Провадження № 6/242/115/24
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
23 квітня 2024 р. Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Черкова В.Г., при секретарі Кідрон О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Григорчук Павла Васильовича, заінтересовані особи: боржник ОСОБА_1 , стягувач Товарство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», про видачу дублікату виконавчого листа про видачу дублікату виконавчого листа, -
в с т а н о в и в:
Приватний виконавець в судове засідання не з`явився, подання просив розглядати у його відсутність.
Заінтересовані особи в судове засіданні не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.
Відповідно до ст. 433 ЦПК України неявка учасників справи у судове засідання не є перешкодою для розгляду справи.
Офіс приватного виконавця знаходився за адресою: Донецька обл., м. Маріуполь, пр-т Миру, 85-а. Місто Маріуполь в даний час є тимчасово окупованим. Оригінали виконавчих листів зберігались в офісі приватного виконавця за зазначеною адресою.
Офіс приватного виконавця разом з матеріалами виконавчого провадження на теперішній час перебуває на тимчасово окупованій території в м.Маріуполь, оригінали виконавчих документів зберігались в офісі. З 24.02.2022 р. і по теперішній час доступу до офісу в нього немає, отже вони є втраченими.
Натомість, згідно з ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст.55, 124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод випливає, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.
Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно зі ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
За змістом приведеної норми, підставами для видачі дубліката виконавчого листа є саме втрата виконавчого листа.
Положеннями ЦПК України передбачена можливість видачі по справі лише одного виконавчого листа та його дублікат може бути виданий судом лише у випадку втрати оригіналу, при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа вирішальним є встановлення обставин втрати оригіналу виконавчого листа.
Оригінал виконавчого листа вважається втраченим коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Підставою для видачі дублікату є заява стягувача або подання державного виконавця. При цьому, заявник має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено.
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не було виконано втрачені судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили; перевірити чи отримував стягувач оригінали виконавчих листів, та, якщо так, то коли, ким, на якій правовій підставі і за яких обставин; чи пред`являв стягувач виконавчий лист до виконання; обставин втрати виконавчого документа, коли було виявлено втрату оригіналу виконавчого листа і якими доказами це підтверджується; чи виконано рішення повністю або частково, чи не призведе видача дубліката виконавчого документа до отримання стягувачем неналежного; також суд має встановити, за яких обставин та ким втрачено виконавчий документ.
Якщо виконавчий документ був втрачений при пересилці, до заяви про видачу дублікату втраченого виконавчого документу повинно бути надано відповідні докази - довідки органів зв`язку або державного виконавця.
Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Доведення втрати виконавчого документа і факту подання заяви про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання це не право, а обов`язок стягувача і невиконання останнім своїх процесуальних обов`язків, дає лише правові підстави для висновку про недобросовісне користування та зловживання своїми процесуальними правами.

Виходячи із змісту п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України питання про видачу дублікату виконавчого листа необхідно вирішувати одночасно з питанням про поновлення строку на його пред`явлення.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Згідно ч. 1 ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом (стаття 8).

Право на ефективний судовий захист закріплено також у статті 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та в статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази, судом встановлено, що заявником не надано до суду доказів в обґрунтування заявлених вимог, таких як рішення суду, на підставі якого було видано виконавчий лист. Крім того, приватним виконавцем не надано до матеріалів справи заяви стягувача про примусове виконання виконавчого листа № 255/13039/13

Також, суд звертає увагу, що приватним виконавцем не наданодо суду доказів щодо заміни стягувача ПАТ "Родовід Банк" на його правонаступника ТОВ "Вердикт Капітал", та заміну стягувача ТОВ "Вердикт Капітал" на його правонаступника ТОВ "Дебт Форс".

Відтак, враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання про необхідність відмови у задоволені заявлених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 433, п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Григорчук Павла Васильовича, заінтересовані особи: боржник ОСОБА_1 , стягувач Товарство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», про видачу дублікату виконавчого листа про видачу дублікату виконавчого листа відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя