Справа №: 398/4667/24
провадження №: 2/398/2744/24
РІШЕННЯ

Іменем України

"13" листопада 2024 р. м.Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Петренко С.Ю.,

за участю секретаря Макеєнко П.О.,

відповідача приватного нотаріуса Олександрійського міського

нотаріального округу Хоменка В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Олександрії цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Олександрійського міського нотаріального округу Хоменка Володимира Юрійовича про припинення обтяження нерухомого майна та припинення іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного нотаріуса Олександрійського міського нотаріального округу Хоменка Володимира Юрійовича в якому просить:

- припинити обтяження нерухомого майна: в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, номер запису про обтяження 15256, дата державної реєстрації 19.02.2007 року, державний реєстратор: Літвін Едуард Янович, реєстраційна служба Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, підстава виникнення обтяження : договір іпотеки, серія та номер 329, виданий 19.02.2007 року, видавник: Хоменко В.Ю. приватний нотаріус Олександрійського міського нотаріального округу, ЗАТ КБ «Приватбанк», підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 51194 від 16.01.2013 року, вид обтяження: заборона на нерухоме майно, відомості про суб`єктів обтяження: особа. Майно/ право якої обтяжується ОСОБА_1 , особа, в інтересах якої встановлено обтяження: ЗАТ КБ ПриватБанк, причина відсутні коду ЄДРПОУ: інша причина відсутності коду, країна реєстрації: Україна, адреса: Україна, Дніпропетровська область, вулиця Набережна Перемоги, 51, запис перенесено: назва реєстру Єдиний реєстр заборон відчуження об`єкт нерухомого майна : об`єкт нерухомого майна: житловий будинок з надвірними будівлями, адреса: АДРЕСА_1 .

- припинити іпотеку в Державному реєстрі іпотек, номер запису про іпотеку:15263, дата та час державної реєстрації: 19.02.2007 19:48:18,документи подані для державної реєстрації: договір іпотеки, серія та номер за реєстром №329, ПН ОСОБА_2 , виданий 19.02.2007, укладений між Приватбанк і ОСОБА_1 , підстави внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 51194 від 16.01.2013 17:27:43, ОСОБА_3 , реєстраційна служба Олександрійського міського управління юстиції в Кіровоградській області, відомості про основне зобов`язання: строк виконання основного зобов`язання 18.02.2024, розмір основного зобов`язання:40920,00 долари США, відомості про суб`єктів: Іпотекодержатель: акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк, , країна реєстрації: Україна, адреса: Україна, м. Київ вулиця Грушевського будинок 1-д, додаткові відомості: попередні найменування юридичної особи: Закрите акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (ЗАТ КБ ПриватБанк), Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк (ПАТ КБ ПриватБанк), Акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк (АТ КБ ПриватБанк), іпотекодавець: ОСОБА_1 , відомості про реєстрацію до поновлення/перенесення: Державний реєстр іпотек, реєстраційний номер іпотеки: 4519718, 19.02.2007 19:48:18, відомості про заставну відсутні.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 19.02.2007 року між позивачем та ЗАТ КБ «Приватбанк» укладено кредитний договір №KGALGK01582004 строком до 18.02.2024 року. В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним договором, цього ж дня, було укладено договір іпотеки №KGALGK01582004 строком дії до18.02.2024 року, на передачу в іпотеку нерухомого майна будинку, який належить позивачу на праві приватної власності, загальною площею 173,1 м2 за адресою АДРЕСА_1 . Відомості про іпотеку та заборону відчудження предмету іпотеки були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна, а саме: реєстраційний номер іпотеки: 4519718 від 19.02.2007 року; номер запису про обтяження: 15256 від 19.02.2007 року, реєстратор Олександрійський міський нотаріальний округ приватний нотаріус Хоменко В.Ю. Вказує, що в пункті 7.1 кредитного договору зазначений кінцевий термін кредиту по 18.02.2024 року, у зв`язку з чим, звернувся до приватного нотаріуса Олександрійського міського нотаріального округу Хоменка В.Ю. щодо припинення договору іпотеки №KGALGK01582004, який відмовив в припиненні договору іпотеки. Вважає, що відмова приватного нотаріуса Олександрійського міського нотаріального округу Хоменка В.Ю. у вчиненні нотаріальної дії по зняттю заборони відчуження предмету іпотеки є протизаконною та не відповідає нормам чинного законодавства України, а тому вимушений звернутися до суду з даним позовом і просить такий задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Приватний нотаріус Олександрійського міського нотаріального округу Хоменко В.Ю. в судовому засіданні просив в задоволенні позову відмовити, посилаючись, що ОСОБА_1 не надав доказів про припинення його зобов`язань перед АТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором та договором іпотеки. Також наголосив на тому, що він як приватний нотаріус не може бути відповідачем по справі, оскільки з вказаним позовом він повинен звернутися до іпотекодаржателя АТ «КБ «Приватбанк», а не до нотаріуса, надав відзив на позов.

Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позов та заперечення проти нього, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно із ч. 1 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 76 82 ЦПК.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

19 лютого 2007 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №KGALGK01582004, за умовами якого позичальник отримав грошові кошти в сумі 35 000,00 долларів США на термін до 18.02.2024 року, та зобов`язався повернути кредит і сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строк та в порядку, встановлених кредитним договором.

19 лютого 2007 року між сторонами було укладено договір іпотеки №KGALGK01582004, предметом якого є надання в іпотеку нерухомого майна будинок загальною площею 173,1 м2 по АДРЕСА_1 , як забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором №KGALGK01582004 від 19 лютого 2007 року.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02.03.2020 року, відмовлено в задоволені позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відмовлено в задоволені зустрічного позову ОСОБА_1 , до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про припинення правовідносин за кредитним договором, договором іпотеки, вилучення запису про іпотеку та припинення заборони на нерухоме майно.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 17.11.2020 року, на нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 173,1 кв. м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 822,1 кв. м., власником яких є ОСОБА_1 Іпотекодержателем є АТ КБ ПриватБанк встановлено іпотеку та накладено заборону.

26.03.2024 позивач звернувся до приватного нотаріуса Олександрійського міського нотаріального округу Хоменка Володимира Юрійовича із заявою про припинення Договору Іпотеки №KGALGK01582004.

08.04.2024 року приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Хоменко В.Ю. надано відповідь, відповідно до якої вказав, що зняття заборони відчуження предмету іпотеки нотаріусом є нотаріальна дія, і для її зняття нотаріусу необхідно надати документи, повідомлення «Приватбанк» про погашення позивачем кредитного договору і припинення, у зв`язку з погашенням кредиту, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не надано документів, то заборону відчуження на вказаний предмет іпотеки у нотаріуса немає підстав.

Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном (неподільним об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості), що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами такого боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Нормами ч.3 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону. Іпотечний договір, предметом іпотеки за яким є майнові права на об`єкт незавершеного будівництва, посвідчується нотаріусом на підставі документів, що підтверджують майнові права на цей об`єкт. Іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов`язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

За правилами, визначеними ст. 4 Закону України «Про іпотеку», обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Іпотекодержатель зобов`язаний звернутися до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію припинення іпотеки не пізніше 14 днів з дня повного погашення боргу за основним зобов`язанням, забезпеченим іпотекою.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Згідно з частинами першою, другою, четвертою статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі статтею 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до частин першої, другої, шостої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності.

Статтею 74 Закону України «Про нотаріат» визначено, що одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини перша та друга статті 5 ЦПК України).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом.

Нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, зокрема накладають та знімають заборону щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), об`єктів незавершеного будівництва та майбутніх об`єктів нерухомості, що підлягають державній реєстрації (пункт 9 частини першої статті 34 Закону України «Про нотаріат»).

Відповідно до статті 74 Закону України «Про нотаріат» одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернень органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року в справі №438/610/14-ц (провадження № 14-577цс19) вказано, що «згідно зі статтею 50 Закону України «Про нотаріат» у вказаній редакції, нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Аналогічні за змістом приписи закріплені у пунктах 1 і 2 глави 14 Розділу І Порядку № 296/5. Обраний позивачем спосіб захисту цивільного права має бути ефективним, тобто призводити до захисту порушеного чи оспорюваного права або інтересу. Велика Палата Верховного Суду вважає, що закріплене у статті 50 Закону України «Про нотаріат» право на оскарження нотаріальної дії може бути реалізоване у тому випадку, якщо звернення з такою вимогою може призвести до відновлення порушеного права або інтересу безвідносно до дослідження правомірності дій інших осіб».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 липня 2022 року у справі № 461/2565/20 (провадження №61-21209св21) зазначено, що «тлумачення статті 50 Закону України «Про нотаріат» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) свідчить, що слід розмежовувати оскарження: 1) нотаріальної дії, 2) відмови у вчиненні нотаріальної дії; 3) нотаріального акта. Таке оскарження може бути реалізоване у тому випадку, якщо звернення з такою вимогою може призвести до відновлення порушеного права або інтересу».

При цьому суд не може зобов`язати нотаріуса вчиняти нотаріальні дії, оскільки такі дії вчиняються нотаріусом відповідно до Закону України «Про нотаріат» і належать до його компетенції. Аналогічні висновки викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 березня 2018 року у справі № 754/16825/15-ц, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 березня 2021 року у справі № 761/36415/18.

За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 вересня 2021 року в справі № 335/5136/19 (провадження № 61-18942св20).

Окрім того, суд наголошує, що за змістом статті 74 Закону України «Про нотаріат» до повноважень нотаріуса віднесено зняття заборони відчуження нерухомого майна виключно за повідомленням кредитора про погашення позики (кредиту), про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, або звернень органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, тобто з підстав, перелік яких є вичерпним.

ОСОБА_1 не надано суду доказів щодо припинення, у порядку передбаченому чинним законодавством України, його зобов`язань перед АТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором та договором іпотеки.

У даній справі зміст і характер відносин між учасниками справи підтверджують, що цей спір виник між ОСОБА_1 та АТ КБ «Приватбанк». Тому приватний нотаріус Олександрійського міського нотаріального округу Хоменко В. Ю. є неналежним відповідачем, у зв`язку з цим у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити із зазначеної підстави.

Керуючись статтями 2, 12, 13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Олександрійського міського нотаріального округу Хоменка Володимира Юрійовича про припинення обтяження нерухомого майна та припинення іпотеки - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повне рішення складено 15.11.2024 р.

Суддя С.Ю.ПЕТРЕНКО