика С.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є пенсіонером та наразі має проблеми зі здоров`ям та хронічні захворювання, зокрема виразку шлунку та іхтіоз. Відповідач ОСОБА_2 є його донькою. Відповідно до вимог діючого законодавства повнолітні діти зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідач є матір`ю малолітнього ОСОБА_3 , 2019 року народження. Позивач раніше звертався з позовом до відповідача до Деснянського районного суду м. Києва, про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 05.08.2020 року, в задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_4 про стягнення аліментів на користь непрацездатного батька було залишено без задоволення. Зазначеним рішенням було встановлено, що відповідач отримувала дохід з серпня 2019 року по січень 2020 року у розмірі 3440 грн. З 01.07.2019 року по 01.08.2019 року, відповідачу було призначено допомогу по вагітності і пологам, з 01.09.2019 року по 30.09.2022 року призначено допомогу при народженні дитини. З урахуванням отриманого розміру доходу не могла надавати допомогу батьку. 01.10.2022 року обставини, на які послався суду в своєму рішенні в обґрунтування відмови в задоволенні позову сплили. Тому просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на його утримання.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19 квітня 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на його утримання у розмірі 1/6 частки від всіх виді її заробітку( доходу), щомісячно починаючи з 01 жотвня 2022 року довічно.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, постановити нове про відмову у задоволенні позову.

Вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України та отримує пенсію за віком. Відповідно до відповіді ГУ ДПС у м. Києві ДПС України ОСОБА_1 є отримувачем соціальних виплат. Крім того, у власності позивача знаходяться два гаражі, які здаються в оренду, та зареєстровано за причіп. Також на праві приватної власності ОСОБА_1 належить трикімнатна квартира, загальною площею 69,9 кв.м., що знаходить за адресою: АДРЕСА_1 . Вказує, що позивач отримує субсидію на сплату комунальних платежів у розмірі 2000, 00 грн. Натомість, у відповідача у приватній власності знаходиться лише кімната у гуртожитку, загальною площею 20,06 кв.м. Апелянт стверджує про скрутне матеріальне становище та наявність на утриманні малолітнього сина ОСОБА_3 .

При постановленні рішення суд першої інстанції не врахував всі джерела, що утворюють дохід позивача та спроможність скаржника надавати матеріальну допомогу.

Зазначає, що час факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання, стан непрацездатності має супроводжуватись необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Свідченням такої потреби є отримання матір`ю або батьком доходів, як є меншим за прожитковий мінімум. Водночас ОСОБА_1 отримує пенсію у розмірі, що забезпечує йому прожитковий мінімум.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Посилається на те, що є особою непрацездатного віку, отримує пенсію у розмірі 3700 грн та має хронічні захворювання, які потребують тривалого лікування. Вказує про недостатність отриманої пенсії для проживання та стверджує про відсутність додаткового доходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив із обов`язку дітей утримувати непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги.

Колегія суддів із таким висновком суду першої інстанції погодитись не може.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження виданого повторно серії НОМЕР_1 від 15.11.2019 року, ІНФОРМАЦІЯ_3 , народилась ОСОБА_5 , батьками якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_6 .

Зі змісту пенсійного посвідчення серії НОМЕР_2 від 10.10.2017 року, вбачається, що ОСОБА_1 є пенсіонером за віком.

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №3792 вбачається, що в період з 06.08.2020 року по 20.08.2020 року, ОСОБА_1 перебував на лікуванні КНП «Київська міська клінічна лікарня №2», терапевтичне відділення з діагнозом: виразкова хвороба 12 персної кішки, хронічний гастрит та панкреатит, ішемічна хвороба серця. Зі змісту виписки із медичної карти стаціонарного хворого №2-245/122 вбачається, що ОСОБА_1 проходив лікування за період з 03.03.2021 року по 15.03.2021 року з приводу вульгарного іхтіоза.

Згідно довідки про доходи №440416 видана ОСОБА_1 в тому, що він перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві (Деснянський район) і отримує пенсію за віком. Сума пенсії на лютий 2022 року склала 2470,81 грн.

Згідно довідки про доходи №101793, ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві (Деснянський район) і отримує пенсію за віком. Сума пенсії за період з березня 2022 року по серпень 2022 року, склала 17787,54 грн (розмір щомісячної пенсії варіюється від 2926 грн до 2983 грн) (а.с.77).

Зі змісту розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 30.12.2022 року, складеної Державним виконавцем, вбачається, що з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 стягуються аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з якої вбачається, що за період з липня 2022 року по грудень 2022 року, розмір стягнутих аліментів становив 1372 грн, щомісячно.

Відповідно до відповіді з ГУ ДПС У М. Києві ДПС України, від 16.12.2022 року, ОСОБА_1 є отримувачем соціальних виплат. В березні 2022 року йому було нараховано - 2197,1 грн, квітень 2022 року - 1380,58 грн, травень 2022 року - 493,86 грн, червень 556 грн, липень 2022 року 524,93 грн, серпень 2022 року - 524,93 грн, вересень 2022 року - 532,97 грн.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 17.10.2017 року, було укладено шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , про що зроблено актовий запис №2374 від 17.10.2017 року. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка та дружини ОСОБА_9 .

