Справа №750/7432/24
Провадження №2/751/1549/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2024 р. місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

суддяЛібстер А.С.
секретар судового засіданняРак Я.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу № 750/7432/24
за позовомОСОБА_1
доОСОБА_2
пропро зменшення розміру аліментів
учасники справи та представники:
позивач представник позивача не з`явився ОСОБА_3
відповідач представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дітей, в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідачки на утримання дитини, з 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно до 1/6 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що заочним рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13.11.2015 було стягнуто з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно. Починаючи з 07.07.2017 він уклав шлюб з ОСОБА_5 , час спільного проживання в них народилося двоє дітей: ОСОБА_6 , 2019 року народження та син ОСОБА_7 , 2022 року народження. Він офіційно не працює, не зареєстрований як ФОП, має нерегулярний дохід. Проживає разом з дружиною та дітьми, у квартирі, що належить його дружині. Власного нерухомого майна не має. Таким чином, позивач вважає, що встановлені обставини зміни сімейного стану є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29 липня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Відповідачка та її представник у судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що позивачем та її представником не надано жодного доказу, який свідчив би про погіршення його матеріального стану, що могло б вплинути на зменшення розміру аліментів. Відповідачка зазначила, що у позивача утворилась заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 290 368, 17. Крім того, відносно нього існують обмеження, внаслідок відкриття виконавчого провадження. Зменшення розміру аліментів не вирішить питання своєчасної виплати аліментів.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи сторін, судом встановлено наступне.

Ст.11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі.

Судом встановлено, що з постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 49446378 від 20.11.2015 вбачається, що згідно виконавчого листа №751/9661/15 від 20.11.2015 виданого Новозаводським районним судом м. Чернігова від 13.11.2015, з ОСОБА_1 стягується на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частину всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.10.2015 і до повноліття дитини (а.с.9).

Згідно свідоцтв про народження, ОСОБА_9 народилася у 2019 році, ОСОБА_10 народився у 2022 році, їх батьками зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (а.с.12-14).

Відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади від 25.10.2022, ОСОБА_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своїми дітьми ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.с.15-17).

Позивач ОСОБА_1 , відповідно до акту проживання особи без реєстрації від 23.05.2024 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з червня 2015 року (а.с.18).

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини.

Враховуючи положення ч. 1 ст. З Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Згідно положень ст. 141, 180-182, 199 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Ст. 192 СК України вказано, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Позивач у своїй позовній заяві просить про зменшення розміру стягнутих аліментів з 1/3 частини на 1/6 частину посилаючись на те, що на його утриманні перебувають ще двоє дітей від укладеного шлюбу. При цьому, представник позивача у судовому засіданні зазначає, що позивач виконує рішення суду від 2013 року про стягнення з нього аліментів та по можливості сплачує аліменти, але з наданих відповідачкою відомостей, щодо встановлених обмежень стосовно позивача у виконавчому проваджені та про наявність заборгованості зі сплати аліментів, за боржником ОСОБА_1 рахується заборгованість у розмірі 290 368, 17 грн зі сплати аліментів, і такі відомості нічим не спростовані.

Позивачем та його представником не надано доказів того, що він якимось чином піклується сином, забезпечує та утримує свою новостворену сім`ю, а саме: будь-які відомості про дохід, сплачені ним матеріальні витрати на утримання дітей та дружини. Відсутні відомості, про те що дружина позивача на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3 років. Такі відомості та документи не були надані позивачем та його представником, що викликає сумнів у наявності взагалі доходів у позивача та відповідно забезпечення ним своєї новоствореної сім`ї в цілому.

Також, позивачем не надано жодних доказів погіршення його матеріального стану. Починаючи з листопада 2015 року, а саме з часу відкриття виконавчого провадження до моменту звернення до суду з позовною заявою про зменшення розміру аліментів, документи, що підтверджують будь-які витрати чи інші документи. За наявності таких документів можна було б проаналізувати дохід отриманий позивачем, його витрат та прийти висновку, що дійсно матеріальний стан позивача погіршився. Але жодного доказу, який підтвердив би факт погіршення матеріального стану позивачем не надано. Факт проживання позивача без реєстрації з червня 2015 року, разом з дружиною та двома дітьми, не свідчить про погіршення його матеріального стану.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову про зменшення розміру аліментів, оскільки позивач не довів обставини, на які посилається в своєму позові, а відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

На думку суду, обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України) та позиції Верховного Суду України, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, адже факт наявності у позивача інших дітей, яких він можливо і утримує, не може слугувати самостійною підставою для зменшення їх розміру. Суд вважає, що розмір стягуваних аліментів, в даному конкретному випадку, за наявності заборгованості по сплаті аліментів, яка утворилась з 2015 року, не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормам діючого СК України, а його зменшення, може нести лише формальні наслідки.

Крім того, батьки не мають компенсовувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Створюючи нову повноцінну сім`ю, батько дитини не виконував в повному обсязі та не виконує зобов`язання по сплаті аліментів на утримання свого першого сина.

Інших доводів та доказів на підтвердження позиції позивача, які б слугували підставою для зменшення розміру аліментів, суду надано не було. Таким чином, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями ст.141, 180, 182, 184, 192 СК України, ст. 7,12, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 09.09.2024.

Суддя А.С. Лібстер