ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

14 листопада 2024 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 742/1508/24

Головуючий у першій інстанції - Коваленко А. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1484/24

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Висоцької Н.В.

суддів: Онищенко О.І., Шитченко Н.В.,

учасники справи: позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 21 серпня 2024 року (місце ухвалення - м. Прилуки) у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про захист прав споживача та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

У березні представник ОСОБА_1 - адвокат Чередніченко О.М. звернувся до суду з позовом до АТ «Державний ощадний банк України» про захист прав споживача та стягнення коштів. В обґрунтування позову посилався на те, що між сторонами було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) з встановленням відновлювальної кредитної лінії на банківську картку. На момент укладення договору банком було встановлено кредитний ліміт 12 000 грн та 30 000 грн на оплату покупки товарів частинами, в подальшому банк в односторонньому порядку збільшив кредитний ліміт до 42 000 грн.

Позивачка посилається, що 20.12.2023 вона не змогла відкрити мобільний додаток «Ощад24/7» у зв`язку з чим зателефонувала на гарячу лінію відповідача, де її було проінформовано, що відбулось втручання на одну із карток сторонніми особами та мобільний додаток було заблоковано. 21.12.2023 отримавши виписку по картковому рахунку, позивачці стало відомо, що 13.12.2023 було вчинено несанкціоноване втручання сторонніми особами до її карткового рахунку та здійснено переказ коштів трьома платежами на загальну суму 41 000 грн. Яким чином відбувалися перекази коштів позивачці невідомо, оскільки вона не входила до мобільного додатку в цей період і їй не надходило жодних СМС-повідомлень про списання коштів з рахунку. Натомість відповідач мав відповідати за належну безпеку платіжних операцій, здійснювати їх моніторинг, вживати заходів для запобігання або припинення неналежних платіжних операцій, ідентифікувати їх суб`єктів, здійснювати належне реагування на інциденти безпеки.

Позивачка зазначає, що звернулась із заявами до відповідача та Прилуцького районного відділу поліції ГУНП у Чернігівській області та Департаменту кіберполіції Національної поліції України, проте банк у припиненні нарахування процентів за наслідком протиправного переказу коштів банком з карткового рахунку позивачки відмовив, а служби поліції винних осіб у незаконному заволодінні коштами позивачки не встановили.

Посилаючись на ЗУ «Про платіжні послуги» позивачка зазначає, що відповідач повинен відновити залишок коштів на картковому рахунку до того стану, в якому він перебував перед використанням неакцептованих платіжних операцій, які мали місце 13.12.2023.

У позові ОСОБА_1 просить: зобов`язати АТ «Державний ощадний банк України» відновити за власний рахунок залишок коштів на картковому рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 , до того стану, в якому він перебував до проведення платіжних операцій 13.12.2023 щодо переказу кредитних коштів у сумі 41 000 грн шляхом повернення коштів, списаних внаслідок вчинення таких платіжних операцій та на погашення нарахованих відсотків після списання коштів;

стягнути з АТ «Державний ощадний банк України» грошові кошти у сумі 2 576, 41 грн списані на погашення заборгованості по кредитному ліміту та нарахованих процентах по картковому рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 , за наслідком проведення платіжних операцій 13.12.2023 щодо переказу кредитних коштів у сумі 41 000 грн;

зобов`язати АТ «Державний ощадний банк» скасувати нараховані ОСОБА_1 проценти за користування кредитним лімітом по картковому рахунку № НОМЕР_1 , за наслідком проведення платіжних операцій 13.12.2023 щодо переказу кредитних коштів у сумі 41 000 грн та припинити подальше нарахування процентів.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 21.08.2024 у задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ «Державний ощадний банк України» про захист прав споживача та стягнення коштів - відмовлено.

В обґрунтування рішення суд прийшов до висновку, що позивачка як користувач кредитної картки, своїми діями сприяла у доступі до відомостей за кредитною карткою, її особового рахунку, акаунту чи мобільного додатку банку, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, оскільки вхід до системи дистанційного банківського обслуговування здійснено коректно у зв`язку з наявністю смс-паролів, що в подальшому дало змогу ініціювати платіжні операції 13.12.2023 щодо перерахування з її карткового рахунку грошових коштів на загальну суму 41 000 грн, вказані обставини належними і допустимими доказами стороною позивача не спростовано.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду представник ОСОБА_1 - адвокат Чередніченко О.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції від 21.08.2024 та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Апелянт посилається на те, що оскаржуване рішення суду є незаконним, необґрунтованим, неповно встановлено обставин, які мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.

