Компаніївський районний суд Кіровоградської області
Справа № 391/844/23
Провадження № 2/391/41/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.03.2024р.селище Компаніївка

Компаніївський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Козюменської В.В.,

при секретарі - Рогожкіній І.Ю.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Компаніївка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Управління активами», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, державний виконавець Компаніївського відділу державної виконавчої служби Душинський Дмитро Іванович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Управління активами», в якому просить суд визнати виконавчий напис, вчинений 28.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., зареєстрованим у реєстрі за № 246010, про стягнення з нього на користь ТОВ «Фінансова компанія «Управління активами», якому ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» на підставі договору факторингу №2106 від 21.06.2021 відступило право вимоги за кредитним договором № 3626371 від 11.12.2020 заборгованості у загальному розмірі 9387,94 грн., таким, що не підлягає виконанню. Позов обґрунтовує тим, що йому стало відомо в жовтні 2023 року про те, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. було вчинено вказаний виконавчий напис.

На підставі вищезазначеного виконавчого напису державним виконавцем Компаніївського відділу державної виконавчої служби Душинським Д.І. було відкрите виконавче провадження НОМЕР_2 від 23.02.2022 р., за яким стягується на користь ТОВ «Фінансова компанія «Управління активами», заборгованість на загальну суму 9 387,94 грн.

Згідно виконавчого напису №246010 від 28.06.2021 р., він є боржником за Кредитним договором № 3626371 від 11.12.2020 р., укладеного від його імені з ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору №2106 про відступлення прав вимоги від 21.06.2021 р. є ТОВ «Фінансова компанія «Управління активами» (далі Стягувач).

Позивач стверджує, що він жодних документів з приводу даного виконавчого напису та створеної заборгованості ні від відповідача ТОВ «ФК» Управління активами», ні від приватного нотаріуса Остапенка Є.М. не отримував.

Вважає за необхідне зазначити, що цей виконавчий напис вчинений з порушенням норм діючого законодавства, зокрема, документи, які надані для вчинення виконавчого напису, не свідчать про безспірність суми заборгованості; не надано доказів видачі кредиту та сплати заборгованості, тощо.

При вчиненні вказаного виконавчого напису нотаріусом не встановлено безспірність заборгованості перед фінансовою установою, оскільки жодних кредитних відносин між ним та відповідачем не існує. Відповідач не надсилав письмових вимог на його адресу про повернення заборгованості за кредитним договором.

Приватним нотаріусом Остапенко Є.М. не було перевірено наявність боргових зобов`язань у нього (позивача) з ТОВ «ФК Управління активами» і відповідачем та вчинено виконавчий напис без достатнього обсягу документів. Нотаріусом не додержано порядку вчинення нотаріальної дії, а саме: вчинення виконавчого напису у відсутність документів, що підтверджують безспірність вимог.

Нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом.

Тобто, на думку позивача, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався в безспірності вимог до боржника на момент вчинення виконавчого напису, тому позивач вважає свої позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають щзадоволенню.

Ухвалою від 09.11.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідно до цієї ж ухвали клопотання позивача щодо витребування в відповідача та третьої особи - приватного нотаріуса Остапенка Є.М. виконавчого напис №246010 від 28.06.2021 р. та документи, на підставі яких було видано вказаний виконавчий напис, цією ж ухвалою залучено в якості третьою особою державного виконавця Компаніївського відділу державної виконавчої служби Душинського Д.І. (а.с.16).

В судове засідання позивач не з`явився, просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити.

Представник відповідача ТОВ "Фінансова компанія управління активами", будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Разом з цим, 18.12.2023 року відповідач надіслав клопотання про врегулювання спору за участю судді та надав заяву про визнання частково позовних вимог в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнути з ТОВ «Фінансова компанія управління активами» судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 537,00 грн (а.с.27-28).

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. жодних документів суду не надано без зазначення причин.

Ухвалою суду від 16.01.2024 в задоволенні клопотання представника відповідача ТОВ «Фінансова компанія управління активами» про врегулювання спору за участю судді відмовлено.

Треті особи у судове засіданні не явилися, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

За вказаних обставин, суд вважає можливим проводити судовий розгляд справи за відсутності учасників судового розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 28.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис №246010 щодо стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості в розмірі 9387,94 грн. Відповідачеві - ТОВ «Фінансова компанія «Управління активами» - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на підставі договору факторингу №2106 від 21.06.2021 відступило право вимоги за кредитним договором № 3626371 від 11.12.2020, укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 (а.с.12).

