Дата документу 14.03.2024
Справа № 334/1265/24
Провадження № 2/334/1183/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Коломаренко К.А., за участі секретаря судового засідання Цілінко А.С., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебуває цивільна справа за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостів розмірі 56 667,87 гривень.

Ухвалою суду від 16.02.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання.

12.03.2024 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «УКРГАЗБАНК», сформована в системі «Електронний суд» представником позивача Кузнєцовою М.І., про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи.

Дослідивши зміст поданої заяви та матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 256 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: відсутній предмет спору. У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Згідно вимог позовної заяви, позивач Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором станом на 01.12.2023 року в розмірі 56 667,87 гривень, яка складається із заборгованості за кредитом (простроченої) 42 670,25 грн. та заборгованості по процентах (простроченої) 13 997,62 грн.

Як вбачається зі Службової записки Начальника відділу супроводження процесів по роботі з простроченою заборгованістю АБ «УКРГАЗБАНК» М.Бонюк, станом на 11.03.2024 заборгованість за кредитним договором №2019/ОВР/368-Z0982589-01 погашена ОСОБА_1 в повному обсязі, судові витрати сплачені.

Судом встановлено про факт відсутності предмету спору, оскільки відповідач у повному обсязі сплатив заборгованість перед позивачем.

Згідно з частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція)). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а, відповідно, і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04 (провадження № 12-67гс19), прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

У постанові ВС КЦС №686/20582/19-ц від 13.05.2020 року зазначено, що за змістом пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до ч.3ст.142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Разом з тим, зі Службової записки Начальника відділу супроводження процесів по роботі з простроченою заборгованістю АБ «УКРГАЗБАНК» М.Бонюк, вбачається, що ОСОБА_1 також сплачені судові витрати, а тому вирішення судом питання щодо відшкодування судових витрат не доцільно.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст.255, ст.256 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Провадження по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором - закрити у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвалу може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Коломаренко К. А.