Провадження № 2/357/1091/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Пустовій Ю. В.,

справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Друга Білоцерківська міська державна нотаріальна контора Київської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 , який діє через свого представника ОСОБА_3 , звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом, в якому просить суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті її матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача - ОСОБА_4 , після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді 55 / 100 частин житлового будинку з частиною господарських та побутових будівель і споруд, що знаходиться за адресою: по АДРЕСА_1 .

Позивач зазначає, що станом на день смерті матері разом зі спадкодавицею ОСОБА_4 були зареєстровні її онука ОСОБА_2 та правнука ОСОБА_5 . Померлою заповіт складений не був, та відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України спадкоємцем першої черги по закону після смерті ОСОБА_4 являються позивач, яка 11.10.2023 року звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, але отримала відмову, оскільки пропустила, шестимісячний строк для прийняття спадщини.

Позивач зазначає, що через тривалу душевну депресію після смерті матері вона мала психологічне виснаження, незадовільний стан здоров`я, та в зв`язку військовим станом на території держави, погіршенням стану здоров`я, зміною строків прийняття спадщини, - не мала можливості вчасно, звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а тому просить суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини строком на три місяці.

Ухвалою судді від 12.12.2023 року було відкрито провадження у даній справі, постановлено провести її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою судді від 13.02.2024 року було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті.

Позивач в судове засідання не з`явилася, 26.02.2024 року подала суду заяву де зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила провести розгляд справи без її участі, позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, не заперечила щодо заявлених позовних вимог (а.с.38).

Третя особа - Друга Білоцерківська міська державна нотаріальна контора Київської області направила суду заяву про розгляд справи без участі представника.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 виданого 05.04.2023 року Білоцерківським відділом ДРАЦС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУМЮ (м.Київ) /а.с.19/, яка була зареєстрована та проживала за адресою: по АДРЕСА_1 . Зазначене підтверджено матеріалами справи.

Встановленим є те, що позивач по справі є дочкою померлої ОСОБА_4 . Зазначене підтверджено свідоцтвом про народження (а.с.17).

Встановлено, що 06.06.1986 року ОСОБА_6 уклала шлюб з ОСОБА_7 у зв`язку з чим їй було присвоєне прізвище « ОСОБА_8 », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 /а.с.18/.

Позивач зазначає, що після смерті матері ОСОБА_4 залишилось спадкове майно у вигляді вигляді 55 / 100 частин житлового будинку з частиною господарських та побутових будівель і споруд, що знаходиться за адресою: по АДРЕСА_1 .

Встановлено, що позивач звернулася із заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області М.Мельничук, та отримала лист-роз`яснення державного нотаріуса за № 2107/01-16 від 11.10.2023 року, про відмову в оформленні спадкових прав щодо майна померлої ОСОБА_4 , оскільки позивач пропустила шестимісячний строк, наданий законом для прийняття спадщини. (а.с.22).

Згідно інформаційної довідки із Спадкового реєстру від 05.10.2023 року - спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилася /а.с.22/.

Зі змісту позовної заяви слідує, що позивач має намір прийняти спадщину, однак пропустила строк, бо після смерті матері мала психологічне виснаження та незадовільний стан здоров`я, взв`язку з воєнним станом в державі позивач вважала, що має 10 місяців для подачі заяви про прийняття спадщини, оскільки отримала роз`яснення приватного нотаріуса, що строк подання заяви про прийняття спадщини, з врахуванням норм постанови КМУ № 164 закінчується - 04.02.2024 року. Також, в зв`язку з незадовільним станом здоров`я, яке ускладнилося саме наприкінці шестимісячного терміну для прийняття спадщини, вона перебувала на лікуванні в амбулаторно-поліклінічному закладі, та не змогла вчасно звернутися до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав після смерті своєї матері.

Матеріали справи містять Виписку з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) № НОМЕР_3 хворого ОСОБА_1 із зазначенням періоду лікування в амбулаторно-поліклінічному закладі, з 02.10.2023 року по 06.10.2023 року, з діагнозом гострий трахеобронхіт (а.с.23).

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку встановленого ст.1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини він вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

В п.23 вищенаведеної Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Водночас, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався.

Відповідно до статті 64 Конституції України, статей 12-1 і 20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану, статей 7 і 34 Закону України «Про нотаріат», Указу Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 Про введення воєнного стану в Україні Кабінет Міністрів України 28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова №164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану».

З 29.06.2022р. діяли нові зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Ці зміни були запроваджені на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2022 №719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану».

Разом з тим, 25.01.2023 Верховний Суд у справі № 676/47/21 зробив висновок, що

основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу (далі - закон). Якщо суб`єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж цей Кодекс, він зобов`язаний одночасно подати проект закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін до Цивільного кодексу України (ч. 2 ст. 4 ЦК України).

Виходячи з виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, в статті 4 ЦК України встановлено повний перелік нормативно-правових актів, якими можуть регулюватися цивільні відносини. Крім Конституції України, ЦК України та інших законів України, цивільні відносини можуть регулюватися, за загальним правилом, лише такими підзаконними актами, як: акти Президента України, видані у випадках, установлених виключно Конституцією України; постанови Кабінету Міністрів України, що не суперечать положенням ЦК України та інших законів України. Якщо постанова Кабінету Міністрів України суперечить положенням ЦК України, або іншому закону, мають застосовуватися відповідні положення ЦК або іншого закону. Інші органи державної влади України та органи влади Автономної Республіки Крим можуть видавати нормативні акти, що регулюють цивільні відносини, лише у випадках і в межах, установлених Конституцією України та законом. Таким чином можливість видання актів цивільного законодавства на підзаконному рівні для зазначених органів суттєвим чином обмежена.

Правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються Цивільним кодексом України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України; строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (ст.ст. 1270, 1272 ЦК України), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (ч. 2 ст. 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України).

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Отже, виходячи із зазначених правових висновків щодо застосування норм права, які відповідно до вимог ч. 4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є обов`язковими для застосування, позивач, звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , пропустила шестимісячний строк, встановлений чинним законодавством, для прийняття спадщини і скористалася своїм правом на звернення до суду з позовною вимогою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України).

Вказані позивачем обставини підтверджують поважність причин пропуску строку звернення до нотаріуса для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 .

Також, суд враховує ту обставину, що пройшов незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняттям спадищини та подачею зави про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - 9 днів.

Тобто, пропущений позивачем строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним. На такі ж обставини вказано в постанові ВС у справі № 681/203/17-ц від 17.10.2018 року.

Крім того, суд бере до уваги докази, які надані позивачем щодо незадовільного стану здоров`я та лікування в медичному закладі.

Судом встановлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не була заведена. Наразі, факту наявного спору щодо спадкування не виявлено, та в силу норм Закону України «Про нотаріат» саме, до повноважень нотаріусів належить перевіряти наявність спадкоємців, робити відповідні запити, перевіряти відомості Спадкового реєстру, вживати заходи до охорони спадкового майна, коли це потрібно, приймати претензії можливих кредиторів та інше.

В даному випадку, з урахуванням справедливого балансу інтересів сторін по справі, суд вважає за можливе надати позивачу додатковий строк для прийняття спадщини з метою фактичної реалізації нею своїх спадкових прав .

Судові витрати слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216,1218, 1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76, 77, 81, 263,141, 259, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_4 ) додатковий строк, в три місяці, для подання до нотаріальної контри заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повний текст рішення суду виготовлено 01.03.2024 року.

Суддя О. Я. Ярмола