Провадження № 2-о/522/125/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2024 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого-судді Чернявської Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Купцова С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів,

ВСТАНОВИВ:

20 жовтня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси звернулась ОСОБА_1 з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, за участю заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Звертаючись до суду. Заявник просив встановити факт, що трудова книжка серії НОМЕР_1 , заповнена 02 липня 1985 року на російській мові на « ОСОБА_2 », належить покійному чоловіку Заявника ОСОБА_3 .

Заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік Заявника. Маючи неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Заявник подала заяву про призначення пенсії по втраті годувальника, але отримала відмову, оскільки за доданими документами страхового стажу не зараховано періоди згідно трудової книжки померлого чоловіка, так як прізвище зазначене в трудовій книжці не відповідає даним померлого годувальника. У зв`язку з вищевикладеним, Заявник вимушена звернутись до суду з відповідною заявою.

Ухвалою суду від 01 листопада 2023 року заяву залишено без руху.

02 листопада 2023 року від Заявника до суду надійшла заява на виконання ухвали суду.

Ухвалою суду від 03 листопада 2023 року відкрито провадження по справі, за правилами окремого провадження.

В судове засідання 02 лютого 2024 року сторони не з`явились, сповіщались належним чином. Від Заявника до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності.

Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи та надавши належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 02 липня 1985 року на ім`я мовою оригіналу « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 » (російською мовою) було видано трудову книжку НОМЕР_2 .

09 лютого 1991 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 уклали шлюб, що підтверджується копією Свідоцтва про укладення шлюбу від 09 лютого 1991 року, серії НОМЕР_3 . Після укладення шлюбу ОСОБА_5 змінила прізвище на « ОСОБА_6 ».

08 липня 1997 року на ім`я ОСОБА_3 (російською мовою ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 видано паспорт громадянина України, серії НОМЕР_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_5 народилась ОСОБА_4 у батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження, серії НОМЕР_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть від 05 жовтня 2023 року, Серії НОМЕР_6 .

13 жовтня 2023 року ОСОБА_1 на утриманку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 прийнято Рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову у призначенні пенсії в разі втрати годувальника від 13.10.2023 року № 34.

Відмова мотивована тим, що періоди згідно трудової книжки від 02.07.1985 року серії НОМЕР_2 , оскільки на першій сторінці прізвище особи ( ОСОБА_7 російською мовою) не відповідає паспортним даним померлого годувальника ( ОСОБА_6 російською мовою).

За змістом п.6 ч.1, ч.2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки чи її дубліката як документа, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії.

Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, надалі "Інструкція", трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі,організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Відповідно до п. 2.11 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Згідно з п. 2.12. Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Суд наголошує на тому, що однією із передумов для встановлення юридичного факту, зокрема, належності трудової книжки, являється те, що чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення такого факту.

Вказане узгоджується із правовими висновками у постановах Верховного Суду від 16 червня 2021 року № 643/6447/19 (провадження № 61-14968св20), від 03 лютого 2021 року у справі №644/9753/19 (провадження № 61-14667св20), від 18 листопада 2020 року у справі №554/3600/19 (провадження № 61-8937св20), від 25 листопада 2020 року у справі №636/4087/19 (провадження№ 61-13847св20), від 19 червня 2019 року у справі №752/20365/16-ц (провадження № 61-24660св18), від 05 грудня 2019 року у справі №750/9847/18 (провадження № 61-18230св19).

Згідно ч. 3ст. 48 Кодексу законів про працю України працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу. Студентам вищих та учням професійно-технічних навчальних закладів трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після початку проходження стажування.

Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року №301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно роз`яснень п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі - Постанови №5 від 31.03.1995 року) на підставі ЦПК України, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

На підставі викладеного, суд вважає, що належність правовстановлюючого документу, а саме трудової книжки від 02 липня 1985 на ім`я « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 », належить « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 » доведена та не викликає сумнівів, враховуючи відмінність написання прізвища у паспорті та трудовій книжці.

Суд вважає, що аналіз письмових доказів, які містять в матеріалах справи, свідчать про те, що трудова книжка від 01.07.1965, яка видана на ім`я « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 » містить неточності у прізвищі померлого чоловіка заявниці.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_8 про встановлення факту в частині належності її померлого чоловіка вказаної вище трудової книжки обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Таким чином обставини заяви знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового засідання і підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст ст. 76-81, 84, 89, 258, 259, 263-265, 268, 293, 315, 319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів - задовольнити.

Встановити факт, що трудова книжка серії НОМЕР_1 , заповнена 02 липня 1985 року на російській мові на « ОСОБА_2 », належить покійному чоловіку Заявника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний тест рішення підписано та складено 08 лютого 2024 року.

Суддя Чернявська Л.М.