Справа № 466/1680/21
Провадження № 6/466/27/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року м.Львів

Шевченківський районний суд м.Львова в складі: головуючого судді Донченко Ю.В., при секретарі Сирватка Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові заяву Регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця» про поворот виконання рішення суду у справі № 466/1680/21,

за участю представника позивача Федак О.М.,-

в с т а н о в и в:

AT «Укрзалізниця» звернулося до суду із заявою про поворот виконання рішення суду у справі № 466/1680/21.

Заява мотивована тим, що у провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебувала цивільна справа № 466/1680/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання незаконним та скасування наказу, стягнення різниці заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 26.08.2021 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Вказують, що відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуваний наказ AT «Укрзалізниця» від 03 грудня 2020 року № 2498/ос «З особового складу» є законним та ґрунтується на добровільній згоді ОСОБА_1 на зміну його істотних умов праці. Щодо вимоги про стягнення 85 632,28 грн. різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, то суд вважав її безпідставною, оскільки предмет позову не стосується поновлення на роботі, положення частини другої статті 235 КЗпП України до спірних правовідносин не застосовуються, ОСОБА_1 після 04 грудня 2020 року сам, за власним бажанням, не працював повний робочий час, окрім цього, його розрахунки є неправильними.

Постановою Львівського апеляційного суду від 05.05.2022 у справі №466/1680/21 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 26.08.2021 скасовано та ухвалено нове рішення. Апеляційний суд постановив, зокрема: визнати незаконним та скасувати наказ AT «Укрзалізниця» № 2498/ос від 03 грудня 2020 року «З особового складу»; зобов`язати AT «Укрзалізниця» відновити умови праці ОСОБА_1 , які існували до видання наказу AT «Укрзалізниця» № 2498/ос від 03 грудня 2020 року «З особового складу»; стягнути з AT «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 різницю в заробітку за час виконання ним нижчеоплачуваної роботи в сумі 85 632 (вісімдесят п`ять тисяч шістсот тридцять дві) гривні 28 копійок.

У липні 2022 року AT «Укрзалізниця» подало касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного суду від 05 травня 2022 року у справі .№466/1680/21.

Ухвалою Верховного Суду від 25.07.2022 відкрито касаційне провадженню .№ 61-6560ск22 у цій справі за касаційною скаргою AT «Укрзалізниця».

Постановою Верховного Суду від 18.01.2023 у справі № 466/1680/21 постанову Львівського апеляційного суду від 05.05.2023 скасовано, рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 26.08.2021 залишено в силі.

Верховний Суд встановив, що апеляційний суд дійшов неправильного висновку про незаконність та необхідність скасування наказу AT «Укрзалізниця» від 03 грудня 2020 року № 2498/ос «З особового складу», в свою чергу, суд першої інстанції, дослідивши наявні у справі докази надавши їм належну оцінку, правильно застосувавши норми частини третьої статті 32 КЗпП України, дійшов обґрунтованого висновку про відмову задоволенні позову.

Наголошують, що повідомленням про зміну істотних умов праці від 22.09.2020 № ЦПК-60 ОСОБА_1 було запропоновано інший посадовий (місячний) оклад у межах визначених Положенням про оплату праці працівників AT «Укрзалізниця» - 5 405 грн., встановлення режиму неповного робочого тижня з неробочим днем у понеділок та режиму неповного робочого часу, що здійснюватиметься у режимі неповного робочого дня протягом чотирьох годин з 08.00 год. до 12.00 год. з оплатою праці пропорційно відпрацьованому часу.

Тобто після зміни істотних умов праці ОСОБА_1 працював значно менше, виконував нижчеоплачувану роботу, а застосування ст. 235 КЗпП України можливе лише у випадку винесення рішення про поновлення працівника на роботі (що відповідає висновку, викладеному в постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі № 369/4878/19). Однак, питання про поновлення працівника на роботі не було предметом позову в цій справі.

Стягнення різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи передбачає, що особа виконує роботу ту кількість часу, як і до переведення на іншу роботу, яка є нижчеоплачуваною. Тобто фактично за ту саму кількість відпрацьованого часу особа отримує меншу заробітну плату.

У контексті вирішення цієї справи Верховний Суд дійшов висновку, що вимога про стягнення різниці в заробітку за час виконання позивачем нижчеоплачуваної роботи на суму 85 632,28 грн є похідною від вимог про визнання незаконним та скасування наказу від 03 грудня 2020 року № 2498/ос «З особового складу», зобов`язання AT «Укрзалізниця» відновити умови праці ОСОБА_1 , які існували до видання цього наказу, оскільки її вирішення безпосередньо залежить від вирішення питання відновлення умов праці позивача щодо тривалості робочого тижня, іншого посадового (місячного) окладу та оплати праці за фактично відпрацьований час, які існували до видання оскаржуваного наказу.

Зазначають, що до вирішення цієї справи в суді касаційної інстанції, постановою заступника начальника Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на підставі заяви ОСОБА_1 та виконавчого листа про примусове виконання рішення суду 27.06.2022 відкрите виконавче провадження № 69303540 з виконання постанови Львівського апеляційного суду від 05 травня 2022 року у справі № 466/1680/21. Окрім того, виконавче провадження ВП № 69303540 постановою від 27.06.2022 Відділ приєднав до зведеного виконавчого провадження № 53314543. Разом з тим 05.07.2022 Боржник отримав платіжну вимогу від 05.07.2022 №53314543/17 про примусове списання коштів з AT «Укрзалізниця» в рамках зведеного виконавчого провадження № 53314543, в тому числі і стягнення суми грошових коштів у розмірі 85 632 грн 28 коп. на виконання рішення суду у справі №466/1680/21. Вищезазначена сума грошових коштів була стягнута з рахунків AT «Укрзалізниця», що підтверджується копією платіжної вимоги № 53314543/17 та виписки за рахунками від 05.07.2022. Також у рамках зазначеного виконавчого провадження на підставі відповідних постанов з рахунків AT «Укрзалізниця» стягнуто виконавчий збір на суму 8 563 грн 22 коп. та витрати виконавчого провадження на суму 376 грн, що підтверджується повідомленням № 3477 від 05.07.2022 та випискою з рахунків від 05.07.2022. Перерахування стягнутих коштів на користь ОСОБА_1 на суму 85 632 грн 28 коп. підтверджується платіжним дорученням № 127490 від 07.07.2022.

Заявник вважає, що стягнення з AT «Укрзалізниця» суми грошових коштів у розмірі 85 632 грн 28 коп. на виконання рішення суду у справі № 466/1680/21, виконавчого збору на суму 8 563 грн 22 коп. та витрат виконавчого провадження на суму 376 грн,00 коп. на користь держави були безпідставними і незаконними, адже постаново. Верховного Суду від 18 січня 2023 було скасовано постанову Львівського апеляційного суду від 05 травня 2023 року, а відтак такі кошти підлягають поверненню.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_2 заяву підтримала в повному обсязі та просила таку задовольнити.

Стягувач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, на адресу суду через систему "Електронний суд " подав заперечення на заяву про поворот виконання судового рішення та заяву про розгляд справи у його відсутності.

Вирішуючи питання про наявність підстав для повороту виконання рішення суду за заявою AT «Укрзалізниця», суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено,що рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 26 серпня 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання протиправним та скасування наказу, стягнення різниці в заробітку за час виконання нижчеоплаченої роботи відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 05.05.2022 у справі №466/1680/21 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 26.08.2021 скасовано та ухвалено нове рішення. Апеляційний суд постановив, зокрема: визнати незаконним та скасувати наказ AT «Укрзалізниця» № 2498/ос від 03 грудня 2020 року «З особового складу»; зобов`язати AT «Укрзалізниця» відновити умови праці ОСОБА_1 , які існували до видання наказу AT «Укрзалізниця» № 2498/ос від 03 грудня 2020 року «З особового складу»; стягнути з AT «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 різницю в заробітку за час виконання ним нижчеоплачуваної роботи в сумі 85 632 (вісімдесят п`ять тисяч шістсот тридцять дві) гривні 28 копійок.

Постановою Верховного Суду від 18.01.2023 у справі № 466/1680/21 постанову Львівського апеляційного суду від 05.05.2023 скасовано, рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 26.08.2021 залишено в силі.

Постановою заступника начальника Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на підставі заяви ОСОБА_1 та виконавчого листа про примусове виконання рішення суду 27.06.2022 відкрите виконавче провадження № 69303540 з виконання постанови Львівського апеляційного суду від 05 травня 2022 року у справі № 466/1680/21. Окрім того, виконавче провадження ВП № 69303540 постановою від 27.06.2022 приєднано до зведеного виконавчого провадження № 53314543. Разом з тим 05.07.2022 боржник отримав платіжну вимогу від 05.07.2022 №53314543/17 про примусове списання коштів з AT «Укрзалізниця» в рамках зведеного виконавчого провадження № 53314543, в тому числі і стягнення суми грошових коштів у розмірі 85 632 грн. 28 коп. на виконання рішення суду у справі №466/1680/21. Вищезазначена сума грошових коштів була стягнута з рахунків AT «Укрзалізниця».. Також у рамках зазначеного виконавчого провадження на підставі відповідних постанов з рахунків AT «Укрзалізниця» стягнуто виконавчий збір на суму 8 563 грн. 22 коп. та витрати виконавчого провадження на суму 376 грн.

Відповідно до ст. 444 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Суд вирішує питання про поворот виконання, якщо за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Якщо скасовано рішення третейського суду, боржникові повертається все те, що з нього стягнуто на користь стягувача за вказаним рішенням (ч.3 ст. 444 ЦПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 444 ЦПК України питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Згідно з п. 9 ст. 444 ЦПК України якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. Така заява розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду (ч. 10 ст. 444 ЦПК України).

У рішенні Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року по справі №13-рп/2011 роз`яснено, що інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Отже, за змістом наведених норм закону поворот виконання скасованого рішення суду допускається у разі його фактичного виконання і ухвалення судом нового рішення у справі.

Отже, за своєю суттю поворот виконання рішення - це процесуальна гарантія захисту майнових прав учасників справи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.09.2019 року у справі №569/15646/16-ц.

Оскільки поворот виконання рішення є гарантією відновлення прав учасників процесу, то суд повинен задовольнити відповідну заяву та повернути відповідачеві стягнуті з нього кошти за скасованим судовим рішенням, за відсутності обмежень, встановлених статтею 445 ЦПК України, яка визначає особливості повороту виконання в окремих категоріях справ.

Відповідно до ч.10 ст. 444 ЦПК України заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи.

Як вже зазначено вище, з матеріалів справи вбачається, що постановою Верховного Суду від 18.01.2023 у справі № 466/1680/21 постанову Львівського апеляційного суду від 05.05.2023 скасовано, рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 26.08.2021 залишено в силі.

Відтак, при зверненні із заявою про поворот виконання рішення суду заявником не порушено вимоги ч.10 ст. 444 ЦПК України, строк звернення із такою заявою не пропущено.

Таким чином, враховуючи те, що Постановою Верховного Суду від 18.01.2023 у справі № 466/1680/21 постанову Львівського апеляційного суду від 05.05.2023 скасовано, рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 26.08.2021 залишено в силі, суд приходить до висновку про задоволення заяви Регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця» про поворот виконання рішення суду та необхідність повернення їм стягнутої суми.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.444 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Заяву про поворот виконання рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання протиправним та скасування наказу, стягнення різниці в заробітку за час виконання нижчеоплаченої роботи - задовольнити.

Здійснити поворот виконання рішення Львівського апеляційного суду від 05.05.2022 у справі № 466/1680/21 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання протиправним та скасування наказу, стягнення різниці в заробітку за час виконання нижчеоплаченої роботи.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (; місце реєстрації юридичної особи: м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5) грошові кошти на суму 85 632 грн 28 коп. (вісімдесят п`ять тисяч шістсот тридцять дві гривні 28 копійок).

Повернути з Державного бюджету України на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (; місце реєстрації юридичної особи: м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5) примусове списання коштів на користь держави на суму 8 563 грн. 22 коп. (вісім тисяч п`ятсот шістдесят три гривні двадцять дві копійки).

Повернути з Державного бюджету України на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (; місце реєстрації юридичної особи: м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5) примусове списання коштів на суму 376,00 грн (триста сімдесят шість гривень).

Ухвала суду набирає законної сили негайно після підписання її суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Текст ухвали складено та підписано 08.02.2024 року.

Суддя: Ю. В. Донченко