23.02.2022 р. на підставі зазначеного виконавчого документу за заявою представника банку державним виконавцем Компаніївського відділу державної виконавчої служби Душинським Д.І., відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Управління активами» коштів на загальну уму 9387,94 грн. (а.с.13).

Позивач вважає, що виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. В даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності Кредитного договору від 11.12.2020 р., оскільки позивач стверджує, що ніяких договірних кредитних відносин між ним та відповідачем не існує, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. Також вчинення нотаріальних дій регулюється Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5(далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Пунктом 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія. Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів регулюються Главою 14 Закону України «Про нотаріат» та Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Аналогічний порядок вчинення нотаріальних дій передбачений пунктами 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172(далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Згідно статті 50 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Виходячи з аналізу вищенаведених норм, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Згідно статті 88 Закону України «Про нотаріат», безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість, нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого.

З урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. (Вказаний висновок викладено у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 84цс19).

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. (Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 05 липня 2017 року № 6-887цс17 та постанові Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19 вересня 2018 року (провадження № 14-12559св18).

Отже, в основі вчинення вищевказаної нотаріальної дії лежить факт безспірності наявної у боржника заборгованості.

Безспірністю у розумінні ст. 88 Закону України «Про нотаріат» є саме факт існування між кредитором та боржником правовідносин, а також наявність заборгованості, яка підтверджується документами, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідач, відповідно до положень статей 76-81 ЦПК України, не надав суду належних і достатніх доказів в обґрунтування того, що приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. були подані відомості про безспірність суми заборгованості позивача за кредитним договором. Як вже зазначалось вище, сам по собі факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого.

Відповідачем документи, на підставі яких було видано виконавчий напис, суду не надано.

Відповідач, згідно своєї заяви, не заперечував обставини, викладені позивачем в позовній заяві (в тому числі щодо відсутності безспірності суми заборгованості) та просив суд задовільнити позовні вимоги в частині визнання виконавчого напису №246010 від 28.06.2021 р. таким, що не підлягає виконанню.

Позивач заперечує наявність кредитних відносин між ним та відповідачем; наявність в нього боргових зобов`язань.

Враховуючи вищевикладене, оскільки позивач заперечує наявність кредитних відносин між ним та відповідачем; наявність боргових зобов`язань (що на думку суду, свідчить про наявність спору про право), суд приходить до висновку, що нотаріус, при вчиненні виконавчого напису, не переконався належним чином у безспірності заборгованості боржника перед стягувачем, що підлягають стягненню за виконавчим написом (тобто порушенні ст. 88 Закону України «Про нотаріат»), а надані йому документи не підтверджують беззаперечно наявність у боржника заборгованості перед кредитором.

Відтак охоронювані законом права та інтереси позивача були порушені та підлягають до їх захисту судом.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Частиною першою статті 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно частини першої статті 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічне зазначено в частині 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI.

Враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги до початку розгляду справи, з матеріалів позову вбачається, що позивачем ОСОБА_1 було сплачено судовий збір в сумі 1073,63 грн. Суд вважає можливим повернути позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого ним при поданні позову та стягнувши з відповідача решту 50% сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76, 81, 89, 109, 193, 259, 263-265, 268, 273, 365 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 215, 251, 253, 257, 258, 261, 1048, 1050 Цивільного кодексу України, ст.ст. 46, 50, 87-89 Закону України «Про нотаріат», суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Управління активами», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, державний виконавець Компаніївського відділу державної виконавчої служби Душинський Дмитро Іванович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконання, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича № 246010 від 28.06.2021 року, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління активами», грошових коштів за період з 20.06.2021 по 28.06.2021 включно, у розмірі 9 387,94 (дев`ять тисяч триста вісімдесят сім гривень 94 коп) грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Управління активами» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , судовий збір в сумі 537 (п`ятсот тридцять сім) гривень.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Компаніївському районі Кіровоградської області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , 50 % судового збору в розмірі 537 (п`ятсот тридцять сім) гривень, сплаченого, згідно з квитанцією № 9323-2386-2065-8925 від 07.11.2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або отримання копії цього рішення.

Відомості про учасників справи;

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Управління активами», юридична адреса: 08200, м.Ірпінь, вул.Стельмаха, буд. 9-А, офіс 203, .

Третя особаІ: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович адреса: АДРЕСА_2.

Третя особаІІ: державний виконавець Компаніївського відділу державної виконавчої служби Душинський Дмитро Іванович, адреса: АДРЕСА_3.

Суддя В.В.Козюменська