Провадження № 2/582/2/24
Справа № 582/6/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2024 р.

Недригайлівський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Яковенко Н.М.,

за участю секретаря Ярмоленко А.І.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Бойко Г.Є.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Недригайлів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діамант-Агро» про скасування рішення про державну реєстрацію іншого речового права, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із цим позовом та просить ухвалити рішення, яким скасувати рішення державного реєстратора Сумського районного управління юстиції Сумської області Білолюбської Ірини Вікторівни №24356498 від 11.09.2015 про державну реєстрацію за ТОВ «Діамант-Агро», , права оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:003:0152 рілля, площа 2,9519 га, на строк до 31 грудня 2030 року, яка належить їй на праві власності, яке прийнято державним реєстратором на підставі додаткової угоди, серії та номер: б/н від 28.09.2017, видавник ТОВ «Діамант-Агро». Також просить стягнути із відповідача на її користь судові витрати.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_2 є власником земельних ділянок з кадастровим номером :02:003:0152, площею 2,95192 га, вид угіддя рілля та з кадастровим номером :02:003:0339, площею 0,1941 га вид угіддя сіножаті, які знаходяться на території Недригайлівської селищної ради, що підтверджується державними актами на право власності на земельну ділянку, які були видані Недригайлівською районного державної адміністрацією Сумської області.

18.06.2015 між позивачкою та відповідачем ТОВ «Діамант-Агро» було укладено договір оренди землі б/н щодо земельної ділянки загальною площею 3,146 га, у тому числі ріллі 2,952 га, сіножаті 0,194 га, кадастрові номери земельних ділянок: :02:003:0152, :02:003:0339, який зареєстрований в Державному реєстрі речо¬вих прав на нерухоме майно за №.09.2015. Договір укладено на 7 років (п.8). Договір набирає чинності після його підписання та його державної реєстрації (п.43)

На час звернення позивачки до суду їй стало відомо, що 28.09.2017 невідомою особою від її імені було підписано додаткову угоду до договору оренди землі б/н від 18.06.2015, згідно якої договір оренди землі б/н від 18.06.2015, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №.09.2015, викладено в новій редакції.

Згідно умов Додаткової угоди від 28.09.2017 до договору оренди землі б/н від 18.06.2015 в оренду передаються належні їй земельні ділянки загальною площею 3,146 га. Строк дії договору оренди землі б/н від 18.06.2015 згідно п.3.1 додаткові угоди від 28.09.2017 змінено та зазначено, що договір укладено до 31 грудня 2030 року.

На підставі Додаткової угоди від 28.09.2017 державним реєстратором Сумського районного управління юстиції Сумської області Білолюбською І.В. зареєстровано право оренди ТОВ «Діамант-Агро» на належні їй земельні ділянки строком до 31 грудня 2030 року.

Оскільки позивач не підписувала додаткову угоду від 28.09.2017 до договору оре¬нди землі б/н від 18.06.2015, за змістом якої строк дії договору оренди належних їй земе¬льних ділянок загальною площею 3,146 га, змінено з 7 років до 31.12.2030, то вона вважає, що додаткова угода є неукладеною, отже, з цієї підстави підлягає скасуванню рішення державного реєстратора Білолюбської Ірини Вікторівни про державну реєстрацію додаткової угоди від 28.09.2017 до договору оренди землі б/н від 18.06.2015, індексний номер: 24356498 від 11.09.2015, згідно якої позивач передала в оренду ТОВ «Діамант-Агро» до 31 груді 2030 року земельні ділянки.

Позивач вважає, що саме така вимога забезпечить реальне відновлення порушеного права, оскільки додаткова угода є неукладеною, а відтак у сторін немає жодних прав та обов`язків, передбачених зазначеним правочином.

Строк дії договору оренди землі б/н від 18.06.2015, обчислений з дня його державної реєстрації, яка була здійснена 09.09.2015, мав закінчитись 09.09.2022.

