Справа № 449/1637/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" березня 2024 р. м. Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді: Савчак А.В.

секретаря: Винницька А.Р.

розглянувши в приміщенні Перемишлянського районного суду Львівської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчатись, -

встановив :

ОСОБА_1 звернулась до Перемишлянського районного суду Львівської області з позовною заявою, в якій просить: стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 який продовжує навчатись у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 гривень щомісячно.

В обґрунтування позову, зазначила, що з відповідачем ОСОБА_2 вона перебувала у шлюбі до 09.11.2022 року. Від спільного проживання з відповідачем у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час їх син є студентом ЗВО «Львівський університет бізнесу і права», навчання триватиме до липня 2025року. Навчання є платним, орієнтовний розмір щомісячних витрат на дитину, яка навчається становить 10000,00грн., що складає витрати на навчання, проїзд, харчування, одяг, тощо.

Зазначає, що їй одній важко утримувати сина, купляти одяг, харчі, оплачувати його навчання.

Враховуючи наведене, наголошує, що син потребує матеріальної допомоги батька, щоб навчатись, враховуючи те, що відповідач має реальну можливість нести разом зі нею рівноцінно матеріальні витрати на дитину, яка продовжує навчання.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Комар М.В. в судове засідання не з`явились, подали заяву про розгляд даної справи без їх участі, позовні вимоги підтримують повністю. У відповіді на відзив відповідача зазначили, що такий на є необґрунтованим та таким, що свідчить небажання відповідача взагалі допомагати в утриманні сина.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Подав відзив на позовну заяву, просить відмовити в позові посилаючись на те, що його заробітна плата на 2023р. становить 96195грн., що приблизно 8000грн. на місяць. З 12.11.2022р. він перебуває у зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою в якої є малолітня дитина. Оскільки на даний час його дружина не працює, то вона перебуває на його утриманні разом з її дочкою. Зазначає, що у нього немає можливості надавати допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчатись.

Дослідивши обставини справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3 народився, ІНФОРМАЦІЯ_2 і його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

Згідно студентського квитка ОСОБА_3 являється студентом ЗВО Львівського університету бізнесу та права з 12.10.2022р. по 30.06.2025р.

Згідно довідки Бібрської міської ради від 29.02.2024р. ОСОБА_1 разом з сином ОСОБА_3 зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно довідки про доходи ОСОБА_2 працює в ТзОВ «Успіх БМ» і загальна сума його доходу за період 01.01.2023р. по 31.12.2023р. становить 96195,00грн.

Згідно податкової декларації платника єдиного податку ФОП слідує, що ОСОБА_2 від зайняття підприємницькою діяльність доходів не отримував.

Відповідно до положень ст. 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків.

Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, яка набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року дитина має право на фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток.

Згідно ст. 28 Конвенції про права дитини, яка набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року дитина має право на освіту.

Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Статтею ст. 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Слід зазначити, що позивачем доведено, що ОСОБА_3 є сином відповідача, який набув повноліття та не досяг віку 23 років, він продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, у зв`язку із навчанням.

Таким чином суд приходить до переконання, що оскільки утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання є обов`язком батьків, а відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу, хоча може її надавати.

Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

У відповідності до ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у розмірі 1211,20 гривень суми судового збору, відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 83, 89, 141, 247, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований АДРЕСА_1 , проживає АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, починаючи стягнення аліментів від дня пред`явлення позову ( 12.12.2023р.) , але не більше ніж до досягнення сином 23-річного віку, за умов продовження ним навчання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований АДРЕСА_1 , проживає АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 на користь держави, судовий збір в розмірі 1211,20грн. (одна тисяча двісті одинадцять грн. 20коп.).

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 ,

АДРЕСА_1 ,

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований АДРЕСА_1 , проживає АДРЕСА_2

Суддя А. В. Савчак