Справа № 577/5207/24
Провадження № 2-з/577/35/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2024 року м.Конотоп

Суддя Конотопського міськрайонного суду Сумської області Потій Н.В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Костишеної Вікторії Леонідівни про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Конотопського міськрайонного суду знаходиться цивільна справа позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в якому позивач просить: - визнати недійсним Договір купівлі-продажу транспортного засобу автомобіля марки Renault Trafic, 2003 року випуску, VIN НОМЕР_1 від 16.07.2022 року №5942/2022/3277783 укладеного між ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ); - визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу автомобіля марки Renault Trafic, 2003 року випуску, колір сірий, VIN НОМЕР_1 , від 20.07.2022 №5942/2022/3282734, укладеного між ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) та ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 ).

13 листопада 2024 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Костишена В.Л., звернулася до суду з заявою, в якій накласти арешт та зоборонити відчужувати автомобіль марки Renault Trafis, 2003 року випуску, колір сірий, VIN НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_4 ). Свої вимоги мотивує тим, що враховуючи предмет позову, а також підстави позову, а саме, що відповідачі уклали фіктивні договори, вчинені на уникнення звернення стягнення на оспорюване майно, позивач вважає, що відповідачі під час розгляду справи будуть продовжувати укладати фіктивні договори для уникнення виконання в майбутньому рішення суду у разі його задоволення.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч. 1 ст.151 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладенням арешту на майно

Згідно із п. 2 ч. 1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується шляхом заборони вчиняти певні дії.

Заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч. 1ст. 151 ЦПК України).

Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 року по справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Водночас вирішуючи вид забезпечення позову, суд враховує правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 19.02.2021 у справі № 643/12369/19. Верховний Суд звернув увагу, що арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову. Арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна - це перешкода у вільному розпорядженню майном.

З огляду на викладене, з урахуванням підстав та змісту позову ОСОБА_1 , надавши оцінку відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, балансу інтересам сторін, суд дійшов висновку про вжиття заходів забезпечення позову саме шляхом заборони відчуження автомобіля.

Для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження нерухомого майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого нерухомого майна без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним.

Таким чином, заява представника позивача про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 149-153 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Костишеної Вікторії Леонідівни про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними задовольнити частково.

Заборонити відчужувати автомобіль марки Renault Trafic 1870, 2003 року випуску, колір сірий, № кузову НОМЕР_5 що зареєстрований за ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_4 ).

В іншій частині в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Виконання ухвали з питань забезпечення позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в 15 денний строк з дня її складання ухвали.

СуддяН. В. Потій