За доводами апеляційної скарги підставами для скасування рішення суду першої інстанції є те, що суд залишив поза увагою, що володільцем інформації щодо відомостей за кредитною карткою, особового рахунку, акаунту чи мобільного додатку, ПІН-коду або іншої інформації є не лише позивачка, але й банк. Таким чином, оскільки володільцем наведеної інформації є як позивач так і банк, то висновок суду, що саме позивач сприяв у доступі до відомостей за кредитною карткою, її особового рахунку, акаунту чи мобільного додатку банку, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, є припущенням суду, яке ґрунтується виключно на викладеній в довільній формі інформації банку.

Скаржник посилається, що суд дійшов до необґрунтованого висновку, що позивач порушила положення п.14.16. ст.14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», а саме негайно не повідомила банк про операції, які нею не виконувались 13.12.2023 та/або втрату доступу до електронного платіжного засобу, а повідомила банк тільки 20.12.2023. При цьому апелянт зазначає, що позивачка в період з 13.12.2023 до 20.12.2023 не використовувала мобільний додаток та банківську картку для проведення розрахунків, а відповідно не була обізнана про здійснення грошових переказів з її карткового рахунку 13.12.2023 та блокування мобільного додатку «Ощад24/7», а лише 20.12.2023 не змогла розрахуватись в магазині, а для перевірки причин цього не змогла відкрити мобільний додаток «Ощад24/7», після чого відразу ж зателефонувала на гарячу лінію АТ «Ощадбанк». Отже, позивачка, як тільки їй стало відомо про списання коштів, негайно повідомила банк, а висновок суду щодо вини позивача в несвоєчасному повідомленні банку, є необґрунтованим. Крім того, позивачка відразу ж звернулась до правоохоронних органів, зокрема до Прилуцького РВП та Кіберполіції.

Посилаючись на п.150, абз.2 п.151 Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого Постановою Правління Національного банку України №164 від 29.07.2022, зокрема банк не виконав свого обов`язку щодо негайного повідомлення позивача про зупинення права використовувати платіжний інструмент та причини такого зупинення, апелянт вважає що саме відповідач порушив вказані вимоги, оскільки в суді першої інстанції представник відповідача визнав обставини, що 13.12.2023 банк заблокував мобільний додаток позивача «Ощад24/7» з причин проведеного банком моніторингу операцій та виклику підозри у банку щодо їх санкціонованості держателем картки, разом з тим, через 36 секунд після останнього списання коштів на суму 6 000, 00 грн, банк встановлює обмеження на можливість здійснення операцій та блокує обліковий запис «Ощад24/7» до підтвердження операцій держателем, проте не повідомляє про це позивачку (держателя) в порушення наведених вимог Положення № 164 та не з`ясовує у позивачки чи підтверджує вона дані платіжні операції. Вжиття відповідачем, при наявності у нього обґрунтованої підозри, негайних заходів на встановлення обставин чи підтверджує позивачка дані платіжні операції, надало б можливості запобігти протиправному списанню коштів. На думку апелянта, саме така протиправна бездіяльність відповідача призвела до подальшого незаконного та безповоротного списання коштів.

У відзиві на апеляційну скаргу представник АТ «Державний ощадний банк України» Березюк Є.О. просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 21.08.2024 без змін. В обґрунтування посилається на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та безпідставність апеляційної скарги. За доводами відзиву ОСОБА_1 своїми діями (розголошення персональних даних, реквізитів платіжних карток банку та одноразових кодів підтвердження) сприяла незаконному використанню інформації, що дало змогу банку ініціювати платіжні операції від імені позивачки, у даному випадку, хоча і без фізичної участі позивачки, але за допомогою електронної ідентифікації його як власника рахунку. Зазначає, що технічно банк не несе відповідальність за операції, що виконуються із ПІН-кодом в додатку «Ощад - 24/7», оскільки в даному випадку, немає технічної можливості встановити, ким саме була проведена операція, оскільки вважається, що код відомий тільки власнику картки, з його номера телефону, а, значить, операцію виконував саме володілець карти. Отже, позивачкою було порушено вимоги Розділу ІХ Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Заявник посилається, що ухвалюючи рішення, суд першої інстанції всебічно підійшов до вирішення спірних відносин, врахував висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду, як на користь споживача, так і на користь надавача споживчих послуг, що свідчить про неупередженість суду при прийнятті відповідного рішення. Таким чином, ураховуючи те, що операції з переказів грошових коштів у сумі 41 000, 00 грн були здійснені 13.12.2023 у мережі інтернет за допомогою системи ДБО «Ощад 24/7», авторизація та вхід до якої виконаний з використанням реквізитів платіжної картки, у тому числі CVV - коду, а також фінансового номеру, кодів, отриманих в ОТР - повідомленнях на фінансовий номер, які відомі тільки власнику картки, АТ «Державний ощадний банк України» не повинно нести відповідальність за дані операції. При цьому заявник посилається на висновки викладені у постанові Верховного Суду від 10.07.2019 у справі №522/22780/15-ц.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Вислухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що відповідно до кредитної заяви № від 24.11.2023, ОСОБА_1 звернулася до АТ «Ощадбанк» з заявою про отримання кредиту, яка підписана власноручно (а.с. 80-82 т. 1).

Згідно з заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) № 1056429/040117 від 08.03.2023, ОСОБА_1 беззастережно приєдналася до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) АТ «Ощадбанк» в редакції, яка на день підписання цієї заяви про приєднання розміщена на інтернет-сторінці банку www.oschadbank.ua та уклала з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку, договору банківського вкладу, кредитного договору, умови надання інших послуг та підтверджує своє ознайомлення з умовами договору (а.с. 69-73 т. 1).

24.11.2023 ОСОБА_1 власноруч підписано заяву про встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії на картковому рахунку № НОМЕР_1 встановлено кредитний ліміт, максимальний кредитного ліміту 250 000 грн, строк користування кредитом 60 місяців з наступною пролонгацією, розмір користування кредитними коштами (крім Грейс періоду) 46.80 процентів річних, процентна ставка за користування кредитними коштами протягом грейс - періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки 0.001 процентів річних (а.с. 74-78 т. 1).

Згідно з паспорту споживчого кредиту АТ «Ощадбанк» від 24.11.2023 за споживчим кредитом за ЗП «Моя кредитка» на умовах тарифного пакету «MORE», кредитний ліміт 250 000 грн, строк кредитування 60 місяців, процентна ставка 46,80 %, протягом грейс-періоду 0,001 % річних (а.с. 79 т. 1)

З висновку-рішення погодження надання (встановлення) кредиту АТ «ОЩАДБАНК» № АА/241123 від 24.11.2023 вбачається, що надано дозвіл Чернігівському обласному управлінню АТ «Ощадбанк» на здійснення кредитної операції з клієнтом роздрібного бізнесу, позичальник ОСОБА_1 на наступних умовах, а саме: банківський продукт «Моя кредитка», рахунок № НОМЕР_1 , кредит 42 000 грн, процентна ставка 46,800% річних, строк кредитування 60 місяців (а.с .83 т. 1)

Відповідно до талону-повідомлення єдиного обліку № 16820 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію від 22.12.2023 та витягу є Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальне провадження 0001630 від 23.12.2023, до Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області 22.12.2023 надійшла заява від ОСОБА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , про те, що за 13.12.2023 невідома особа таємно заволоділа належними їй грошовими коштами, які обліковувалися на БПК «Ощадбанк» № НОМЕР_2 на загальну суму 41 000 грн, які було перераховані на невідомі рахунки (а.с. 13, 68 т. 1).

Відповідно виписки з карткового рахунку ГУ з обслуговування клієнтів рахунок № НОМЕР_1 , на дату 03.03.2024 кредитний ліміт становить 42 000 грн (а.с. 14 т. 1).

22.12.2023 ОСОБА_1 звернулася до АТ «Ощадбанк» з заявою в якій зазначила, що 21.12.2023 вона отримала виписку по картковому рахунку, з якої їй стало відомо, що 13.12.2023 вчинено несанкціоноване втручання до її карткового рахунку та здійснено переказ коштів трьома платежами, а саме: об 11 год 40 хв здійснено переказ коштів на суму 12 000 грн, об 11 год 41 хв - на суму 23 000 грн, об 11 год 42 хв - на суму 6 000 грн, всього здійснено переказ коштів на суму 41 000 грн (а.с. 30-31 т. 1).

У відповідь на вказану вище заяву 19.01.2024 АТ «Ощадбанк» надіслав на адресу ОСОБА_1 лист №11/5-16/473/2024/С, в якому повідомляв останню, що «відповідними підрозділами банку встановлено, що операції з переказу коштів за допомогою системи ДБО, а саме з використання реквізитів платіжної картки Банку НОМЕР_3 , мобільного додатку Банку , (MOBILE BANKING), якій було встановлено 13.12.2023 о 11 год 39 хв, участь у яких Ви заперечуєте, між платіжними картками проведено із обов`язковим дотриманням процедур з обслуговування міжнародних платіжних карток. Проведені авторизації, безпомилкове введення отриманих одноразових ОТП-паролів, підтвердження, які надаються клієнту в автоматичному режимі на фінансовий номер його мобільного телефону/біометричних параметрів (а.с. 23-25 т. 1).

23.01.2024 ОСОБА_1 звернулася до АТ «Ощадбанку» з заявою клієнта в якій повідомила, що 13.12.2023 невідома особа таємно заволоділа грошовими коштами на загальну суму 41 000 грн, які було перераховано на невідомі рахунки (а.с. 92 т. 1).

З службової записки начальника філії Чернігівського обласного управління АТ «Ощадбанку» Черевика С.Б. вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до банку з заявою про відкриття рахунку - 26.07.2022; заявка на встановлення кредитного ліміту - 22.08.2022; заявка на збільшення кредитного ліміту 24.11.2023; звернення в телефонному режимі щодо призначення зустрічі з менеджером для відновлення входу в мобільний додаток (менеджером помічено підозрілі списання з рахунку та запрошено клієнта до відділення, надано рекомендації щодо блокування карток через контакт-центр) 20.12.2023; зустріч з клієнтом у відділенні та надання виписки по рахунку за запитом клієнта 21.12.2023; звернення клієнта з письмовим оскарженням операції по рахунку 23.01.2024; отримання відповіді на оскарження клієнта відділенням (письмова відповідь клієнту зі сторони ТВБВ) 06.02.2024 (а.с. 93 т. 1).

Відповідно до інформації АТ «Ощадбанк», 13.12.2023 11:42:49 на номер НОМЕР_4 направлено повідомлення VIBER+SMS, 13.12.23 11:42 Po rahunku 262040-94 my zminyly credytniy Limit. Suma credytnogo limitu skladaye 42000/00 UAH ta Limit rozstrochky v sumi 600.00 UAH; 20.12.2023 14:31:04 на номер НОМЕР_4 направлено повідомлення VIBER+SMS, Uvaga My zablokuvaly Vashu kartku 5-192*; 13.12.2023 11:37:06 04 на номер НОМЕР_4 направлено MSG_TEXT kod S(psw)dlya vhodu v sistemu Oschad 24/7 #Flumo#/

Оскаржувані операції відповідно до нового додатку FLUMO здійснювалися Deta From 13.12.2023 11:39:07 Deta To 20:12:2023 13:49:30 на пристрої SM-G975N; Device ID e30d2bba61F40b05.

IP входу в Ощад 24/7 : 13.12.2023 11:39:05 Yes IP НОМЕР_5 ; 13.12.2023 11:39:07 Yes IP НОМЕР_5 ; 13.12.2023 11:41:23 Yes IP НОМЕР_5 (а.с. 97, 98, 99 т. 1).

З виписки по рахунку вбачається, що 13.12.2023 об 11:40:32 з картки № НОМЕР_6 на картку іншого банку № НОМЕР_7 Спортбанк перераховано 12 000 грн; об 11:41:44 перераховано 23 000 грн; об 11:42:21 перераховано 6 000 грн. Інформація про отримувача відсутня (а.с. 14-18, 34, 35, 36, 99 т. 1).

За інформацією АТ «Ощадбанк», для реєстрації і встановлення мобільного додатку використовуються реквізити ПК та ПІН-код до неї, які відомі тільки клієнту, а також одноразові ОТР паролі,що надаються клієнту в автоматичному режимі на фінансовий номер мобільного телефону; карту НОМЕР_3 ( НОМЕР_8 ), яка емітована до рахунку № НОМЕР_1 було заблоковано 20.12.2023 о 14:31:04 співробітником Контакт Центру з коментарем: інфо стала відома 3 ос, держ., відмова 13.12.2023. Ощад 24/7; відповідальним працівником відділу моніторингу клієнтських операцій було надіслано запит до Спортбанку Кредит-Дніпро щодо оскаржуваних переказів. На запит отримано відповідь : Добрий день. Прийнято в роботу, карту обмежити, кошти зберегти не вдалося (а.с. 99 т. 1).

13.12.2023 11:40:55 по рахунку № НОМЕР_1 попередній ліміт 12 600 грн збільшено на 29 400 грн, збільшено кредитний ліміт до 42 000 грн, причина: credit limit change from flumo. У клієнта були доступні ліміт кредиту - розстрочки (installmаnt) у розмірі 30 000 грн та відновлювальна кредитна лінія по картці 12 600 грн, які були встановлені 24.11.2023 11:57:18.

13.12.2023 11:40:55 через Ощад 24 було виконано перерахунок балансів, шляхом зменшення на 29 400 грн балансу (installmаnt), що призвело до автоматичного збільшення доступної суми кредитних коштів (а.с. 100 т. 1).

Відповідно до інформації АТ «Ощадбанк» щодо мобільного телефону позичальника ОСОБА_1 26.07.2022 зареєстровано мобільний телефон НОМЕР_4 ; 21.12.2023 зареєстровано мобільний телефон НОМЕР_9 (а.с. 101 т. 1).

Відповідно до листа ПрАТ «ВФ Україна» №CD-24-08988/кі від 03.07.2024, заміни SIM-картки абонентського номеру НОМЕР_4 не зафіксовано. 13.12.2023 11:37 відбувся зв`язок абонентського номеру НОМЕР_4 тривалість 46 ІМЕІ НОМЕР_10 , азимут 300; АДРЕСА_2 , Завод протипожежної техніки, труба котельні, тел. В 33 (а.с. 161, 162 т. 1).

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції прийшов до висновку, що в матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази на на підтвердження порушення банком правил проведення розрахункових операцій в процесі переказу грошових коштів з карткового рахунку позивача, як не спростовано, що позивачка, як користувач кредитної картки, своїми діями сприяла у доступі до відомостей за кредитною карткою, її особового рахунку, акаунту чи мобільного додатку банку, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, оскільки вхід до системи дистанційного банківського обслуговування здійснено коректно у зв`язку з наявністю смс-паролів, що в подальшому дало змогу ініціювати платіжні операції 13.12.2023 щодо перерахування з її карткового рахунку грошових коштів на загальну суму 41 000 грн, вказані обставини належними і допустимими доказами стороною позивача не спростовано.

З висновком суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд, оскільки судом першої інстанції обставини справи з`ясовані в обсягу, необхідному для правильного вирішення спору, відповідно до встановлених обставин, правильно визначено суть і характер правовідносин сторін та норми матеріального права, що їх регулюють.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами НБУ та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Згідно із ч. 1 ст. 1068 ЦК України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Відповідно до ст. 1073 цього Кодексу у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта, або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка, банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначає, що споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно з ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

З 01.08.2022 року введено в дію Закон України "Про платіжні послуги", який визначає поняття та загальний порядок виконання платіжних операцій в Україні, встановлює виключний перелік платіжних послуг та порядок їх надання, категорії надавачів платіжних послуг та умови авторизації їх діяльності, визначає загальні засади функціонування платіжних систем в Україні, загальні засади випуску та використання в Україні електронних грошей та цифрових грошей Національного банку України, установлює права, обов`язки та відповідальність учасників платіжного ринку України, визначає загальний порядок здійснення нагляду за діяльністю надавачів платіжних послуг, надавачів обмежених платіжних послуг, порядок здійснення оверсайта платіжної інфраструктури.

Статтею 1 Закону України "Про платіжні послуги" в редакції на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що автентифікація - це процедура, що дає змогу надавачу платіжних послуг установити та підтвердити особу користувача платіжних послуг та/або належність користувачу платіжних послуг певного платіжного інструменту, наявність у нього підстав для використання конкретного платіжного інструменту, у тому числі шляхом перевірки індивідуальної облікової інформації користувача платіжних послуг;

безготівкові розрахунки - перерахування коштів з рахунків платників на рахунки отримувачів, а також перерахування надавачами платіжних послуг коштів, внесених платниками готівкою, на рахунки отримувачів;

вразливі платіжні дані - дані (їх сукупність), включаючи індивідуальну облікову інформацію, за допомогою яких можуть вчинятися шахрайські дії;

електронний платіжний засіб - платіжний інструмент, реалізований на будь-якому носії, що містить в електронній формі дані, необхідні для ініціювання платіжної операції та/або здійснення інших операцій, визначених договором з емітентом;

неналежна платіжна операція - платіжна операція, внаслідок якої з вини особи, яка не є ініціатором або надавачем платіжних послуг, здійснюється списання коштів з рахунку неналежного платника та/або зарахування коштів на рахунок неналежного отримувача чи видача йому коштів у готівковій формі;

неналежний отримувач - особа, на рахунок якої без законних підстав зарахована сума платіжної операції або яка отримала суму платіжної операції в готівковій формі;

неналежний платник - особа, з рахунку якої списано кошти без законних підстав (помилково або неправомірно).

Відповідно до пунктів 1-5 частини двадцятої статті 38 Закону України "Про платіжні послуги" користувач, якому наданий електронний платіжний засіб, зобов`язаний:

1) надати емітенту інформацію для здійснення контактів у порядку, визначеному договором;

2) зберігати та використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом;

3) не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права;

4) не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції;

5) негайно після того, як така інформація стала йому відома, повідомити емітента у спосіб та каналами зв`язку, передбаченими договором між емітентом та платником, про факт втрати електронного платіжного засобу та/або факт втрати індивідуальної облікової інформації.

Відповідно до частин 1, 3 статті 68 Закону України "Про платіжні послуги" електронна взаємодія надавача платіжних послуг із користувачем здійснюється лише після автентифікації користувача, який є фізичною особою, або уповноваженого представника користувача, який є юридичною особою.

Надавачі платіжних послуг зобов`язані застосовувати посилену автентифікацію користувача під час:

1) отримання користувачем доступу до рахунку за допомогою засобів дистанційної комунікації;

2) ініціювання дистанційної платіжної операції;

3) будь-яких інших дій у разі підозри вчинення шахрайства (або існування ризику шахрайства) чи інших неправомірних дій (або існування ризику вчинення інших неправомірних дій).

За змістом п. 70 частини 1 статті 1 Закону України "Про платіжні послуги", посилена автентифікація - процедура автентифікації, яка передбачає використання двох чи більше сукупностей даних, що належать до таких різних категорій:

а) знань (володіння інформацією (даними), що відома лише користувачу);

б) володінь (застосування матеріального предмета, яким володіє лише користувач);

в) притаманність (перевірка біометричних даних або інших властивостей (рис, характеристик), притаманних лише користувачу, що відрізняють його від інших користувачів).

Відповідно до положень частини 5 статті 87 Закону України "Про платіжні послуги", до моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації відповідно до статті 38 цього Закону ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на платника. З моменту повідомлення платником емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих/неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента. Момент, з якого настає відповідальність емітента, має бути чітко визначений умовами договору, укладеного між користувачем та емітентом.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1092 ЦК України, якщо порушення банком правил розрахункових операцій спричинило помилковий переказ банком грошових коштів, банк несе відповідальність відповідно до цього Кодексу та закону.

Відповідно до Інструкції з реєстрації користувача у Мобільному Ощаді, яка наявна у відкритому доступі у мережі інтернет на сайті Банку www.oschadhank.ua, для реєстрації (перереєстрації) в системі "Ощад 24/7" (Мобільний Ощад) необхідно використання номеру телефону Клієнта, прив`язаного до картки (фінансовий номер), отримання дзвінка від Банку з кодом, чотири останні цифри номеру картки та PIN-код до неї. В подальшому Клієнт встановлює відомий тільки йому логін та пароль до мобільного додатку, а також створює код швидкого доступу та може налаштувати на мобільному пристрою Touch/Face ID (ідентифікація за допомогою відбитка пальця або обличчя) - в цьому випадку наступні входи у додаток та оплати здійснюються без підтвердження за допомогою паролю чи коду з SMS

Відповідно до п. 17.2.9. Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі - ДКБО), до якого приєдналась позивачка, інформація щодо здійснених Клієнтом операцій в Системі ДБО фіксується в електронних протоколах, які зберігаються у Банку, і які Сторони домовилися вважати належним та допустимим доказом при розгляді судом або іншим компетентним органом, установою спору між ними або спору за їх участю.

Відповідно до п. 17.4.4. ДКБО Клієнт персонально відповідає за зберігання і не розголошення третім особам авторизаційних та ідентифікаційних даних при роботі ДБО, компрометацію ідентифікаційних/авторизаційних даних за допомогою вірусів і програм- шпигунів на персональному програмному забезпеченні Клієнта. Банк не несе відповідальності за операції з Картковим рахунком Клієнта при розголошенні третім особам авторизаційних та ідентифікаційних даних, відсутності сертифікованого антивірусного забезпечення.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог, відповідач по справі зазначав, що при проведенні спірних операцій вхід до Системи дистанційного банківського обслуговування Mobile-банкінг "Ощад 24/7" (Мобільний ощад) та операції з переказу коштів здійснені коректно, що можливо лише за наявності реквізитів банківської картки смс-паролів, push-повідомлення, які направляються на фінансовий телефон позивача та відомі виключно йому.

Обов`язковою умовою отримання Push-повідомлень є встановлення мобільного додатку "Ощад 24/7" на мобільному телефоні Клієнта/Держателя додаткової платіжної картки та активації функції отримання Push-повідомлень в Системі ДБО "Ощад 24/7", а також наявність доступу мобільного додатку "Ощад 24/7" на мобільному телефоні Клієнта/ Держателя додаткової платіжної картки до мережі Інтернет. Push-повідомлення направляється Банком одноразово та доставляється Клієнту/Держателю додаткової платіжної картки лише в разі виконання умов їх отримання. При цьому Клієнт/Держатель додаткової платіжної картки несе усі ризики, пов`язані із тим, що направлена Банком інформація не буде доставлена вчасно, оскільки отримання Push- повідомлень залежить від декількох чинників, на які Банк не має впливу, таких як: трафік в мережі мобільного зв`язку, місце знаходження мобільного телефону Клієнта/ Держателя додаткової платіжної картки в межах досяжності мережі Інтернет, у роумінгу, а також чи ввімкнений мобільний телефон Клієнта/Держателя додаткової платіжної картки (п. 11.10.6 Договору).

Відповідно до п. 9.15 ДКБО, Клієнт зобов`язаний забезпечити/гарантувати неможливість отримання третіми особами інформації про Логін, Пароль, Картковий пароль, а також ПІН, CVV2/CVC2, строк дії, номер Картки тощо.

Згідно п. 9.17 ДКБО, Клієнт усвідомлює та приймає на себе усі ризики щодо можливості авторизації сторонньою особою у Мобільних додатках Google Pay або в інших подібних додатках за допомогою технології Біометрії, в тому числі якщо у Мобільному пристрої збережені Відбитки пальця (-ів) сторонньої особи.

Відповідно до п. 9.18 ДКБО, будь-яку особу, що використала Біометрію як засіб ідентифікації клієнта для доступу до Системи ДБО (у тому числі технології Touch ID, Face ID), Банк безумовно вважає Клієнтом і не несе відповідальності за дії такої особи, навіть якщо такі дії будуть оскаржуватися.

