Провадження № 2/641/1017/2024 Справа № 641/8257/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого - судді Маньковської О.О.,

за участю представника позивача адвоката Чорного Г.О.,

представника відповідача адвоката Зіноватного В.В.,

секретаря судових засідань Зюкіної К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь суму збитків внаслідок ДТП у розмірі 34018,21 грн., суму орендної плати за а/м. за три місяці 60000,00 грн, суму моральної шкоди 40000,00 грн. та судові витрати зі сплати судового збору.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 12.07.2023 року, у місті Харкові, на перехресті вулиць Вернадського і Малом`ясницької, о 18.30 год., позивач - ОСОБА_1 разом зі своєю дружиною громадянкою ОСОБА_3 рухалися на а/м Volkswagen Jetta, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по головній дорозі на зелене світло світлофору з допустимою у населеному пункті швидкістю у правій крайній смузі. Відповідач - ОСОБА_2 , рухаючись на а/м Lexus UX 250H, реєстраційний номер НОМЕР_2 , не дотрималась та порушила ПДР України, не дочекавшись включення на світлофорі додаткової секцій дозволенного напрямку зеленого світла, здійснила маневр ліворуч, що стало наслідком зіткнення двох вищезазначених а/м. 12.07.2023 року було складено Електронний європротокол ДТП. Так, європротоколом можна скористатися при умовах, коли: водії-учасники ДТП мають поліси авто-цивільної відповідальності та наявна згода водіїв транспортних засобів - учасників ДТП щодо її обставин. Відповідно до Висновку експерта Міністерства юстиції України національний науковий центр «Інститут судових експертиз ім.. засл. Проф.. М.С. Бокаріуса» від 19.09.2023 року «Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Volkswagen Jetta, реєстраційний номер НОМЕР_3 , пошкодженого внаслідок ДТП, що мала місце 12.07.2023 року, становить 114 018, 21 грн. При оформленні Європротоколу страхове відшкодування є додатково лімітованим 80000,00 грн., тобто різниця між реально завданою шкодою та виплаченою страховою компанією АТ « Страхова компанія «ІНГО» складає 34 018 грн. 21 коп.

Крім того, внаслідок пошкодження автомобілю та з метою виконання трудової діяльності, позивач був змушений орендувати інший а/м SKODA SUPERB BLEGANCE, державний номер НОМЕР_4 , y громадянки ОСОБА_4 , строк оренди складає з 26 липня 2023 року до 26 липня 2024 року, орендна плата передбачена у сумі 20 000 (двадцять тисяч) гривень на місяць. Відповідно до Розписки орендодавця орендна плата за серпень, вересень та жовтень 2023 року сплачена у повному обсязі у сумі 60 000 (шістдесят тисяч ) грн., які позивач просить стягнути з відповідача.

Також, позивач поніс витрати за проведення автотоварознавчого дослідження, які складають 4588,42 гривень. Крім того, позивач зазначає, що він зазнав моральних страждань, та завдану йому моральну шкоду на підставі висновка спеціаліста оцінює у розмірі 40000 грн.

Представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти позовних вимог, посилається на те, що, згідно страхового акту № 64196580 від 04.10.2023 сума збитку за ДТП становить 90984,77 грн., тобто стягненню підлягає різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в розмірі 10987,77 грн. Крім того, представник відповідача зазначає, що договір оренди є нікчемним та не породжує будь-яких правових наслідків для сторін. Щодо стягнення моральної шкоди, представник відповідача зазначає, що вказані вимоги є безпідставними та не доведеними.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.12.2023 р року цивільну справу прийнято до провадження.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, зазначив, що на даний час автомобіль частково відремонтований на суму виплаченого страхового відшкодування 80000,00 грн. Також, пояснив, що квитанція про сплату витрат за проведення автотоварознавчого дослідження відсутня, проте проведення дослідження та отримання висновку не відбулось би без сплати рахунку. Крім того, вказав, що позивач офіційно не працевлаштований.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову, вказав, що провина у вчиненому ДТП відповідачем не оспорюється. Зауважив, що в матеріалах справи квитанція про сплату витрат за проведення автотоварознавчого дослідження відсутня, тому в задоволенні вимоги щодо стягнення судових витрат треба також відмовити.

Позивач та відповідач в судове засідання не з`явились, про місце, дату і час слухання справи повідомлялись своєчасно і належним чином, заяв на адресу суду не надавали.

Враховуючи присутність в судовому засіданні представників відповідача та позивача, беручи до уваги, що позивач та відповідач належним чином повідомлені про місце і час судового засідання, суд за згодою учасників справи розглядає справу за відсутності вказаних осіб.

