КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2024 року м. Київ

Унікальний номер справи № 753/15926/23

Апеляційне провадження № 22-ц/824/1304/2024

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Борисової О.В., Кирилюк Г.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні) апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 08 грудня 2023 року, постановлену під головуванням судді Кулик С.В., по справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2023 року заявник звернувся до суду з заявою, в якій просив видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Євро-Реконструкція»заборгованості за послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії та гарячої води у розмірі 19 328,81 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 1 183,45 грн. та три відсотки річних у розмірі 220,29 грн., а також 268,40 грн. судового збору (а.с. 1-6).

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 08 грудня 2023 року відмовлено у видачі судового наказу за заявою ТОВ «Євро-Реконструкція» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 24).

Не погодившись з ухвалою районного суду, 22 грудня 2023 року представник ТОВ «Євро-Реконструкція» - Костюченко В.А. звернулась до суду з апеляційною скаргою, у якій просила скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с. 26-31).

На обґрунтування скарги зазначала, що оскаржувана постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказувала, що з інформації з офіційного сайту Дарницького районного суду м. Києва заява про видачу судового наказу від 01 вересня 2023 року № 20.2/УПНюр/5280 зареєстрована у суді 07 вересня 2023 року, також цією ж датою призначений склад суду для розгляду заяви. На виконання ч. 2 ст. 165 ЦПК України суд першої інстанції мав протягом десяти днів (до 18 вересня 2023 року), у разі наявності підстав для відмови у видачі судового наказу, передбачених ч. 1 ст. 165 ЦПК України, постановити ухвалу про відмову у видачі судового наказу. Не видавши таку ухвалу протягом 10 днів з дня реєстрації заяви про видачу судового наказу, суд повинен був дійти висновку, що заява відповідає вимогам ст. 163 ЦПК України. Проте, тільки 08 грудня 2023 року суд постановив ухвалу, в якій зазначив про невідповідність заяви відповідним вимогам, що є порушенням процесуальних норм у даній справі.

Крім того, зазначала, що судовий наказ може бути видано за наявності, як відповідних договорів про надання таких послуг, так і інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг.

Звертала увагу, що за особовим рахунком ОСОБА_1 був наданий до суду розрахунок боргу за послугу з постачання теплової енергії, з якого вбачається факт часткової оплати боржником нарахувань за послугу, що свідчить про факт отримання послуги та наявність договірних відносин.

Посилаючись на ст. 205 ЦК України, вказувала, що законодавством не передбачена обов`язковість письмової форми договору про надання житлово-комунальних послуг. Зазначала, що за адресою: м. Київ, Харківське шосе, буд. № 154/А співвласниками будинку не прийнято рішення про вибір моделі договірних відносин, тому з ними укладено публічний договір.

Згідно порядку, визначеного Законом України від 09.11.2017 року № 2189 «Про житлово-комунальні послуги» з 13.11.2021 року між ТОВ «Євро-Реконструкція» та споживачами послуг, у тому числі із співвласниками багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин, укладені публічні індивідуальні договори приєднання про надання послуг з постачання теплової енергії та надання послуг з постачання гарячої води. Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та Типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання гарячої води опубліковані 13.10.2021 року на офіційному сайті виконавця ТОВ «Євро-Реконструкція» https://tec4.kiev.ua/ukladannya-dogovoriv/.

Вказувала на те, що фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.

Посилалась, що з наявної у заявника інформації вбачається, що боржник зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 відповідно до Витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва та є користувачем послуг ТОВ «Євро-Реконструкція» з теплової енергії (централізоване опалення) та постачання гарячої води.

Звертала увагу, що до ТОВ «Євро-Реконструкція» від боржника не надходили акти-претензії про неналежне надання, ненадання послуги з постачання теплової енергії в порядку, передбаченому ст. 28, ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (а.с. 26-31).

За протоколом автоматизованого розподілу справи від 26 грудня 2023 року розгляд справи був визначений колегії суддів: Верланов С.М. (головуючий), судді Невідома Т.О., Нежура В.А. (а.с. 35).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 січня 2024 року апеляційну скаргу ТОВ «Євро-Реконструкція» залишено без руху (а.с. 38-39).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 січня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі та ухвалою від 31 січня 2024 року справу призначено до розгляду (а.с. 46-49).

27 березня 2024 року до суду надійшов відзив від ОСОБА_1 , в якому останній просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а оскаржувану ухвалу залишити без змін (а.с. 53-63).

