Постанова

Іменем України

13 березня 2024 року

м. Київ

справа № 567/1046/22

провадження № 61-10454св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів:Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Крата В. І., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія», Товариство з обмеженою відповідальністю «Захід Агро»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» на рішення Острозького районного суду Рівненської області від 22 лютого 2023 року у складі судді Василевич О. В.та постанову Рівненського апеляційного суду від 08 червня 2023 року у складі колегії суддів: Шимківа С. С., Гордійчук С. О., Хилевича С. В.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» (далі - ТОВ «Західна агровиробнича компанія»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід Агро» (далі - «Захід Агро») про повернення земельної ділянки та скасування рішень державних реєстраторів.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, щовона є власником земельної ділянки з кадастровим номером :07:002:0250, площею 3,3132 га, що знаходиться на території Острозької міської територіальної громади Рівненського району Рівненської області, яку вона успадкувала після смерті своєї матері ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 11серпня 2010 року.

15серпня 2022 року з відомостей, одержаних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно,їй стало відомо, що відносно вищевказаної земельної ділянки зареєстровано право оренди за відповідачем ТОВ «Західна агровиробнича компанія».

Підставою для державної реєстрації права оренди земельної ділянки вказано договір оренди землі № б/н від 10 жовтня 2016 року, укладений між нею, як орендодавцем, та ТОВ «Захід Агро», як орендарем.

Крім цього, їй стало відомо, що згідно з додатковою угодою № б/н від 03 вересня 2018 року про заміну сторони та внесення змін до договору оренди землі від 10 жовтня 2016 року було змінено орендаря ТОВ «Захід Агро» на нового орендаря - ТОВ «Західна агровиробнича компанія».

Позивачка зазначала, що договір оренди землі та додаткову угоду до нього вона не підписувала, інших осіб на їх підписання не уповноважувала, з нею, як з власником земельної ділянки, умови вищевказаних правочинів не узгоджувались, а тому вказані правочини є неукладеними.

Факт реєстрації права оренди земельної ділянки на підставі спірних правочинів за ТОВ «Західна агровиробнича компанія» не може бути підтвердженням її волевиявлення на укладення такого договору та додаткової угоди до нього.

На даний час ТОВ «Західна агровиробнича компанія» продовжує користуватися належною їй земельною ділянкою без достатніх правових підстав, чим порушує її права на користування та розпорядження належним їй майном.

Посилаючись на викладені обставини, уточнивши в подальшому позовні вимоги, ОСОБА_1 просила суд:

- зобов`язати ТОВ «Західна агровиробнича компанія» повернути їй земельну ділянку з кадастровим номером:07:002:0250, площею 3,3132 га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Острозької міської територіальної громади Рівненського району Рівненської області;

- скасувати рішення державного реєстратора КП «Центр реєстрації прав» Корецької районної ради Рівненської області Семенюк І. О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер рішення 36948864 від 07 вересня 2017 року, номер запису про інше речове право: 22205992 від 05 вересня 2017 року, та рішення державного реєстратора виконавчого комітету Бабинської сільської ради Гощанського району Рівненської області Опанасюка С. М., індексний номер рішення 43592891 від 20 жовтня 2018 року, номер запису про інше речове право 22205992 від 05 вересня 2017 року, щодо державної реєстрації права оренди ТОВ «Західна агровиробнича компанія», з одночасним припиненням права оренди ТОВ «Західна агровиробнича компанія» щодо земельної ділянки площею 3,3132 га, кадастровий номер :07:002:0250.

Короткий зміст судових рішень попередніх інстанцій

Рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 22 лютого 2023 року позов задоволено.

Зобов`язано ТОВ«Західна агровиробнича компанія» повернути ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером :07:002:0250, площею 3,3132 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Острозької міської територіальної громади Рівненського району Рівненської області (до ліквідації Острозького району знаходилася на території Сіянцівської сільської ради Острозького району Рівненської області).