Згідно з п. 17.3.8. ДКБО Банк не несе відповідальності за наслідки операцій в Системі ДБО, здійснених з використанням Облікового запису Клієнта, відповідальність за такі операції несе особисто Клієнт, а не Банк.

Як убачається з матеріалів справи, кошти позивачки на загальну суму 41 000 грн були переведені на інші рахунки 13.12.2023 окремими платежами за допомогою мобільного додатку Банку (MOBILE BANKIG) і позивачем не спростовано доводи банку про те, що нею не розголошувалася особиста інформація, що стало наслідком списання грошових коштів.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що позивачка ОСОБА_1 , як користувач кредитної картки, своїми діями сприяла у доступі до відомостей за кредитною карткою, її особового рахунку, акаунту чи мобільного додатку Банку, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, оскільки вхід до системи дистанційного банківського обслуговування здійснено коректно у зв`язку з наявністю смс-паролів, що в подальшому дало змогу ініціювати платіжні операції 13.12.2023 щодо перерахування з її карткового рахунку грошових коштів на загальну суму 41 000 грн.

Було встановлено, що вхід до системи дистанційного банківського обслуговування Mobile- банкінг "Ощад 24/7" - та операції з переказу коштів були здійснені коректно, оскільки це можливо лише за наявності реквізитів платіжної картки CMC-повідомлень/Push-повідомлень, які направлялися на фінансовий телефон позивача і були відомі виключно йому.

Відповідно до п. п. 136, 140, 146 розділу VII "Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів", затвердженого Постановою правління НБУ N 164 від 29.07.2022, користувач зобов`язаний: зберігати та використовувати платіжні інструменти відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання платіжних інструментів особами, які не мають на це законного права або повноважень; користувач зобов`язаний не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, та негайно після того, як йому стало відомо про факт втрати такої інформації та/або платіжного інструменту, повідомити про це емітента в спосіб та каналами зв`язку, визначеними договором між емітентом та користувачем. Власник рахунку не несе відповідальності за платіжні операції, здійснені без автентифікації платіжного інструменту і його держателя, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність власника рахунку / держателя призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Як зазначалось вище, для реєстрації (перереєстрації), входу в систему "Ощад 24/7" на мобільному пристрої необхідні доступ до фінансового номеру, номер картки та PIN-код до неї, до в свою чергу є ідентифікацією платіжного засобу, а ідентифікацією клієнта, є відправлення повідомлень на фінансовий номер клієнта.

Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, які беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1, 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У постанові Великої Палати Верховного від 18 березня 2020 року у справі N 129/1033/13-ц, зазначено, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (див. постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі N 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі N 917/1307/18 (пункт 41)). Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (див. пункт 43 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі N 917/1307/18).

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Верховний Суд зазначає, що стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведення.

Позивачкою не надано доказів, що саме з вини інших осіб та/або представників банку були перераховані кошти з її рахунку.

Крім того, апеляційний суд враховує, що права, обов`язки та відповідальність сторін при дистанційному обслуговуванні Клієнта обумовлені.

Згідно п. 9.15 ДКБО, Клієнт зобов`язаний забезпечити/гарантувати неможливість отримання третіми особами інформації про Логін, Пароль, Картковий пароль, а також ПІН, CVV2. строк дії, номер Картки тощо. Ризик і відповідальність за несанкціоноване використання Логіна, Пароля. Карткового пароля несе виключно Клієнт.

Відповідно до п. 17.1.5 ДКБО сторони домовились, що послідовне введення одноразового цифрового паролю, отриманого на номер мобільного телефону, повідомлений Клієнтом Банку в порядку та спосіб, визначений Договором, є аналогом власноручного підпису Клієнта.

Пунктом 17.5.2 ДКБО передбачено, що Банк зобов`язується приймати до виконання та виконувати Електронні розрахункові документи Клієнта, підтверджені Одноразовим цифровим паролем/Біометрією, в т.ч. по технології біометричної ідентифікації клієнта Touch ID (та подібні)/Тасе ID (та подібні), оформлені та надані Клієнтом відповідно до Договору та/або Законодавства.

Відповідно до п. 17.4.4 ДКБО Клієнт персонально відповідає за зберігання і не розголошення третім особам авторизаційних та ідентифікаційних даних при роботі ДБО, компрометацію ідентифікаційних / авторизаційних даних за допомогою вірусів і програм-шпигунів на персональному програмному забезпеченні Клієнта. Банк не несе відповідальності за операції з Картковим рахунком Клієнта при розголошенні третім особам авторизаційних та ідентифікаційних даних, відсутності сертифікованого антивірусного забезпечення.

