СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/245/24
ун. № 759/7431/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Єросової І.Ю.,

при секретарі судових засідань Шило М.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представник відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження клопотання ОСОБА_1 про постановлення окремої ухвали у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ) про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, поділ спільного майна,

ВСТАНОВИВ:

04.07.2022 р. ОСОБА_1 звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з вищезазначеним позовом у якому просить встановити факт проживання однією сім`є'ю ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з вересня 2012 р. по квітень 2022 р. Також просить визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) і ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) наступне майно: кімнату № НОМЕР_3 , що складає 20/100 квартири АДРЕСА_3 , загальною площею 25,87 кв.м., житловою площею 13,8 кв.м., скутер Foxwell Volcan (об`єм двигуна 149куб.м.) номерний знак НОМЕР_4 ., легковий автомобіль DAEWOO NEXIA 2012 р.в. державний номер НОМЕР_5 . Провести поділ майна, що є спільною сумісною власністю та визнати за ОСОБА_6 право власності на кімнату АДРЕСА_4 , що складає 20/100 квартири АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000, номер запису про право власності 24771293, дата та час реєстрації 09.02.2018 10:01:31), загальною площею 25,87 квадратних метрів, житловою площею 18,8 квадратних метрів; залишити у власності ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) скутер Foxwell Volcan (об`єм двигуна 149куб.м.) номерний знак НОМЕР_4 та легковий автомобіль DAEWOO NEXIA 2012 р.в. державний номер НОМЕР_5 . Також просить стягнути з відповідача судові витрати. Позивачем сплачено 3 568,80 грн. судового збору, з яких: 992,40 грн. за вимогу немайного характеру та 2576,40 грн. за вимогу майного характеру.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 07.07.2022 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 13.09.2022 р. закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду по суті.

27.02.2024 р. від ОСОБА_1 надійшло клопотання про постановлення окремої ухвали, яку довести до відома органу досудового розслідування Святошинського управління поліції ГУНП у м.Києві обставин можливого вчинення ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , адвокатом Ніцу І.Г. кримінального правопорушення передбаченого ст. 358 КК України. В обґрунтування клопотання посилається на те, що вищевказані особи створили підроблений документ - договір безпроцентної позики від 17.01.2018 р. та розписку до нього, керуючись корисливими мотивами - бажанням безперешкодного володіння спірною кімнатою.

У судовому засіданні позивач та представник позивача клопотання підтримують та просять задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача заперечує проти задоволення клопотання.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з частинами першою, другою, пунктом 11 частини третьої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно положень ч. 11 ст. 262 ЦПК України окрема ухвала стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, надсилається прокурору або органу досудового розслідування, які повинні надати суду відповідь про вжиті ними заходи у визначений в окремій ухвалі строк. За відповідним клопотанням прокурора або органу досудового розслідування вказаний строк може бути продовжено.

Отже, положення ст. 262 ЦПК України регламентують порядок та підстави постановления судом окремої ухвали, як процесуально-правового акту реагування суду на виявлені при вирішенні спору факти порушення чинного законодавства України.

Положення ЦПК України, зокрема, передбачає перелік підстав для постановления судом окремої ухвали, а саме:

- порушення законодавства чи інші недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб (ч. 1 ст. 262 ЦПК України);

- зловживання процесуальними правами (ч. 2 ст. 262 ЦПК України);

- порушення процесуальних обов`язків (ч. 2 ст. 262 ЦПК України);

- неналежне виконання професійних обов`язків (у тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) (ч. 2 ст. 262 ЦПК України);

- порушення законодавства адвокатом або прокурором (ч. 2 ст. 262 ЦПК України);

- наявність у діях (бездіяльності) державного виконавця, іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця (ч. 3 ст. 262 ЦПК України);

- виявлення неправдивих показань свідка (ч. 4 ст. 262 ЦПК України);

- виявлення неправильного перекладу (ч. 4 ст. 262 ЦПК України);

- виявлення неправдивого висновку експерта (ч. 4 ст. 262 ЦПК України);

- виявлення фактів підробки доказів (ч. 4 ст. 262 ЦПК України).