Скасовано рішення державного реєстратора КП «Центр реєстрації прав» Корецької районної ради Рівненської області Семенюк І. О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер рішення 36948864 від 07 вересня 2017 року) та рішення державного реєстратора виконавчого комітету Бабинської сільської ради Гощанського району Рівненської області Опанасюка С. М. (індексний номер рішення 43592891 від 20 жовтня 2018 року), номер запису про інше речове право 22205992 від 05 вересня 2017 року, щодо державної реєстрації права оренди ТОВ «Західна агровиробнича компанія», щодо земельної ділянки з кадастровим номером :07:002:0250, площею 3,3132 га, з одночасним припиненням права оренди ТОВ «Західна агровиробнича компанія» щодо земельної ділянки з кадастровим номером :07:002:0250, площею 3,3132 га.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідачем не було спростовано доводи позивачки стосовно відсутності підпису останньої у договорі оренди земельної ділянки та у додатковій угоді до нього.

Місцевий суд зазначив, що у зв`язку із ненаданням ні відповідачем, ні державним реєстратором (на вимогу ухвали Острозького районного суду Рівненської області від 10 листопада 2022 року) оригіналу оспорюваного договору оренди земельної ділянки, неможливе проведення експертного дослідження, у зв`язку із відсутністю об`єкта дослідження.

У зв`язку з ненаданням ТОВ «Західна агровиробнича компанія» витребуваних судом доказів - оригіналу договору оренди землі № б/н від 10 жовтня 2016 року та додаткової угоди № б/н від 03 вересня 2018 року до вказаного договору, суд, з посиланням на положення частини десятої статті 84 ЦПК України, дійшов висновку про наявність підстав для визнання неукладеними вищевказаних правочинів щодо належної позивачці земельної ділянки площею 3,3132 га з кадастровим номером :07:002:0250.

Оскільки ТОВ «Західна агровиробнича компанія» продовжує користування земельною ділянкою ОСОБА_1 , чим порушує права на користування та розпорядження належним їй майном, тому наявні підстави для зобов`язання відповідача повернути належну їй на праві власності земельну ділянку.

Суд першої інстанції також дійшов висновку про наявність підстав для скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію прав оренди на земельну ділянку за відповідачем, оскільки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявні записи про право оренди земельної ділянки за

ТОВ «Західна агровиробнича компанія», які не ґрунтуються на укладеному договорі оренди землі, порушують права та законні інтереси позивачки на користування та розпорядження земельною ділянкою.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, ТОВ «Західна агровиробнича компанія» подало апеляційну скаргу.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 08 червня 2023 року апеляційну скаргу ТОВ «Західна агровиробнича компанія» залишено без задоволення, а рішенняОстрозького районного суду Рівненської області від 22 лютого 2023 року - без змін.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції, зазначивши, що вони відповідають встановленим обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, а передбачених законом підстав для скасування рішення місцевого суду при апеляційному розгляді не встановлено.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

10 липня 2023 року ТОВ «Західна агровиробнича компанія» засобами поштового зв`язку звернулося до Верховного Суду з касаційного скаргою на рішення Острозького районного суду Рівненської області від 22 лютого 2023 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 08 червня 2023 року, в якій просить зазначені судові рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення у справі, яким у позові відмовити.

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувані судові рішення ухвалені судами попередніх інстанцій з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного дослідження усіх доказів та обставин, що мають значення для справи, без урахування висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах.

Доводи інших учасників справи

22 вересня 2023 року ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Нікітюка П. М. звернулась до Верховного Суду з відзивом, у якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін, посилаючись на їх законність та обґрунтованість.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду від 22 серпня 2023 року відкрито провадження у справі, витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.

13 вересня 2023 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 листопада 2023 року у зв`язку з відставкою судді ОСОБА_3 справу № 567/1046/22 розподілено колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в складі суддів: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю.

Ухвалою Верховного Суду від 16 січня 2024 року справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Верховного Суду від 31 січня 2024 року касаційне провадження у цій справі зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справи № 567/3/22 (провадження № 61-5252сво23).

Ухвалою Верховного Суду від 13 березня 2024 року касаційне провадження у справі поновлено.

Фактичні обставини справи

Судами встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка, площею 3,3132 га, зкадастровим номером :07:002:0250,що знаходиться на території Острозької міської територіальної громадиРівненського району Рівненської області (колишня Сіянцівська сільська рада Острозького району Рівненської області), яку вона успадкувала після смерті своєї матері ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 11 серпня 2010 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03 березня 2017 року.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 15 серпня 2022 року державним реєстратором КП «Центр реєстрації прав» Корецької районної ради Рівненської області Семенюк І. О. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 07 вересня 2017 року, індексний номер рішення 36948864, номер запису про інше речове право 22205992, зареєстровано право оренди вищевказаної земельної ділянки за ТОВ «Захід Агро», орендодавцем якої вказано позивачку ОСОБА_1 . Підставою для реєстрації права оренди такої земельної ділянки зазначено договір оренди землі № б/н від 10 жовтня 2016 року.