Проте, оскільки строк дії вказаного договору оренди закінчився після дати введення воєнного стану (24 лютого 2022 року), то в силу пункту 27 Перехідних положень Земельного кодексу України, який введений у Кодекс Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки умовах воєнного стану» цей договір був автоматично поновленим на один рік та діє до 09.09.2023. З огляду на зазначене, вимога про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою позивачем не заявляється, оскільки є передчасною.

Також позивач просила стягнути судові витрати у справі.

Ухвалою суду від 09 січня 2023 року відкрито загальне провадження у цій справі та призначено підготовче засідання.

Представник відповідача ОСОБА_3 подала відзив на позов (а.с.68-73), у якому із позовом не погодилася та просила суд відмовити у задоволенні позову з огляду на те, що між сторонами 18.06.2015 було укладено договір оренди землі, а 28.09.2017 додаткова угода, які добросовісно виконувалися відповідачем та позивачу сплачувалася орендна плату у збільшеному розмірі на її рахунок. При цьому позивач із заявами про те, що то не вона підписала додаткову угоду чи про розірвання договору оренди до відповідача не зверталася. Тому представник відповідача просила відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позову у повному обсязі.

Ухвалою суду від 13.03.2023 за клопотанням позивача призначено почеркознавчу експертизу.

Ухвалою суду від 13.02.2024 суд закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача, адвокат Менько Д.Д. позовні вимоги ОСОБА_2 підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, вважає, що саме скасування рішення про державну реєстрацію додаткової угоди від 28.09.2017 до договору оренди землі б/н від 18.06.2015, індексний номер:24356498 в 11.09.2015, державний реєстратор Білолюбська Ірина Вікторівна, Сумське районне управління юстиції, Сумська області, згідно якої позивач передала в оренду ТОВ «Діамант-Агро» до 31 грудня 2030 року земельні ділянки є належним способом захисту прав позивача.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні проти позову заперечувала з підстав наведених у відзиві на позов, також посилаючись на практику Верховного Суду вважає, що позивачем обраний не правильний спосіб захисту, що є самостійною підставою для відмови у позові.

Суд, заслухав пояснення представників сторін, дослідив письмові докази, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником двох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :02:003:0152, площею 2,95192 га, вид угіддя рілля, та з кадастровим номером :02:003:0339, площею 0,1941 га вид угіддя сіножаті, які знаходяться на території Недригайлівської ОТГ, що підтверджується державними актами на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 406794 та серії ЯЕ №407793, які видані Недригайлівською районного державної адміністрацією Сумської області (т. 1 а.с.10,11).

18.06.2015 між ОСОБА_2 та ТОВ «Діамант-Агро» було укладено договір оренди землі б/н щодо земельних ділянок ділянки загальною площею 3,146 га, у тому числі щодо ріллі площею 2,95192 га, кадастровий номер :02:003:0152, та щодо сіножаті площею 0,194 га, кадастровий номер :02:003:0339. Відповідно до п.8 умов цього його укладено на 7 років. Оренда плата вноситься орендарем у формі грошової, натуральної, відробіткової. Орендна плата встановлюється в розмірі 6425,43 грн, що становить 7% від нормативної грошової оцінки земельної частки(паю) (п.9). Орендна плата вноситься в такі строки до 20 числа останнього у звітному році місяця (п.11). Договір набирає чинності після його підписання та його державної реєстрації (п.43). В судовому засіданні оглянутий оригінал договору та його копія долучена до матеріалів справи на а.с. 87-93 т. 2, оскільки надані позивачем та відповідачем копії цього договору різняться між собою.

З Інформацій з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 16.11.2022 (а.с.12-14) вбачається, що державним реєстратором Білолюбською І.В. Стецьківської сільської ради Сумського району прийнято рішення про державну реєстрацію прав і їх обтяжень щодо належної позивачу земельної ділянки (номер запису про речове право -11139727, дата час державної реєстрації 09.09.2015, 16:16 ).

Зокрема з вказаної Інформація містить такі дані:

Підстава державної реєстрації: договір оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 18.06.2015, видавник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Діамант - Агро"; додаткова угода, серія та номер: б/н, виданий 28.09.2017, видавник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Діамант-Агро».

Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 24356498 від 11.09.2015 15:08:56, Білолюбська Ірина Вікторівна, Сумське районне управління юстиції, Сумська обл.

Вид іншого речового права: право оренди земельної ділянки

Зміст і характеристика іншого речового права: строк дії: Договір укладено до 31 грудня 2030 року, додаткові відомості: Орендна плата встановлюється в розмірі відповідно до п.9 умов договору оренди землі, що становить 9% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки

Відомості щодо суб`єкта іншого речового права: Орендар: Товариство з обмеженою відповідальністю» Діамант Агро».

Опис об`єкта іншого речового права: в оренду передається земельна ділянка з кадастровим номером :02:003:0152 - рілля, площа 2,9519 га.

Позивач просить скасувати рішення державного реєстратора Білолюбської І.В, індексний номер: 24356498 від 11.09.2015 про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0152 за відповідачем.

Щодо земельної ділянки площею 0,1941 га (номер запису про речове право -28176353, дата час державної реєстрації 29.09.2018) будь які вимоги відсутні.

Судом також встановлено, що Додаткова угода б/н від 28.09.2017 до Договору оренди землі б/н від 18.06.2015 року (т. 1 а.с.23-26, 80-84) укладена від імені ОСОБА_2 щодо належних їй земельних ділянок, якою розмір орендної плати збільшено до 9913, 52 грн та строк договору оренди визначено до 31 грудня 2030 року підписана не ОСОБА_2 , а іншою особою.

Про це свідчить висновок експерта № СЕ-19/119-23/13941-ПЧ від 07.11.2023 (т.2 а.с.2-16), відповідно до якої підпис від імені ОСОБА_2 у додатковій угоді від 28.09.2017 до договору оренди землі б/н від 18.06.2015, що розташований у графі орендодавець, рядку «__ ОСОБА_2 » виконаний не ОСОБА_2 , а іншою особою відповідно до зразків, наданих на експертизу.

Судом встановлено, що з 2018 до 2022 року включно ОСОБА_2 отримувала орендну плату у розмірі більшому, ніж визначену в Договорі оренди від 18.06.2015, сторонами цей факт визнається та підтверджується наданими відповідачем доказами, зокрема карткою рахунку 6865 за січень 2018 року по грудень 2022 року та іншими доказами (т.1 а.с. 84-116).

З пояснення представника позивача вбачається, що ОСОБА_2 є людиною, яка не обізнана в юридичних тонкощах, та вважала що це підвищення орендної плати, яке здійснюється з ініціативи відповідача, оскільки їй від інших власників землі було відомо, що і вони отримують збільшений розмір орендної плати.

Таким чином, зважаючи на те, що строк основного договору оренди від 18.06.2015, укладення якого позивачем не оспорюється, з врахуванням пункту 27 Перехідних положень Земельного кодексу України, який введений у Кодекс Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки умовах воєнного стану» тривав до 09.09.2023, суд не вважає поведінку ОСОБА_2 , яка отримувала орендну плату з 2018 року по 2022 рік у збільшеному розмірі недобросовісною, оскільки вона вважала, що отримує її за дійсним договором оренди.

Норми права та релевантна практика Верховного суду

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 березня 2023 року в справі № 753/8671/21 (провадження № 61-550св22).

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права (пункт 1 частини другої статті 16 ЦК України).

Тлумачення пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України свідчить, що по своїй суті такий спосіб захисту як визнання права може застосовуватися тільки тоді, коли суб`єктивне цивільне право виникло і якщо це право порушується (оспорюється або не визнається) іншою особою (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 вересня 2022 року в справі № 127/23627/20 (провадження № 61-17025св21), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року в справі № 233/4580/20 (провадження № 61-12524сво21)).

Такий спосіб захисту як визнання права може застосовуватися для захисту (невизнання чи оспорювання) різноманітних приватних прав (зобов`язальних, речових, виключних, спадкових, права на частку в спільній частковій власності і т. д.). По своїй суті такий спосіб захисту як визнання права охоплює собою і визнання права відсутнім.

Тлумачення статті 20 ЦК України, з урахуванням принципу розумності свідчить, що здійснення права на захист на власний розсуд означає, що управнений суб`єкт: має можливість вибору типу поведінки - реалізовувати чи не реалізовувати своє право на захист; у випадку, якщо буде обрана реалізація права на захист - має можливість вибору форми захисту, тобто звернутися до юрисдикційного (судового чи іншого) чи неюрисдикційного захисту суб`єктивного цивільного права чи законного інтересу, а також можливість поєднання цих форм захисту; самостійно обрати спосіб захисту в межах тієї чи іншої форми захисту, а також визначає доцільність поєднання способів захисту чи заміну одного способу захисту іншим. Водночас така свобода захисту «на власний розсуд» має і зворотну сторону - обрання однієї форми чи певного засобу захисту жодним чином не перешкоджає настанню обставин, які можуть тим чи іншим чином нівелювати корисний ефект від звернення до іншої форми чи способу захисту (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2023 року в справі № 554/9126/20 (провадження № 61-13760сво21).

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19).

Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див., зокрема, постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року в справі № 761/42030/21 (провадження № 61-12101св23), постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2023 року в справі № 607/20787/19 (провадження № 61-11625сво22)).

Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень є підставою для внесення відомостей (записів) про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; після початку відображення таких відомостей (записів) у цьому реєстрі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень вичерпують свою дію. Тому належним способом захисту прав орендодавця, який у цих спірних правовідносинах вважає, що зареєстроване право оренди відсутнє, є його вимога до особи, за якою зареєстроване право оренди, про визнання відсутнім права оренди. Відповідно до пункту 9 частини першої статті 27 Закону № 1952-IV судове рішення про задоволення такої вимоги є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про припинення права оренди відповідача (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 29 листопада 2023 року у справі №513/879/19 (провадження № 14-49цс22)).

Належним способом захисту прав орендодавця, який вважає, що зареєстроване право оренди відсутнє, є його вимога до особи, за якою зареєстроване право оренди, про визнання відсутнім права оренди. Судове рішення про задоволення такої вимоги є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про припинення права оренди відповідача (постанова Об`єднаної палати ЦКС ВС від 19 лютого 2024 року у справі № 567/3/22, провадження № 61-5252сво23).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (абзац 1 частини другої статті 207 ЦК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (абзац 1 частини першої статті 638 ЦК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника(-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами (див., зокрема, постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 січня 2020 року в справі № 674/461/16-ц (провадження № 61-34764св18)).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року в справі № 227/3760/19-ц (провадження №14-79цс21) вказано, що: «укладеним є такий правочин (договір), щодо якого сторонами у належній формі досягнуто згоди з усіх істотних умов. У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

Застосування наведених норм права та практики Верховного Суду у цій справі.

Як встановлено судом, при зверненні із позовом ОСОБА_2 посилалася на те, що Додаткову угоду б/н від 28.09.2017 до договору оренди землі вона особисто не підписувала, інших осіб на їх підписання не уповноважувала, з нею як з власником земельної ділянки не узгоджували умови додаткової угоди, зокрема строк дії договору оренди до 31.12.2030 року, а тому вважає її неукладеною.

З наведеної практики Верховного Суду, слід дійти висновку що належним способом захисту прав орендодавця, який у цих спірних правовідносинах вважає, що зареєстроване право оренди відсутнє, є його вимога до особи, за якою зареєстроване право оренди, про визнання відсутнім права оренди. Судове рішення про задоволення такої вимоги є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про припинення права оренди відповідача;

ОСОБА_2 позовних вимог про визнання відсутнім права оренди не заявляла, а просила скасувати рішення про державну реєстрацію права оренди від 11.09.2015 за номером 24356498, яке відповідно після початку його відображення у цьому реєстрі вичерпало свою дію.

Тому в задоволенні позовних вимог про скасування рішення державного реєстратора належить відмовити з огляду на обрання позивачем неналежного способу захисту.

Оскільки суд відмовляє в задоволенні позову, то відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати не підлягають стягненню та покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діамант-Агро» про скасування рішення про державну реєстрацію іншого речового права - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 15 березня 2024 року.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя : Н. М. Яковенко