За протоколом автоматизованого розподілу справи від 05 липня 2024 року розгляд справи був визначений колегії суддів: Левенець Б.Б. (головуючий), судді Борисова О.В., Ратнікова В.М. (а.с. 84-85).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 08 липня 2024 року прийнято справу до провадження визначеним складом суду, призначено справу до розгляду у письмовому провадженні, проведені підготовчі дії (а.с. 86-90).

18 липня 2024 року до суду надійшов відзив від ОСОБА_1 , в якому останній просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а оскаржувану ухвалу залишити без змін (а.с. 91-115).

02 вересня 2024 року, у зв`язку з відпусткою судді Ратнікової В.М., за протоколом автоматизованого розподілу справи розгляд справи був визначений колегії суддів: Левенець Б.Б. (головуючий), судді Борисова О.В., Кирилюк Г.М.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відмови у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідноз ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Тому, розгляд апеляційної скарги ТОВ «Євро-Реконструкція» на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 08 грудня 2023 року здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви ТОВ «Євро-Реконструкція» про видачу судового наказу, суд першої інстанції посилався на те, що заявником заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги (постачання теплової енергії), однак, в порушення вимог ст.163 ЦПК України, до заяви не додано копії договору, укладеного в письмовій ( в тому числі електронній) формі між заявником та боржником.

Колегія суддів не погодилась з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Порядок розгляду справ в порядку наказаного провадження регламентовано в Розділі ІІ «Наказне провадження» ЦПК України.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо:

1) заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку;

2) заявлено вимогу про компенсацію витрат на проведення розшуку відповідача, боржника, дитини або транспортних засобів боржника;

3) заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості;

4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

5) заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

6) заявлено вимогу про повернення вартості товару неналежної якості, якщо є рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту продажу товару неналежної якості, ухвалене на користь невизначеного кола споживачів;

7) заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи - підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Статтею 165 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у видачі судового наказу, зокрема, згідно з частиною першою цієї статті визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо:

1) заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу;

2) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано;

3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу;

4) наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу;

5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою;

6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ;

7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої цієї статті;

8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу;

9) заяву подано з порушенням правил підсудності.

Як вбачається зі змісту поданої заяви ТОВ «Євро-Реконструкція», остання містить вимогу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, тобто вимогу, визначену п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України.

Зі змісту заяви про видачу судового наказу вбачається, що заявник не заявляв вимоги, передбаченої п. 7 ч. 1 ст. 161 ЦПК України.

Зі змісту зазначених норм закону вбачається, що обов`язок заявника, визначений п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, а саме - надати копію договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, кореспондується з п. 7 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, якою визначено право звертатись з заявою про видачу судового наказу на підставі такого договору.

Заява ТОВ «Євро-Реконструкція» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги подана відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, а відтак обов`язок подання копії договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, не розповсюджується на вказану заяву.

Крім того, п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», передбачено право споживача вчасно одержувати якісні житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та згідно з умовами договору на надання таких послуг.

Водночас, відповідно до пункту 5 частини третьої статті 20 цього Закону такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

За змістом зазначених норм Закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 15 березня 2018 року у справі №401/710/15-ц та постановах Верховного Суду України від 18 червня 2016 року у справі №922/5923/14, №6-59цс13 від 30 жовтня 2013 року, №6-2951цс15 від 20 квітня 2016 року.

Верховний Суд України у постанові від 25 листопада 2014 року у справі №3-184гс14 вказав, що згідно із зазначеними нормами Закону споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що відсутність копії договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким не було заявлено будь-яких вимог, не може бути підставою до відмови у видачі судового наказу за заявою про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Суд першої інстанції на вказане уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про відмову у видачі судового наказу з підстав ненадання копії договору, укладеного в письмовій формі, за яким заявник жодних вимог не заявляв.

Враховуючи викладене, відмова суду першої інстанції у видачі судового наказу з непередбачених законом підстав, зокрема, у зв`язку з ненаданням копії договору, укладеного в письмовій формі, за яким заявник жодних вимог не заявляв, не може вважатися законною, тому ухвала суду підлягає скасуванню, як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права та обмеженням права заявника на звернення до суду із заявою про видачу судового наказу.

Відповідно до положень п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно із ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відтак, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга ТОВ «Євро-Реконструкція» підлягає задоволенню, а ухвала Дарницького районного суду міста Києва від 08 грудня 2023 року підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 379, 381-382, 384 ЦПК України, судова колегія, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» - задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 08 грудня 2023 року - скасувати.

Справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послугнаправити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття і оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

О.В. Борисова

Г.М. Кирилюк