В подальшому державним реєстратором виконавчого комітету Бабинської сільської ради Гощанського району Рівненської області Опанасюком С. М. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20 жовтня 2018 року, індексний номер рішення 43592891, номер запису про інше речове право 22205992, зареєстровано перехід права оренди вищевказаної земельної ділянки від ТОВ «Захід Агро» до ТОВ «Західна агровиробнича компанія», орендодавцем якої також вказано позивачку ОСОБА_1 , а новим орендарем - ТОВ «Західна агровиробнича компанія», та підставою для реєстрації права оренди такої земельної ділянки зазначено додаткову угоду № б/н від 03 вересня 2018 року до договору оренди землі № б/н від 17 жовтня 2017 року.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частини другої статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення не відповідають.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково.

Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 березня 2023 року в справі № 753/8671/21 (провадження № 61-550св22).

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)).

Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див., зокрема, постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року в справі № 761/42030/21 (провадження № 61-12101св23), постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2023 року в справі № 607/20787/19 (провадження № 61-11625сво22)).

У постанові від 29 листопада 2023 року у справі № 513/879/19 (провадження № 14-49цс22)Велика Палата Верховного Суду зазначила, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень є підставою для внесення відомостей (записів) про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; після початку відображення таких відомостей (записів) у цьому реєстрі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень вичерпують свою дію. Тому належним способом захисту прав орендодавця, який у цих спірних правовідносинах вважає, що зареєстроване право оренди відсутнє, є його вимога до особи, за якою зареєстроване право оренди, про визнання відсутнім права оренди. Відповідно до пункту 9 частини першої статті 27 Закону № 1952-IV судове рішення про задоволення такої вимоги є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про припинення права оренди відповідача.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 просила зобов`язати ТОВ «Західна агровиробнича компанія» повернути їй земельну ділянку; скасувати рішення державного реєстратора КП «Центр реєстрації прав» Корецької районної ради Рівненської області Семенюк І. О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер рішення 36948864 від 07 вересня 2017 року, номер запису про інше речове право: 22205992 від 05 вересня 2017 року, та рішення державного реєстратора виконавчого комітету Бабинської сільської ради Гощанського району Рівненської області Опанасюка С. М., індексний номер рішення 43592891 від 20 жовтня 2018 року, номер запису про інше речове право 22205992 від 05 вересня 2017 року, щодо державної реєстрації права оренди ТОВ «Західна агровиробнича компанія», з одночасним припиненням такого права.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 19 лютого 2024 року у справі № 567/3/22 (провадження № 61-5252сво23) з аналогічними за змістом правовідносинами зробив правовий висновок про те, що «належним способом захисту прав орендодавця, який у цих спірних правовідносинах вважає, що зареєстроване право оренди відсутнє, є його вимога до особи, за якою зареєстроване право оренди, про визнання відсутнім права оренди.

Судове рішення про задоволення такої вимоги є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про припинення права оренди відповідача.

Такий спосіб захисту як визнання права може застосовуватися для захисту (невизнання чи оспорювання) різноманітних приватних прав (зобов`язальних, речових, виключних, спадкових, права на частку в спільній частковій власності і т. д.). По своїй суті такий спосіб захисту як визнання права охоплює собою і визнання права відсутнім».

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Згідно із частиною третьою статті 400 ЦПК України суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

З огляду на викладене, позовна вимога про скасування рішення державного реєстратора КП «Центр реєстрації прав» Корецької районної ради Рівненської області Семенюк І. О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер рішення 36948864 від 07 вересня 2017 року, номер запису про інше речове право: 22205992 від 05 вересня 2017 року, та рішення державного реєстратора виконавчого комітету Бабинської сільської ради Гощанського району Рівненської області Опанасюка С. М., індексний номер рішення 43592891 від 20 жовтня 2018 року, номер запису про інше речове право 22205992 від 05 вересня 2017 року, щодо державної реєстрації права оренди ТОВ «Західна агровиробнича компанія», з одночасним припиненням такого права, не є належним способом захисту порушеного права, а вимога про зобов`язання ТОВ «Західна агровиробнича компанія» повернути позивачці спірну земельну ділянку є похідною.