Відповідно до рішення Деснянського районного суду м. Києва від 05.08.2020 року, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_6 про стягнення аліментів на користь непрацездатного батька залишено без задоволення. З мотивувальної частини вказаного судового рішення вбачається, що ОСОБА_2 отримувала дохід з серпня 2019 року по січень 2020 року у розмірі 3440 грн. З 01.07.2019 року по 01.08.2019 року, відповідачу було призначено допомогу по вагітності і пологам, з 01.09.2019 року по 30.09.2022 року призначено допомогу при народженні дитини. Мала кредитні забов`язання перед банківськими установами, зокрема здійснила 199 платежів на користь ПАТ КБ «Приватбанк» на загальну суму 34793,44 грн. Суд прийшов до висновку, що пенсія позивача на час розгляду справи перевищувала прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений з 01.07.2019 по 30.11.2019 року. Також дохід позивача значно перевищував дохід відповідача, який вона отримувала у 2019 році.

Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 , серії НОМЕР_4 від 14.09.2019 року, вбачається, що батьками останнього є ОСОБА_8 та ОСОБА_2 .

Зі змісту довідки про доходи №2068 від 11.08.2022 року виданого ДП «Антонов», вбачається, що відповідач ОСОБА_2 дійсно працює на вказаному підприємстві, форма працевлаштування основна. Займала посаду помічник вихователя. За період з лютого 2022 року по липень 2022 року, загальна сума доходу з індексацією становить 34256,27 грн ( а.с. 57).

Згідно довідки №04-68-009-4/271 від 08.08.2022 року, станом на 08.08.2022 року ОСОБА_8 має заборгованість по кредитному договору від 08.09.2020 року в сумі 97846,01 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту складає 90113,51 грн., нараховані відсотки складають 7732,5 грн.

Зі змісту довідки №61 від 08.08.2022 року, виданого КП «Київський метрополітен» ОСОБА_8 дійсно працює в КП «Київський метрополітен» з 12.10.2015 року. З 01.04.2022 року, з ним призупинено трудовий договір. Посадовий оклад на посаді провідного інженера становить 16195 грн та заробітна плата за період з лютого 2022 року по липень 2022 року склала 31680,42 грн, при цьому до сплати 25502,73 грн.

Згідно відповіді з ГУ ДПС У М. Києві ДПС України, від 31.03.2023 року, відповідач ОСОБА_2 отримувала дохід за період з липня 2022 року грудень 2022 року у виді заробітної плати за своїм основним місцем роботи ДП «Антонов» та соціальні виплати, у загальному розмірі 51846,56 грн (а.с. 114-117).

Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Дочка, син крім сплати аліментів зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю (ч. 1 ст. 203 СК України).

Згідно ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.

При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 212/1055/18-ц дійшов висновку, що тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей з утримання своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька у матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей з утримання батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність у матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги.

Так, необхідними умовами для задоволення позову про стягнення аліментів на батьків є: непрацездатність батьків та наявність у них потреби у матеріальній допомозі.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 СК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи становлено, що ОСОБА_1 отримує пенсію у розмірі, яка перевищу' розмір прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць, у тому числі і для осіб, які втратили працездатність.

(Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність становить: з січня 2022 року - 1934,00 грн, з липня 2022 року - 2027 грн, з грудня 2022 року - 2093 грн з січня 2023 року- 2093 грн ).

Позивачем до апеляційного суду надано довідку про доходи № 591717 від 23.11.2023 року, з якої слідує, що останній отримує пенсію у розмірі 3708, 58 грн щомісячно за період з червня 2023 року по листопад 2023 року; а також отримав соціальну виплату у розмірі 400 грн у вересні 2023 року.

Крім того, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що ОСОБА_1 належить на праві власності гаражні бокси № НОМЕР_5 (з підвалом) та № НОМЕР_6 , розташовані за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 54 , гаражний кооператив «Воскресенський 6», а також трьохкімнатна квартира АДРЕСА_3 .

Водночас, згідно з відомостями Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається що відповідачу ОСОБА_2 належить на праві власності 10/100 частки квартири (загальна площа 20,06 кв.м., житлова - 13,4 кв.м.), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .

Також встановлено, що на утриманні відповідача знаходиться неповнолітній син, а розмір доходу ОСОБА_2 за шість місяців за період з лютого 2022 року по липень 2022 року складає 34256,27 грн (тобто в середньому 5 709,37 грн на місяць).

При зверненні до суду із позовом ОСОБА_1 посилався на наявність хронічних захворювань. Разом із цим, доказів того, що позивач потребує посиленого лікування та значних коштів, зокрема станом на день подачі позову, суду не надано, як і не надано суду доказів в обґрунтування розміру понесених чи необхідних для витрат, які б свідчили про те, що розмір отримуваної пенсії є нижчим за розмір необхідних щомісячних витрат.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, тощо.

Сам по собі факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання утримання та не свідчить про наявність потреби в отриманні матеріальної допомоги, адже держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб: пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою, тощо.

Враховуючи встановлені фактичні обставини, зокрема: отримання позивачем пенсії, розмір якої перевищує прожитковий мінімум для непрацездатних осіб, наявність на праві приватної власності у позивача об`єктів нерухомого майна, а саме: 2 гаражні бокси та трьохкімнатна квартира (загальна площа 69,90 кв.м), що перевищує загальний обсяг майна, належного відповідачу - 10/100 частки квартири (загальна площа 20,6 кв.м.), недоведеність, що розмір отримуваної пенсії є нижчим за розмір необхідних щомісячних витрат, колегія суддів приходить до висновку про відсутність належних та достатніх доказів на підтвердження того, що позивач потребує матеріальної допомоги, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Судом першої інстанції не в повній мірі досліджено усі обставини, неправильно застосовані норми матеріального права, тому колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з постановленням нового про задоволення позову.

Згідно ст. 376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; недоведеність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 квітня 2023 року скасувати, постановити нове наступного змісту.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів відмовити.

Компенсувати ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 488 грн 60 коп. за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді