У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/936/24

провадження № 2/0285/721/24

23 квітня 2024 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді…………...…Літвин О. О.,

секретаря……….......................Клечковської М. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила розірвати шлюб, укладений між ними 16.10.2021, від якого мають одну малолітню дитину.

Сторони до суду не прибули, надіслали заяви, в яких позивач наполягала на розлученні, відповідач просив надати їм строк на примирення тривалістю 6 місяців.

Необхідність надання строку на примирення ОСОБА_2 обґрунтував тим, що він бажає зберегти подружні відносини із позивачем.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить наступного висновку.

Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей, та зобов`язує суд до вжиття заходів по збереженню сім`ї.

Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3,4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно із ст.111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Системний аналіз ст.51 Конституції України, ст.ст.111, 112 СК України, ст.ст.2, 240, п.4 ч.1 ст.251 ЦПК України дає підстави для висновку, що заходи для примирення подружжя вживаються судом за таких умов: це не суперечить моральним засадам суспільства; існують об`єктивні обставини, які свідчать, що такі заходи можуть бути дієвими, тобто такими, що можуть призвести до примирення сторін; застосовані заходи для примирення подружжя, якщо вони мають наслідком зупинення провадження у справі, не повинні суперечити загальним засадам цивільного судочинства та не порушувати розумність строків розгляду справ.

Закріплена у ст.111 СК України норма права є диспозитивною, тому суд вживає заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства, а за обставинами справи існує реальна можливість примирення сторін.

СК України не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя, оскільки такі питання можуть вирішуватися виключно у процесі розгляду справи.Надання строку для примирення подружжя є лише правом суду, а не його обов`язком.

Оскільки суд не може формально застосовувати інститут примирення подружжя, тому, вирішуючи подане клопотання суд враховує строк, який сплинув із моменту пред`явлення позову про розірвання (2 місяці); оцінку співмірності та дієвості заходу для примирення подружжя з урахуванням обставин цієї справи; наскільки реальною є можливість примирення сторін, у тому числі з урахуванням заперечень сторони позивача, яка у заяві від 23.04.2024 висловила свою категоричну позицію щодо наявності підстав для розірвання шлюбу та неможливість збереження сім`ї в зв`язку з домашнім насильством, вчиненим відносно неї відповідачем. Останнє підтверджується постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду №285/588/24 від 13.02.2024.

За наявності між сторонами невирішених спорів та домашніх конфліктів надання строку для примирення не відповідатиме меті цього інституту сприяння примиренню подружжя, оскільки надає одній зі сторін можливості зловживати процесуальними правами.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що клопотання відповідача про надання сторонам строку на примирення належно не обґрунтовано та не підлягає задоволенню. При цьому, суд звертає увагу, що поняття «моральні засади суспільства» чинним законодавством не визначено, а тому при вирішення питання, чи не буде надання часу на примирення суперечити моральним засадам суспільства суд застосовує положення ст.24 СК України, яке закріплює вільну згоду жінки та чоловіка на шлюб та заборону примушування жінки та чоловіка до шлюбу. Отже, при категоричній незгоді позивача на примирення, суд вважає що надання такого строку на примирення буде суперечити сімейному законодавству.

Керуючись ст.ст.251, 253, 259-261 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про надання строку для примирення.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути подані разом із апеляційною скаргою на рішення суду.

Головуюча суддя О. О. Літвин