ЄУ № 712/8305/24
Провадження №2-п/712/53/24
УХВАЛА

Іменем України

19 листопада 2024 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі головуючого судді Стеценко О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» про перегляд заочного рішення,

УСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з заявою, в якій просить переглянути та скасувати заочне рішення суду від 07.10.2024 і відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу.

Свої вимоги обґрунтував тим, що у засіданні відповідач не міг взяти участь у зв`язку із триваючим військовим вторгненням російської федерації в Україну та можливою загрозою життю, здоров`ю, безпеці працівників товариства та відвідувачів суду.

Наразі товариство є відповідачем у більш ніж восьми тисяч судових справ про визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню.

Дані справи одночасно розглядаються майже всіма судами по всій території України. У зв`язку із подачею позовних заяв майже в кожен суд, виникає необхідність у наданні до суду відповідних пояснень, відзивів та інших доказів. Зважаючи на вищезазначене, з вказаною кількістю справ у відповідача трапляються випадки несвоєчасного виконання обов`язків відповідача у справах.

Відповідач зазначає, що як доказ понесення витрат на правничу допомогу представник позивача додає до матеріалів справи ордер на надання правничої допомоги, Договір про надання правової допомоги від 01.07.2024, акт виконаних робіт до договору про надання правової допомоги, квитанцію до прибуткового касового ордера № 68 від 01 липня 2024 року.

Адвокат Кірюшин А.А. надає до переліку додатків до позовної заяви Договір про надання правової допомоги від 01.07.2024, проте відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, а саме статей 15, 137, 141, чітко визначено, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги. Тому договору про надання правничої допомоги, як доказ понесення витрат на професійну правничу допомогу Позивача, надано не було.

Отже, наданий адвокатом Договір про надання правової допомоги від 01.07.2024 свідчить про надання правової та юридичної допомоги, яка не є витратами на правничу допомогу. Відповідно до предмета Договору від 01.07.2024 неможливо з`ясувати, в рамках якої судової справи надається юридична та правова допомога, чи взагалі має відношення вищезазначений Договір до справи № 712/8305/24.

У квитанції про оплату відсутні: податковий код підприємства; кореспондуючий рахунок бухгалтерського обліку, що використовується при проведенні даної операції; підпис уповноважених на це осіб (касира та головного бухгалтера) - проте загальні вимоги, затверджені Правлінням Національного банку України «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» від 29 грудня 2017 року №148, вимагають обов`язкову наявність податкового коду підприємства, кореспондуючого рахунку бухгалтерського обліку, що використовується при проведенні даної операції, підписи уповноважених осіб. Отже, вищезазначену квитанцію до прибуткового касового ордера № 68 від 01 липня 2024 року неможливо вважати належним доказом понесення судових витрат, а саме витрат на правничу допомогу у розмірі 11 200,00 гривень.

Позивач надав заперечення, у яких просив залишити заочне рішення без змін, посилаючись на те, що за змістом положень ст. 288 ЦПК України, скасування заочного рішення суду можливе за декількох одночасних умов, однією з яких є поважність причини неявки в судове засідання, про які відповідач не зміг завчасно повідомити.

Водночас, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни.

Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення. Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Сторона позивача звертає увагу суду на те, що велика кількість справ, у яких відповідач є стороною, не може вважатись поважною причиною і може бути вирішена, наприклад, збільшенням штату юридичного підрозділу підприємства, збільшенням тривалості робочого дня, впровадження позмінної роботи юридичного підрозділу тощо.

Крім того, сторона відповідача, обґрунтовуючи свої заперечення проти вимог позивача, вказує на те, що відповідач не погоджується з винесеним рішенням в частині розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу та вважає, що суд при винесені рішення по справі грубо порушив норми матеріального та процесуального права у відношенні відповідача.

Тобто сторона відповідача, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, фактично висловлює свою незгоду зі стягнутим судом розміром витрат позивача на правову допомогу, що не може бути вагомою обставиною для перегляду відповідного заочного рішення, а може бути підставою для оскарження відповідного рішення до суду вищої інстанції.

