Справа № 530/56/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

13.02.2024 року Зіньківський районний суд Полтавської області в складі головуючого - Ситник О.В., за участю секретаря Стрілець Л.Г., розглянувши у судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження в місті Зіньків, Полтавської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

09.01.2024 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Зіньківського районного суду Полтавської області із позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Зазначає, що у період з 2015 по 2018 роки вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 . Під час спільного проживання у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з нею за адресою АДРЕСА_1 . На теперішній час відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча є працездатним, має задовільний стан здоров`я, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків на утриманні не має. Враховуючи наведене, просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення нею повноліття.

Ухвалою судді від 10.01.2024 року відкрито спрощене позовне провадження. В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, до суду надала заяву у якій позовні вимоги підтримала та просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, надіслав до суду відзив на позов в якому зазначив про те , що він має іншу сім`ю , 25.06.2021 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 ( а.с.28). Від даного шлюбу у відповідача народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с.27). Позовні вимоги ОСОБА_1 визнав частково.

У зв`язку з викладеним, суд вирішив за можливе розглянути справу в судовому засіданні 10.11.2023 року у відсутність учасників справи, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.247 ЦПК України та Рішення Конституційного Суду України №16-рп/2011 від 08.12.2011 року (справа про фіксування судового процесу технічними засобами) .

Суд, прийнявши до уваги заяву позивача, заперечення відповідача, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи проходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 3 ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є спільною неповнолітньою дитиною ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , в якому відповідач записаний батьком ( а.с. 6), дитина проживає разом з матір`ю за адресою АДРЕСА_1 (а.с.8). Позивач ОСОБА_1 не працює. Відповідач ОСОБА_2 є здоровою працездатною людиною, на даний час не працює ,але крім доньки ОСОБА_3 має неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 ( а.с.27). Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто. Дитина перебуває на утриманні матері, батько у добровільному порядку матеріальної допомоги, достатньої для належного забезпечення потреб дитини та її розвитку не надає. Інших непрацездатних осіб крім сина ОСОБА_5 на утриманні не має і має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання доньки.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №78-ХІІ, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За правилами ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до ст.5 «Рівноправність подружжя» Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВРвід 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Як було судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 ніде не працює має на утриманні доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.6). Відповідач ОСОБА_2 на даний час не працює що підтверджується копією трудової книжки (а.с.29), з 25.06.2021 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 ( а.с.28), тобто має іншу сім`ю та має на утриманні сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.27). Отже, виходячи з вищевикладеного, проаналізувавши в сукупності досліджені матеріали справи у їх взаємозв`язку, виходячи з положень ст.ст.180,182,184 СК України та роз`яснень, викладених у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» суд бере до уваги: матеріальний стан сторін по справі та дитини, яка проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні, суд приходить до висновку, що відповідач повинен сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дитини ОСОБА_3 починаючи стягнення з 09.01.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В той же час, ч. 1 ст. 192 СК України гарантує право звернутись до суду із позовом про зміну розміру аліментів у разі істотної зміни матеріального становища, яке унеможливлює виконання ним відповідного рішення про стягнення аліментів. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору, приймаючи до уваги те, що позов ОСОБА_1 було задоволено, відповідно до положень ст.141 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 24, 105, 110, 111, 112, 114 СК України, ст. ст. 12, 81, 142, 268-270 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації та проживання АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації та проживання АДРЕСА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно починаючи з дня подачі позовної заяви 09.01.2024 року і до її повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації та проживання АДРЕСА_2 на користь держави судовий збір у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять ) грн. 20 коп. на рахунок: Державна судова адміністрація України - , Отримувач: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку: UA 0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Зіньківського районного суду

Полтавської області О.В. Ситник