справа № 619/7914/24
провадження № 2/619/1915/24
Рішення

Іменем України

14 листопада 2024 року,

м. Дергачі,

Дергачівський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Нечипоренко І.М., за участю секретаря судового засідання Міщенко О.О., розглянув у підготовчому засіданні цивільну справу № 619/7914/24,

ім`я (найменування) сторін:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

вимоги позивача: про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 01.10.2024 звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 . У обґрунтування позову зазначено, що зазначений житловий будинок зареєстрований по частині за її батьками ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . спадщину після смерті батька вона прийняла, оскільки постійно з ним проживала та була зареєстрована у спадковому будинку, здійснила його поховання, але спадкові права не оформила належним чином. Її мати померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Дюссельдорф. Спадщину після смерті матері вона прийняла спадщину, оскільки разом з нею проживала на момент смерті, доглядала її, поховала, але через те, що вони вимушені були евакуюватися під час повномасштабного вторгнення і проживали за кордоном, то вона позбавлена була можливості оформити спадкові права нотаріально. Її рідна сестра - ОСОБА_2 спадщину після батьків не приймала і не заперечує, щоб за нею було визнано право власності на спадковий житловий будинок.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Відповідно до ухвали суду від 07.10.2024 позовну заяву залишено без руху та позивачем 09.10.2024 усунуто недоліки.

На виконання вимог ч. 8 ст. 187 ЦПК України, 12.10.2024 судом сформовано засобами системи «Електронний суд» з Єдиного державного демографічного реєстру відповідь № 841769 щодо місця проживання (перебування) відповідачки.

Ухвалою суду від 16.10.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 14.11.2024.

Позивачка у підготовче засідання не з`явилася, надавши заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі.

Відповідачка у підготовче засідання не з`явилася, надавши до суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без її участі.

Частинами 1,4 ст. 206 ЦПК України визначено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у суду наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову.

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстрований в частині за ОСОБА_3 на підставі Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 24.12.1960, посвідчений нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори 06.01.1961 р. №14 та в частині за ОСОБА_4 та на підставі рішення народного суду Дергачівського району Харківської області від 27.08.1969. Цим же рішенням шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розірвано, про що 28.07.1972 видано свідоцтво про розірвання шлюбу (а.с. 15, 16)

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть (а.с. 17).

Оскільки правовідносини виникли під час дії Цивільного Кодексу 1963 року, то згідно з п. 4 Заключних та перехідних положень ЦК України 2003 року, необхідно застосовувати норми ЦК УРСР 1963 року.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Враховуючи, що ОСОБА_3 заповіт складено не було, про що свідчить інформаційна довідка зі спадкового реєстру, має місце спадкування за законом.

У відповідності до ст. 529 ЦК України при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_3 були доньки - сторони по справі.

Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

У відповідності до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

За відомостями Дергачівської державної нотаріальної контори після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини 01.08.1990 звернулася донька ОСОБА_1 , заведена спадкова справа №723/1990. Більше із заявами про при зняття спадщини або відмову від спадщини ніхто не звертався, свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у Німеччині в м. Дюссельдорф, що підтверджено свідоцтвом про смерть (а.с. 26).

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу ( ч. 2 ст. 1223 ЦК України).

Ураховуючи, що заповіт від імені ОСОБА_4 відсутній, про що свідчить Інформаційна довідка за №78839151 від 22.10.2024, має місце спадкування за законом.

У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 являються її доньки - сторони по справі (а.с. 23, 27).

Згідно з вимогами ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно даних Дергачівської державної нотаріальної контори після смерті ОСОБА_4 спадкова справа не заводилася, із заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини ніхто не звертався.

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Як роз`яснено в п. 22 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Копил В.В. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки вона у встановлений строк не подала заяву про прийняття спадщини.

На момент смерті спадкодавці позивачка проживала разом з матір`ю та була зареєстрована з нею у спадковому будинку, про що свідчить копія будинкової книги (а.с. 28-34).

Враховуючи, що позивачка постійно проживала разом із матір`ю на час відкриття спадщини, вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, вона не заявила про відмову від неї, отже позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ст. 7, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя І. М. Нечипоренко