Справа № 372/1381/24
Провадження № 2-з-30/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2024 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Сташків Т.Г., розглянувши заяву адвоката Дешевого Олександра Анатолійовича, що діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

14.02.2024 року адвокат Дешевий О.А., що діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Обухівського районного суду Київської області із позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа - приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Фесик Марія Олексіївна, у якому просить:

1. В порядку поділу спільного майна подружжя визнати:

-за позивачем ОСОБА_1 право власності на частину земельної ділянки площею 0,1428 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :05:003:0068, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);

-за відповідачем ОСОБА_2 право власності на частину земельної ділянки площею 0,1428 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :05:003:0068, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

2. Зняти арешт з земельної ділянки площею 0,1428 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 :05:003:0068, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Разом з позовною заявою адвокат Дешевий О.А. звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, шляхом зупинення реалізації арештованого майна, а саме земельної ділянки площею 0,1428 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:003:0068, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що належить ОСОБА_2 на праві власності.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Фесик М.О. відкрито виконавче провадження №71081214 щодо виконання виконавчого листа № 754/7728/19 від 02.02.2023 року Деснянського районного суду про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості.

20.02.2023 року постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Фесик М.О. у виконавчому провадженні № 71081214 з примусового виконання виконавчого листа № 754/7728/19, виданого 02.02.2023 року Деснянським районним судом міста Києва, описано та накладено арешт на нерухоме майно боржника ОСОБА_2 , а саме житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Описаний та арештований будинок знаходиться на спірній земельній ділянці площею 0,1428 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:003:0068.

Заявник зазначив, що на даний час є необхідність у зупиненні реалізації арештованого майна земельної ділянки для уникнення можливого порушення у майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів ОСОБА_1 , як співвласника майна, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні рішення суду внаслідок задоволення позовної заяви.

Згідно з частинами 1, 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 153 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Таким чином, учасники справи до судового засідання не викликалися.

В порядку п. 5 ст. 150 ЦПК України, видами забезпечення позову, зокрема може бути зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника). Вжиття заходів забезпечення позову є правом суду, а не його обов`язком. Тому, при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, виходячи з матеріалів справи, беручи до уваги, що на теперішній час між сторонами існує спір і позивач ставить перед судом питання про поділ майна подружжя, визнання права власності на майно та зняття арешту, заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача за захистом яких вона звернулась до суду.

Враховуючи, що обраний заявником спосіб забезпечення позову не спричинить невідновлюваної шкоди, а також відсутність підстав, передбачених ч. 3 ст. 154 ЦПК України, суд вважає недоцільним у даному випадку застосовувати зустрічне забезпечення.

Порядок скасування заходів забезпечення позову визначено ст. 158 ЦПК України.

Керуючись ст. 149, 150, 151, 153, 154, 353-354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву адвоката Дешевого Олександра Анатолійовича, що діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову, задовольнити.

В порядку забезпечення позову зупинити реалізацію арештованого майна, а саме земельної ділянки площею 0,1428 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:003:0068, цільове призначення: 02.01 - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що належить ОСОБА_2 на праві власності.

Копію даної ухвали надіслати сторонам.

Ця ухвала відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з дня її постановлення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду, проте її оскарження не зупиняє її виконання.

Стягувач: ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Боржник: ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя : Т.Г. Сташків