ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року м.Суми

Справа №585/5115/23

Номер провадження 22-ц/816/1210/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Рунова В. Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал»

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 15 лютого 2024 року у складі судді Цвєлодуб Г.О., ухваленого в м. Ромни Сумської області,

в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У грудні 2023 року ТОВ «ФК «Профіт Капітал» звернулося до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 08 листопада 2019 року між ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики №8589297 шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», відповідно до якого відповідач отримала кредит в сумі 9000 грн 00 коп. строком на 30 днів із відповідною базовою процентною ставкою 1,60 % в день та розміром акційних процентів 0,72 % в день, розмір процентів на прострочену позику складають 2,70 % в день. У зв`язку з неповерненням коштів відповідачем станом на 25 червня 2020 року (дата відступлення права вимоги) заборгованість становила 18014 грн 40 коп. 03 квітня 2017 року між ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» укладено договір факторингу № 3042017. 25 червня 2020 року між сторонами за договором факторингу було підписано реєстр прав вимоги № 104, відповідно до якого право вимоги за договором позики № 8589297 від 08 листопада 2019 року перейшло до ТОВ «ФК «Профіт Капітал». У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 зобов`язань за договором позики № 8589297 від 08 листопада 2019 року сума заборгованості станом на 25 червня 2020 року (дата відступлення права вимоги) заборгованість становить 18014 грн 40 коп. Позивач вправі здійснити нарахування 3 % річних 901,71 грн. та інфляційних витрат за весь час прострочення до 23 лютого 2022 року 2648 грн 32 коп., отже загальна сума заборгованості становить 21564 грн 42 коп., яку позивач просив стягнути з відповідача.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 15 лютого 2024 року у задоволенні позову ТОВ «ФК «Профіт Капітал» відмовлено.

Додатковим рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29 лютого 2024 року стягнуто з ТОВ «ФК «Профіт Капітал»» на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті послуг Адвокатського бюро «Калінін і Партнери» за надання професійної правничої (правової) допомоги у розмірі 5500 грн 00 коп.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ТОВ «ФК «Профіт Капітал»» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що товариство набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором від 09 листопада 2019 року відповідно до укладеного договору факторингу від 03 квітня 2017 року, який був чинним на момент підписання реєстру прав вимоги 25 червня 2020 року. Наголошує на тому, що товариством надано всі необхідні дані для підтвердження відступлення права грошової вимоги, яким є копія договору факторингу від 03 квітня 2017 року, а також витяг із реєстру права вимоги №104 за договором факторингу. Технічна помилка у зазначенні номеру договору відступлення права, на думку заявника апеляційної скарги, є проявом надмірного формалізму з боку суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що 08 листопада 2019 року між ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 8589297 шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», відповідно до якого відповідач отримала кредит в сумі 9000 грн строком на 30 днів із відповідною базовою процентною ставкою 1,60 % в день та розміром акційних процентів 0,72 % в день, розмір процентів на прострочену позику складають 2,70 % в день (а.с. 8).

03 квітня 2017 року між ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» укладено договір факторингу № 3042017, відповідно до умов якого первісний кредитор (клієнт) зобов`язався відступити новому кредитору (фактору) права вимоги, а новий кредитор (фактор) зобов`язується їх прийняти та сплатити клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах, встановлених цим договором (а.с. 29-35).

У пункті 1.4 договору факторингу зазначено, що право вимоги означає всі права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.

25 червня 2020 року між сторонами за договором факторингу №3042017 від 03 квітня 2017 року було підписано реєстр прав вимоги № 104, відповідно до якого право вимоги за договором позики № 8589297 від 08 листопада 2019 року перейшло до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» (а.с. 37).

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором, станом на 25 червня 2020 року, заборгованості становить 18014 грн 40 коп., з яких: 9000 грн 00 коп. заборгованість за основним боргом; 4514 грн 40 коп. заборгованість за нарахованими та несплаченими базовими процентами; 4500 грн 00 коп. заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами на прострочену позику (а.с. 25). Також, за період з 25 червня 202 року до 23 лютого 2022 року позивачем нараховано 3% річних, що становить 901 грн 71 коп. та інфляційні втрати 2648 грн 32 коп. (а.с. 26).

Ухвалюючи оскаржуване рішення та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відступлення права вимоги від ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» могло відбутися лише за тими кредитними чи їм подібними договорами, які були укладені первісним кредитором із боржниками, та які не були виконані на час включення таких договорів в реєстр прав вимоги, що в часі повинно було передувати даті закінчення строку дії Договору факторингу, тобто 31 грудня 2017 року. Проте договір позики № 8589297 був укладений з ОСОБА_1 лише 08 листопада 2019 року, тобто після закінчення строку дії договору факторингу від 03 квітня 2017 року. Також, суд першої інстанції вказував на те, що у витязі з реєстру прав вимоги не співпадає з номером укладеного договору факторингу, на який посилається позивач.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Так, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до визначень, що містяться в ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»: електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

За положеннями ст. 12 вказаного Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України).

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина третя статті 512 ЦК України). Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг.

Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя статті 656 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги.

Частиною 1 статті 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зазначив, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Особа не може відступити права вимоги, яке їй не належить. Загальним правилами пункту 1 частини 1 статті 512, статі 514 ЦК України у цьому разі заміна кредитора у зобов`язанні не відбувається.

Подібний висновок, викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 15 вересня 2022 року у справі №910/1525/20.

Судом встановлено, що на час укладення 03 квітня 2017 року між ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» договору факторингу №3042017 у ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» не було прав кредитора у зобов`язанні за договором позики, що укладений з ОСОБА_1 лише 08 листопада 2019 року.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що наданий позивачем витяг з реєстру прав вимоги №104 від 25 червня 2020 року, який не містить підпису представника первісного кредитора, а також мається невідповідність в зазначенні номеру договору факторингу, не є належним та допустимим доказом передачі ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» ТОВ «ФК «Профіт Капітал» права вимоги до відповідача за договором позики від 08 листопада 2019 року.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що долучені позивачем до матеріалів справи копії письмових доказів належним чином не були посвідчені.

Надану заявником апеляційної скарги копію реєстру прав вимоги №104 від 25 червня 2020 року колегія суддів не бере до уваги, адже ним не було наведено об`єктивних причин, які перешкоджали подання цього доказу суду першої інстанції у визначені ст. 83 ЦПК України строки.

Таким чином, з огляду на те, що позивачем не було надано належних, допустимих доказів на підтвердження набуття права вимоги до відповідача за кредитним договором від 08 листопада 2019 року, укладеним з ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів», суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність правових підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційнийсуд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» залишити без задоволення.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 15 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

В. Ю. Рунов