Як встановлено судом першої інстанції, 13.12.2023 на номер телефону НОМЕР_4 (який належить позивачу о 11:37 було здійснено вхідний дзвінок з номеру НОМЕР_11 (належить «АТ «Ощадбанк») тривалістю 46 секунд. Телефон знаходився в населеному пункті Ладан Прилуцького району Чернігівської області, тобто в населеному пункті за місцем проживання позивача, що підтверджується інформацією ПрАТ «ВФ Україна».

З витягу автоматизованої системи AT «Ощадбанк» про надходження смс-повідомлень, вбачається надсилання СМС-повідомлення виключно на фінансовий номер позивачки - НОМЕР_4 (номер телефону також позивачем не оспорюється), що також узгоджується із даними ПрАТ «ВФ Україна» (а.с. 161 т. 1).

Встановивши, що ОСОБА_1 своїми діями сприяла незаконному використанню інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від її імені, а в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази порушення банком правил проведення розрахункових операцій в процесі переказу грошових коштів з карткового рахунку позивачки, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, не спростованого доводами апеляційної скарги, що позивачкою не доведено порушення її прав внаслідок незаконних дій відповідача.

З врахуванням викладеного не обґрунтованими є доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції залишив поза увагою, що володільцем інформації щодо відомостей за кредитною карткою, особового рахунку, акаунту чи мобільного додатку, ПІН-коду або іншої інформації є не лише позивачка, але й банк та що саме позивач сприяв у доступі до відомостей за кредитною карткою, її особового рахунку, акаунту чи мобільного додатку банку, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, оскільки позивачкою належними і допустимими доказами не доведено обставини на які вона посилається в обґрунтування позову, а висновки суду ґрунтуються на матеріалах справи.

Правильним та не спростованим доводами апеляційної скарги є висновок місцевого суду про те, що наявність кримінального провадження, відкритого за заявою ОСОБА_1 , не може свідчити про вчинення злочину відносно неї та не може бути підставою для звільнення позивачки від доказування в силу частини 6 статті 82 ЦПК України, враховуючи, що у зазначеному кримінальному провадженні винна особа не встановлена та не є підтвердженням вчинення злочину стосовно позивачки до ухвалення вироку у кримінальній справі.

З врахуванням викладеного вище, доводи апеляційної скарги є не обґрунтованими та спростовуються матеріалами справи, оскільки позивачкою не надано ні суду першої інстанції і не представлено апеляційному суду доказів на підтвердження того, що несанкціоновані операції проведені внаслідок розголошення всіх необхідних даних та реквізитів рахунку працівниками АТ «Державний ощадний банк України».

Крім того, апеляційний суд враховує, що всі спірні транзакції по рахунку позивачки були проведені до повідомлення ОСОБА_1 банк про блокування рахунків, а повідомлення про операції, які не виконувались та/або втрату доступу до електронного платіжного засобу від позивачки до банку не надходили всупереч п. 14.16. ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», яким визначено обов`язок користувача про вказані обставини негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором.

Позивачкою в супереч положенням ст. 77-81 ЦПК України не надано належних і допустимих доказів на підтвердження відсутності її вини у втраті, незаконному використанню інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від її імені, як не доведено, що з вини інших осіб та/або представників банку були перераховані кошти з його рахунку.

Таким чином, викладені позивачкою обставини не знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, переконливих доказів на спростування позиції відповідача позивачем суду не надано суду першої інстанції і не представлено і апеляційному суду, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність відмови у задоволенні позову у повному обсязі.

Крім того, не є підставою для скасування правильного по суті рішення суду доводи скарги щодо бездіяльності банку в частині несвоєчасного блокування рахунку в зв`язку з втручанням сторонніх осіб, оскільки дана інформація спростована матеріалами справи, відповідно до яких після повідомлення ОСОБА_1 про несанкціоноване списання коштів відповідачем 20.12.2023 14:31:04 на номер НОМЕР_4 направлено повідомлення VIBER+SMS, Uvaga My zablokuvaly Vashu kartku 5-192*, тобто здійснено блокування рахунку вже після здійснення списання коштів.

Посилання в апеляційній скарзі на не врахування судом першої інстанції правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 16.08.2023 у справі № 176/1445/22, згідно яких передбачено врахування споживчого характеру правовідносин між банком та споживачем за відсутності належних і допустимих доказів, сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є "слабкою" стороною в таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними, не може бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними, схожими) є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у вказаній постанові Верховного Суду, якою позивач обґрунтовує доводи апеляційної скарги позивач, стосуються правовідносин, які не є подібними до правовідносин у цій справі.

Враховуючи викладене, апеляційним судом не встановлено підстав для задоволення апеляційної скарги, а доводи по суті позовних вимог, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, та не підтверджують обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позовних вимог з урахуванням предмету позову.

Суд правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не містять передбачених законом підстав для скасування судового рішення.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381- 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 21 серпня 2024 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст рішення складено 14.11.2024.

Головуючий Судді :