Справа № 694/2887/23
Рішення

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2024 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді Сакун Д.І.,

за участі секретаря судового засідання Литвин Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місцезнаходження юридичної особи: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри 30, , тел. , електронна адреса: , ІНФОРМАЦІЯ_3, адреса для листування: 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Лісова 2, поверх 4, представник позивача Кожухівський Ярослав Ігорович (адреса для листування: 07400, Київська область, м. Бровари, вул.Лісова, 2, поверх 4, адреса електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_1 , тел.. НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулося з позовом, в якому просить стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в розмірі 55058,50 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06.06.2022 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2995116. Договір було підписано електронним підписом позичальника з використанням одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.

Згідно з п.п.2.1. Кредитного договору кредит було надано у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку клієнта, зазначену клієнтом в особистому кабінеті .

Підписанням цього договору відповідач підтвердив, що він ознайомився на сайті позикодавця з повною інформацією щодо позикодавця та його послуг.

17 травня 2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено договір факторингу №17052023 згідно з умовами якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників від 17.05.2023 до договору факторингу №17052023 від 17.05.2023 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 55058,50 грн., з яких: 7000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 48058,50 грн. - сума заборгованості за процентами. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №2995116 в розмірі 55058,50 грн., яку необхідно стягнути.

У відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_1 зазначила, що не підписувала кредитний договір з ТОВ «Лінеура Україна» та не отримувала кредитні кошти, про які йдеться в позові. Вказала на те, що позивач не надав суду доказів дійсного перерахування коштів на її рахунок. Кредитний договір укладено в електронній формі, а договір факторингу укладено в простій письмовій формі, що суперечить ст. 1055 ЦК України. Крім того, сукупна сума неустойки та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит, розмір якого не перевищує однієї мінімальної заробітної плати, не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної споживачем, проте позивач вийшов за межі граничних сум. Просить відмовити в задоволенні позову повністю.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді від 09.01.2024 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду від 12.02.2024 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалами суду від 12.02.2024 року задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів.

На підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Фактичні обставини, встановлені судом

Судом встановлено, що 06.06.2022 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2995116. Відповідно до укладеного договору ОСОБА_1 отримала від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» позику у сумі 7000 грн. на строк 360 днів, зі сплатою процентів за кожен день у розмірі 1,99%. (а.с. 5-16).

17.05.2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено договір факторингу №17052023, згідно з умовами якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с. 17-20).

Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №17052023 від 17.05.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором.

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №2995116 від 06.06.2023 року заборгованість відповідача ОСОБА_1 складає 55058,50 грн, з яких: 7000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 48058,50 грн. - заборгованість за процентами.

Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін

Відповідно до статей 5, 15 Закону України «Про електронній документи та електронний документообіг» електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Суб`єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, встановлюють для них систему (способи) захисту.

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується, зокрема, Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п.12 ч.1 ст. 3 вищевказаного закону).

Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений Порядок укладення електронного договору.

Зокрема, відповідно до частини 3 цієї статті, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Згідно частини 4 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Частиною 6 цієї статті передбачено шляхи надання відповіді особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт), до яких відноситься:

- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Як вбачається з позову та доданих до нього документів, кредитний договір між кредитором ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та позичальником ОСОБА_1 був підписаний електронним підписом останнього (відповідача), відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, тобто був укладений в електронній формі відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію». Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18 (провадження №61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження №61-7203св20); від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 (провадження №61-16243ск20), від 02 листопада 2021 року у справі №243/6552/20.

Індивідуальна частина Кредитного договору від 06.06.2022 року містить основні істотні умови, характерні для такого виду договорів. В ньому зазначено суму кредиту, дату його видачі та строк повернення, розмір процентів та умови кредитування. Позичальник ініціював укладення такого договору, оформивши заявку на сайті первісного кредитора, підписавши договір з використанням одноразового ідентифікатора.

Таким чином, суд вважає встановленим факт укладення ОСОБА_1 договору про надання коштів на умовах кредитного договору №2995116 від 06.06.2022 з ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» із дотриманням вимог статті 12 Закону України «Про електронну комерцію.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).

Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним (що відповідає належному виконанню відповідно до ст. 516 ЦК України). Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Судом встановлено, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» на підставі укладеного договору факторингу від 17.05.2023 року має право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором на загальну суму 55058,50 грн. Сума основного боргу складає 7000 грн. та сума заборгованості за процентами 48050,50 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Посилання представника відповідача на те, що позивач вийшов за межі граничних сум, встановлених ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування» суд не приймає до уваги, оскільки ця норма стосується визначення розміру сукупної суми неустойки (штрафу, пені) та не застосовується при визначенні суми процентів за користування кредитними коштами.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає обґрунтованими доводи позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» задовольняються у повному обсязі, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір за платіжною інструкцією №49016 від 07.11.2023 у розмірі 2684 грн. підлягає стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» , ст.ст. 526, 530, 629, 1054, 1082 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 76, 80, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місцезнаходження юридичної особи: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри 30, , тел. , електронна адреса: , ІНФОРМАЦІЯ_3, адреса для листування: 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Лісова 2, поверх 4), представник позивача Кожухівський Ярослав Ігорович (адреса для листування: АДРЕСА_2, адреса електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_1 , тел.. НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_3 , виданий 02.07.2019 р. РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_3 , виданий 02.07.2019 р. РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місцезнаходження юридичної особи: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри 30, , реквізити IBAN № НОМЕР_4 у АТ «ТАСкомбанк) заборгованість за кредитним договором №2995116 у розмірі 55058,50 грн. (п`ятдесят п`ять тисяч п`ятдесят вісім) гривень 50 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_3 , виданий 02.07.2019 р. РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місцезнаходження юридичної особи: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри 30, , реквізити IBAN № НОМЕР_4 у АТ «ТАСкомбанк) судові витрати за сплату судового збору у сумі 2684,00 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні.

Рішення суду може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня підписання рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Рішення підписане 11.03.2024.

Суддя Д.І. Сакун