УХВАЛА

31 жовтня 2024 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Тимощука О.Я.,

при секретарі Тригубець Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне заяву головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бодейко В.А. про вирішення питання про звернення стягнення на квартиру, яка належить на праві власності боржнику та не зареєстрована у встановленому законом порядку, -

В С Т А Н О В И В :

Головний державний виконавець Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бодейко В.А. звернулася до суду із заявою про звернення стягнення на квартиру, яка належить на праві власності боржнику та не зареєстрована у встановленому законом порядку, згідно ст. 440 ЦПК України.

В обґрунтування заяви вказала, що на виконанні у Відділі державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходиться виконавче провадження № 68407585 з примусового виконання виконавчого листа № 569/12723/13-ц від 09.07.2020 року Рівненського міського суду Рівненської області про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» в рахунок погашення боргу за кредитним договором № 1703/0808/45-032 від 08.08.2008 року, яка станом на 08.08.2013 року становить 1 131 148,42 грн. та складається з наступного: 538 273,40 грн. - борг за кредитом, 315 155,52 грн. - борг по відсотках за користування кредитом, 277 719,50 грн. - пені за порушення виконання грошових зобов`язань, звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , шляхом проведення прилюдних торгів в порядку визначеному Законом України «Про виконавче провадження» за початковою ціною не нижчою за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Вказує, що 01.02.2022 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Копія даної постанови направлена сторонам виконавчого провадження для відома та виконання в порядку ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за боржником нерухомого майна не зареєстровано.

Згідно відповіді МВС в Рівненській області дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби відсутні.

Згідно відповіді Державної податкової служби України про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установ боржниками - юридичними особами та/або фізичними особами підприємцями у боржника відсутні відкриті рахунки в установах банків.

Згідно відповіді ПФУ боржник не отримує пенсію.

Згідно рішення у справі № 569/12723/13-ц від 13.12.2019 року виданого Рівненським міським судом Рівненської області ОСОБА_1 є спадкоємцем згідно закону ОСОБА_2 та вважається таким, що прийняв спадщину в тому числі квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , разом з боргом, який рівний вартості майна прийнятого у спадщину, так як заяви про відмову у прийнятті спадщини не подавав, вимоги кредитора, які пред`явленні через нотаріуса спадкоємець не задовольнив.

Приписами ч. 5 ст. 85 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

23.09.2024 року описано та накладено арешт на майно боржника, а саме: квартиру, що складається з двох житлових кімнат, загальною площею 45,8 кв.м., житловою площею 30,6 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Проте, зазначене нерухоме майно у встановленому законом порядку за боржником не зареєстроване, про що свідчить інформаційна довідка № 398948620 від 11.10.2024 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

З наведеного вбачається, що у боржника відсутнє інше майно за рахунок якого можна виконати рішення суду, крім квартири АДРЕСА_3 . У зв`язку з цим звертається до суду з даною заявою.

Головний державний виконавець Відділу державної виконавчої служби у м. Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бодейко В.А. в судовому засіданні заяву підтримала, просить її задоволити з підстав викладених у ній.

Заслухавши пояснення державного виконавця, дослідивши заяву та матеріали цивільної справи № 569/12723/13-ц, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що на виконанні у Відділі ДВС у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходиться виконавче провадження № 68407585 з примусового виконання виконавчого листа № 569/12723/13-ц від 09.07.2020 року Рівненського міського суду Рівненської області про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи» в рахунок погашення боргу за кредитним договором № 1703/0808/45-032 від 08 серпня 2008 року, яка станом на 08 серпня 2013 року становить 1 131 148 гривень 42 копійок та складається з наступного: 538 273 гривень 40 копійок - борг за кредитом, 315 155 гривень 52 копійки - борг по відсотках за користування кредитом, 277 719 гривень 50 копійок - пені за порушення виконання грошових зобов`язань, звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_3 , шляхом проведення прилюдних торгів в порядку визначеному Законом України "Про виконавче провадження" за початковою ціною не нижчою за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

В заяві державний виконавець зазначає, що стягувачем в даному виконавчому провадженні є Товариство з обмеженою відповідальністю «Командор Фінанс Груп», однак жодних доказів на підтвердження зміни стягувача не надає.