Ураховуючи, що представником відповідача в заяві про перегляд заочного рішення не наведено жодного доказу, в розумінні ст. 76 ЦПК України, який би мав істотне значення для правильного вирішення спору та спростовував висновки суду, наведені в заочному рішенні у суду, нема підстав для скасування заочного рішення, отже у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» про перегляд заочного рішення слід відмовити.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Однак, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» не скористалось своїм правом подати такі заперечення до суду першої інстанції.

Встановлена на законодавчому рівні можливість отримати відшкодування понесених витрат на правничу допомогу сприяє нормальному розвитку галузі, дозволяє учасникам судових процесів залучати для захисту своїх прав кваліфікованих адвокатів, даючи при цьому таким особам законне право сподіватись на повне або часткове відшкодування понесених витрат у разі доведення власної правової позиції.

Сторони до судового засідання не прибули, належним чином повідомлені про час та місце слухання справи.

Їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали цивільної справи №712/8305/24, матеріали заяви, суд приходить до наступного.

Заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.10.2024 позов ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 11568, вчинений 12.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною про стягнення зі ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №438229986 від 28.01.2020 у сумі 51 449,60 грн. та 1 200,00 грн. плати за вчинення виконавчого напису. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Онлайн Фінанс» на користь держави судовий збір в сумі 1 211,20 грн., та на користь позивача 11 200,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 Цивільного процесуального кодексу України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це.

Так, поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об`єктивно перешкоджають явці до судового засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами, тобто, повинні додаватися до заяви про перегляд заочного рішення. Крім того, відповідач має подати документи, що свідчать про неможливість повідомити суд про причини неявки у судове засідання.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач був обізнаний про розгляд справи.

Так, матеріали позовної заяви разом з додатками відповідач отримав 04.07.2024 в Електронному кабінеті користувача ЄСІТС (а.с. 16).

У подальшому, ухвала про відкриття провадження у справі відповідачу доставлена до Електронного кабінету 12.07.2024 (а.с.20).

Ухвалою суду від 11.07.2024 відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженю відповідальністю «ФК «Онлайн Фінанс» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копію відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

До судового засідання 03.09.2024 представник відповідача не з`явився, причини неявки не повідомив, правом на подачу відзиву не скористався. У зв`язку з неявкою відповідача розгляд справи відкладений на 07.10.2024.

Судова повістка про виклик до суду на 07.10.2024 доставлена відповідачу до Електронного кабінету 03.09.2024 (а.с.25).

До судового засідання 07.10.2024 представник відповідача повторно не з`явився, причини неявки не повідомив.

Водночас, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Відповідно до ч. 3 ст. 287 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідачем при поданні заяви про перегляд заочного рішення не надано доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, і не були враховані судом при винесенні спірного заочного рішення від 07 жовтня 2024 року.

Відповідач у заяві про скасування заочного рішення не наводить жодних заперечень саме відносно позовних вимог, а отже фактично з ними погоджується.

Підставою скасування заочного рішення є непогодження відповідача з сумою стягнутих з нього судових витрат.

З цього приводу суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, витрати на правничу допомогу відносяться до судових витрат, а не до обсягу позовних вимог.

У позові позивач зазначив попередній розрахунок судових витрат і просив відповідно їх стягнути у заявленому розмірі 11 200 грн.

До позову надані документи, що підтверджували надання правничої допомоги та її розмір.

Натомість під час розгляду справи відповідач своїм правом на подачу заяви про зменшення витрат на правничу допомогу не скористався.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Підстав скасовувати заочне рішення, з яким фактично погоджується відповідач, і переглядати його виключно з питань розподілу судових витрат не вбачається, оскільки це суперечить положенням ст. 288 ЦПК України.

Відповідач мав право подати заяву про зменшення розміру судових витрат під час розгляду справи, однак своїм правом не скористався.

З урахуванням того, що відповідачем не надано жодних нових доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи і вплинули б на рішення суду, суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для задоволення заяви.

У зв`язку з наведеним, суд не вбачає посилань відповідача на будь-які докази, які мають істотне значення для справи, та не були досліджені судом, оскільки обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення є непогодження з винесеним рішенням у частині розподілу судових витрат, а тому у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення слід відмовити.

Частиною 4 ст. 287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст.ст. 260, 286, 287, 353 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» про перегляд заочного рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.10.2024 у справі № 712/8305/24 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили негайно після проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: О.С. Стеценко