Згідно ч. 5 ст. 262 ЦПК України суд в окремій ухвалі суд повинен зазначити конкретну норму відповідного нормативно-правового акту, що була порушена (з чіткою вказівкою на номер статті, пункту чи підпункту тощо), а також повинен конкретизувати, у яких саме процесуальних діях це порушення відбулося.

Отже, з огляду на вищевказане, суд зазначає наступне:

- перш за все слід зазначити, та як судом було вказано вище, - положення ст. 262 ЦПК України регламентують порядок та підстави постановлення судом окремої ухвали, як процесуально-правового акту реагування суду на виявлені при вирішенні спору факти порушення чинного законодавства України.

З системного аналізу ст. 262 ЦПК України логічно випливає, що суд має змогу винести окрему ухвалу щодо виявлених порушень чинного Законодавства України, зокрема, - при виявленні ознак злочину (ч. 11 ст. 262 ЦПК України) лише і тільки лише при вирішенні спору.

Проте, суд наголошує, що в даному випадку судом не здійснювалося дослідження доказів в судовому засіданні, також не надана їм оцінка у нарадчій кімнаті при ухваленні рішення, а тому вказувати про будь які порушення учасників справи, зокрема, позивача - передчасно, адже суд по суті, завдяки непрофесійним діям попереднього представника відповідача подання доказів і їх долучення судом здійснювалось з поновленням пропущених процесуальних строків для ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення, згідно положень ст. 263 ЦПК України.

Якщо у даних правовідносинах на думку сторони позивача є ознаки вчинення кримінального правопорушення, то суд роз`яснює, що нормами Контситуції України, КПК України гарантовано право на звернення для захисту законних прав та інтересів як фізичних так і юридичних осіб у відповідний спосіб, передбачений ст. 214 КПК України.

З огляду на позицію сторони позивача про можливість вчинення відповідачем дії, які мають ознаки кримінального чи кримінальних правопорушень, можливе звернення до органу Національної поліції України із заявою про вчинення злочину.

Така заява у повній відповідності до положень ст. 214 КПК України повинна бути прийнята відповідальною особою органу національної поліції, та впродовж 24 годин повинна зареєстрована в ЄРДР з присвоєнням номера кримінального провадження.

Проте, знову ж таки, суд наголошує на тій обставині, що обставини, які будуть виявлені під час розслідування кримінального провадження, - будуть мати преюдиційне значення для суду при вирішенні цивільної справи в розумінні ч. 6 ст. 82 ЦПК України, - лише тільки після вступу вироку в законну силу, в частині питання, чи мали ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З огляду на вищевказані обставини, суд вважає, що постановлення окремої ухвали є грубим порушенням одного із основних принципів судочинства - принципу диспозитивності (п. 5 ч. 3 ст. 2, ст. 13 ЦПК України), адже суд, у випадку постановлення окремої ухвали ще до дослідження матеріалів справи таким чином вже стає на сторону однієї із учасників (не дослідивши докази вважає їх підробленими), що по суті надає обгрунтоване право стороні, щодо якої постановлено таку ухвалу заявляти клопотання відвід судді на підставі п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд відмовляє у задоволенні клопотання про постановлення окремої ухвали.

Відмова у постановленні окремої ухвали окремо від рішення суду в порядку, який передбачено ч. 1 ст. 353 ЦПК України оскарженню не підлягає, оскарженню підлягає лише постановлення окремої ухвали, що передбачено п. 17 ч. 1 ст. 353 ЦПК України.

Відповідно, апеляційна скарга на дану ухвалу може бути включена до апеляційної скарги на рішення в даній справі.

Керуючись ст. 259, 260, 262 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені клопотання клопотання ОСОБА_1 про постановлення окремої ухвали у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ) про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, поділ спільного майна, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.Ю.Єросова