З доданого до заяви державного виконавця копії виконавчого листа вбачається, що боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є неповнолітнім та в інтересах якого діє матір ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України «Про виконавче провадження» діти та особи, визнані судом недієздатними, реалізують свої права та виконують обов`язки, пов`язані з виконавчим провадженням, відповідно до вимог закону через своїх законних представників.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Згідно з ч. 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Обов`язок доказування факту ухилення боржника від виконання зобов`язань, відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України покладається в даному випаду на орган виконавчої служби, який звертається до суду із відповідним поданням.

Державним виконавцем до вказаної заяви не надано доказів того, що постанову про відкриття виконавчого провадження було направлено у визначеному законом порядку неповнолітньому боржнику та/чи його законному представнику і що він ухилився від виконання обов`язку сплатити кредитору борг в межах вартості предмета іпотеки.

Крім того суду не надано достатньо належних і допустимих доказів щодо ухилення боржника від виконання виконавчого листа в добровільному порядку, оскільки суду не надано доказів одержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Крім того, слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про звернення стягнення на нерухоме майно, виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного/приватного виконавця правом на звернення до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 28 розділу VIІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року за № 512/5, у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов`язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов`язання.

У відповідності до ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органів опіки та піклування. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та охоронюваних законом інтересівдітей принаданнізгоди навчинення правочинів щодо належного дітям нерухомого майна.

Відповідно до п. 67 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року за № 866, дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким має дитина, надається районною у м. Києві та Севастополідержадміністрацією, виконавчим органом міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади за поданням служби у справах дітей після проведення зазначеною службою перевірки документів за місцем знаходження майна протягом одного місяця з дня надходження заяви на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини лише у разі гарантування збереження її права на житло і оформляється рішенням, витяг з якого видається заявникам службою у справах дітей.

Суд враховує, що боржник ОСОБА_1 є неповнолітнім, проживає в квартирі АДРЕСА_3 , державний виконавець не надав дозволу органу опіки та піклування щодо реалізації даного помешкання.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи, щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Відповідно до ч. 10 ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Згідно з вимогами ч.ч. 10, 11 ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Статтею 440 ЦПК України в частині надання дозволу на звернення стягнення майна, яке не зареєстроване у визначеному законом порядку, визначено порядок розгляду подання державного виконавця, при цьому підстави, які дають право для такого звернення, викладені у статті 50 Закону України «Про виконавче провадження».

Частиною 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що після документального підтвердження належності боржнику на праві власності/спеціальному майновому праві об`єкта нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, заставлений третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

Крім цього, в постанові Верховного Суду від 16 березня 2020 року (справа № 5023/197/12) зазначено, що звертаючись з відповідною заявою, державний виконавець (приватний виконавець) повинен надати докази на підтвердження того, що вказане право власності на нерухоме майно належить боржнику, але не зареєстроване в установленому законом порядку.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування, а отже, і рішення суду, не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 81 ЦПК України).

Державний виконавець в заяві про належність даного нерухомого майна на праві власності ОСОБА_1 покликається на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 13.12.2019 року у справі № 569/12723/13-ц, однак на підтвердження цих обставин ніяких доказів не надає.

Окрім цього, наведені в мотивувальній та прохальній частині заяви державного виконавця обставини є суперечливими. Так, в мотивувальній частині заяви державний виконавець покликається на те, що дана квартира належить на праві власності ОСОБА_1 , однак в прохальній частині заяви просить звернути стягнення на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_3 , яка належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та яка не зареєстрована у встановленому законом порядку для забезпечення фактичного виконання рішення згідно виконавчого листа, використавши право державного виконавця, що полягає у примусовій реалізації нерухомого майна.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з поданих державним виконавцем доказів неможливо безумовно/безспірно дійти висновку про те, що право власності на нерухоме майно, назване державним виконавцем, належить ОСОБА_4 .

Враховуючи вищевикладене, у задоволенні заяви головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бодейко В.А. слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 259, 261, 353, 441, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бодейко В.А. про вирішення питання про звернення стягнення на квартиру, яка належить на праві власності боржнику та не зареєстрована у встановленому законом порядку - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Рівненського

міського суду Тимощук О.Я.