Справа № 165/4103/23
Провадження № 2/165/200/24
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 лютого 2024 року м. Нововолинськ
Нововолинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого судді Василюка А.В.,
за участю секретаря Навроцької М.Р.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні, в залі суду, в місті Нововолинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку
08 листопада 2023 року адвокат Улибіна-Вельгус М.В., яка діє в інтересах ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 01 грудня 1999 року по 27 лютого 2023 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, у якому народилося четверо дітей. Також у шлюбі, за спільні кошти ними був придбаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Реєстрація права власності на нерухоме майно за договором купівлі-продажу проведена на ОСОБА_3 , а позивач, в свою чергу, надав нотаріусу письмову згоду на придбання нерухомого майна за спільні кошти. Оскільки відповідач відмовляється в добровільному порядку поділити спільне сумісне майно, що придбане ними за час шлюбу, а позивач не бажає отримувати грошову компенсацію своєї частки, проживає в спірному будинку, оскільки іншого житла немає, вклав чимало зусиль та коштів в житло, тому просить ухвалити рішення, яким виділити позивачу ОСОБА_2 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 . Судові витрати просила залишити за позивачем.
Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, представник позивача ОСОБА_1 подала до суду письмову заяву, в якій просила проводити розгляд справи у її відсутності та відсутності довірителя, підтримала позов, просила його задоволити, не заперечила щодо заочного розгляду справи (а.с.42).
У судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з відміткою у довідці «повертається, адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.38-39).
Відповідно з ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що сторони у справі з 01 грудня 1999 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Нововолинського міського суду від 27 лютого 2023 року їх шлюб був розірваний, що підтверджується копією рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 27 лютого 2023 року, що набрало законної сили 30 березня 2023 року (а.с.8).
Судом встановлено, що в період шлюбу сторонами було придбано нерухоме майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .
Право власності на спірне нерухоме майно зареєстровано за відповідачем ОСОБА_3 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно та копією договору купівлі-продажу житлового будинку від 15 травня 2008 року, що посвідчений приватним нотаріусом Пасюк Л.О. та зареєстрований в реєстрі за реєстровим №2648 (а.с.9-12).
Земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок, згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, не приватизована, рішення про її приватизацію відповідним органом місцевої влади не приймалося (а.с.13).
В пункті 1 договорі купівлі-продажу покупець відповідач ОСОБА_3 повідомила продавця, що купує житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за згоди чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Приватний нотаріус Пасюк Л.О., на вимогу суду, надала копію письмої заяви ОСОБА_2 , що подана ним нотаріусу 15 травня 2008 року та зареєстрована за реєстровим №2647, в якій останній підтвердив, що грошові кошти, що витрачаються на придбання об`єкта нерухомості, є їх спільною сумісною власністю. Придбаний житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами буде об`єктом спільної сумісної власності, як такий, що набувається ними (сторонами) за час шлюбу (а.с.41).
Згідно зі ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Частиною 2 ст.60 СК України встановлено презумпцію спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте під час шлюбу.
Аналізуючи зазначену норму, суд вважає, що реєстрація права на майно, придбане під час шлюбу, лише на ім`я одного з подружжя не спростовує презумпції належності його до спільної сумісної власності подружжя.
Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 р.«Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами тощо.
Згідно з ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Частиною 2 ст.372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Згідно із ч. 1 ст. 63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Відповідно до ч.1 ст.68 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.
Враховуючи, що спірне нерухоме майно сторонами придбано за час перебування в зареєстрованому шлюбі та належить до спільного майна подружжя, позивач не бажає отримувати компенсацію вартості належної йому частки, зазначає, що житловий будинок є його єдиним житлом, в якому він проживає та зареєстрований, суд з огляду на презумпцію спільної сумісної власності подружжя, за відсутності будь-яких доказів на спростування позовних вимог, приходить до висновку, що слід визнати за позивачем ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
З огляду на те, що представник позивача у п.2 прохальної частини позовної заяви просила суд залишити судові витрати за позивачем (а.с.4), долю судових витрат суд не вирішує і сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн. (а.с.5), залишає за позивачем ОСОБА_2 .
Керуючись ст.12, ст.80, ст.81, ст.141, ст.259, ст.263, ст.264, ст.265, ст.268, ст.280, ст.281, ст.282 ЦПК України, на підставі ст.60, ст.63, ст.68, ст.70 СК України, ч.2 ст.372 ЦК України,
ухвалив:
Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) право власності на 1/2 (одну другу) частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення можна подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя підпис А.В. Василюк