ОСОБА_1 позовних вимог про визнання відсутнім права оренди не заявляла.

При таких обставинах суди попередніх інстанцій зробили помилковий висновок про наявність підстав для задоволення позову, оскільки у задоволенні позовних вимог належить відмовити з огляду на обрання позивачем неналежного способу захисту.

Колегія суддів Верховного Суду звертає увагу, що в ухвалі від 30 серпня 2022 року про відкриття провадження у справі за вказаним позовом суд першої інстанції дійшов висновку про розгляд позову за правилами спрощеного позовного провадження, оскільки до положень частини шостої статті 19 ЦПК України даний спір є малозначним. Разом із тим, вказаною ухвалою справа, відповідно до приписів пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України, малозначною не визнана, відповідні обґрунтовані доводи у вказаному судовому рішенні відсутні, справа в силу закону (пункти 1, 3-5 частини шостої статті 19 ЦПК України) не є малозначною. Відповідно, оскаржені судові рішення не є такими, що в силу положень пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не підлягають касаційному оскарженню.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню (частина третя статті 412 ЦПК України).

Ураховуючи, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судами повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, рішення Острозького районного суду Рівненської області від 22 лютого 2023 року та постанова Рівненського апеляційного суду від 08 червня 2023 року підлягають скасуванню з ухваленням у справі нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Щодо клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду

У вересні 2023 року від представника ОСОБА_1 - адвоката Нікітюка П. М. до Верховного Суду надійшло клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Вказане клопотання мотивовано тим, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права

та формування єдиної правозастосовчої практики.

Колегія суддів Верховного Суду не знаходить правових підстав для задоволення вказаного клопотання.

Питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати

або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи (частина перша статті 404 ЦПК України).

Частиною п`ятою статті 403 ЦПК України передбачено, що суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку,

що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна

для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 30 жовтня

2018 року у справі № 757/172/16-ц (провадження № 14-475цс18), виключна правова проблема має оцінюватися з урахуванням кількісного та якісного вимірів. Кількісний ілюструє той факт, що вона наявна не в одній конкретній справі, а у невизначеній кількості спорів, які або вже існують, або можуть виникнути з урахуванням правового питання, щодо якого постає проблема невизначеності. З погляду якісного критерію про виключність правової проблеми свідчать такі обставини, як відсутність сталої судової практики в питаннях, що визначаються як виключна правова проблема; невизначеність на нормативному рівні правових питань, які можуть кваліфікуватися як виключна правова проблема; необхідність застосування аналогії закону чи права; вирішення правової проблеми необхідне для забезпечення принципу пропорційності, тобто належного балансу між інтересами сторін у справі. Метою вирішення виключної правової проблеми є формування єдиної правозастосовчої практики та забезпечення розвитку права.

Верховний Суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, оскільки заявником

не наведено мотивів та аргументів для такої передачі, наведені заявником обґрунтування у розумінні положень частини п`ятої статті 403 ЦПК України

не є тими обставинами, що містять виключну правову проблему і необхідність забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики, а тому у задоволенні клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду необхідно відмовити.

При цьому судова практика з указаного процесуального питання сформована, що підтверджується, зокрема, постановою Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 19 лютого 2024 року у справі № 567/3/22 (провадження № 61-5252сво23) та постановою Великої Палати Верховного Суду від 29 листопада 2023 року у справі № 513/879/19 (провадження № 14-49цс22).

Керуючись статтями 400, 402, 403, 409, 411, 416, 418 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 , яке подано представником - адвокатом Нікітюком Павлом Михайловичем, про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, відмовити.

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» задовольнити.

Рішення Острозького районного суду Рівненської області від 22 лютого 2023 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 08 червня 2023 року скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія», Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід Агро» про повернення земельної ділянки та скасування рішень державних реєстраторів, відмовити.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту

її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Є. В. Коротенко

В. М. Коротун

В. І. Крат

М. Ю. Тітов