Суд, заслухавши думку учасників справи, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами

Частиною першою статті 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Під час застосування наведених норм права підлягає врахуванню правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), який зводиться до наступного. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

Так, 12.07.2023 року був складений Електронний європротокол № 27EF882867694 між власником т/з Lexus UX 250H, д.н.з. НОМЕР_5 , ОСОБА_2 та власником т/з Volkswagen Jetta, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 . З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу встановлено, що ОСОБА_2 є власником автомобіля Lexus UX 250H, д.н.з. НОМЕР_5 . З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу встановлено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля Volkswagen Jetta, д.н.з. НОМЕР_1 . (а.с.8-15).

З довіреності від 28.09.2023 р. вбачається, що ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_3 бути представником перед усіма третіми особами з питань експлуатації (керування) належного йому автомобіля, слідкувати за технічним станом, проводити поточний ремонт (а.с.35).

Згідно висновку експерта № 22034 за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження за заявою ОСОБА_1 від 19.09.2023 року ННЦ «Інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса», вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Volkswagen Jetta, реєстраційний номер НОМЕР_3 , пошкодженого внаслідок ДТП, що мало місце 12.07.2023 року, становить 114 018, 21 грн (а.с.26-29).

Із страхового акту АТ « Страхова компанія «ІНГО» № 6196580 від 04.10.2023 вбачається, що сума збитку складає 90987,77 грн, за умовами страхування підлягає відшкодуванню 80000,00 грн.( а.с.30-31).

Проте, в страховому акті відсутній розрахунок суми відшкодування, порядок здійснення нарахування суми збитку, методики, за якої здійснено даний розрахунок, у зв`язку із чим, суд не приймає до уваги та оцінює критично суму збитку, визначену в страховому акті № 64196580 від 04.10.2023 р.

Статтею 78 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 2 ст. 79 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи, що згідно висновку експерта № 22034, величина матеріального збитку з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 114018, 21 грн., сума страхового відшкодування, сплачена АТ « Страхова компанія «ІНГО» позивачу, та яка не оспорюється сторонами, складає 80000,00 грн., суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_5 суми матеріальної шкоди, спричиненої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка складається з різниці між величиною матеріального збитку з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу (розміру завданої шкоди) і сумою страхового відшкодування, що складає 34018,21 грн. (114018,21-80000,00=34018,21).

Щодо вимоги позивача про стягнення суми орендної плати за користування автомобілем, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦКУ, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В обґрунтування вимог в цій частині позивачем надано договір оренди транспортного засобу (легкового автомобіля) від 26.07.2023 року.

Так, згідно договору оренди транспортного засобу (легкового автомобіля) від 26.07.2023 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , ОСОБА_1 прийняв у користування а/м SKODA SUPERB BLEGANCE, державний номер НОМЕР_4 , y громадянки ОСОБА_4 , строк оренди складає з 26 липня 2023 року до 26 липня 2024 року, орендна плата передбачена у сумі 20 000 (двадцять тисяч) гривень на місяць. Відповідно до Розписки орендодавця орендна пата за серпень, вересень та жовтень 2023 року сплачена у повному обсязі у сумі 60 000 грн. (а.с.32-34).

Проте, враховуючи, що позивачем не визначено правову природу та нормативне визначення відшкодування даної суми в цивільній справі, предметом спору в якій є відшкодування збитків внаслідок ДТП, а також, позивачем не надано будь-яких відомостей на підтвердження щодо трудової діяльності, оскільки позивач офіційно не працевлаштований, крім того, суду не надано підтвердження даних щодо часу перебування автомобіля позивача в ремонті та потреби останнього в засобі пересування, у зв`язку із трудовою діяльністю, враховуючи вище викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позову даній частині.

Щодо вимоги позивача про стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Так, позивачем надано висновок спеціаліста від 18.12.2023 року, з якого вбачається, що орієнтовний розмір відшкодування завданих ОСОБА_1 моральних страждань може становити 6 мінімальних заробітних плат, у зв`язку із чим, позивач просить стягнути суму моральної шкоди 40000,00 грн. Вказаний висновок складений спеціалістом, кандидатом юридичних наук, доцентом НЮУ ім. Я. Мудрого Костенко М.В. із використанням формули О.М. Ерделевського.

За змістом положень статті 74 ЦПК України, спеціалістом є особа, яка володіє спеціальними знаннями та навичками, необхідними для застосування технічних засобів, і призначена судом для надання консультацій та технічної допомоги під час вчинення процесуальних дій, пов`язаних із застосуванням таких технічних засобів (фотографування, складання схем, планів, креслень, відбору зразків для проведення експертизи (тощо) . Допомога та консультації спеціаліста не замінюють висновок експерта.

Отже, спеціаліст це фізична особа, яка надає допомогу суду під час вчинення певних процесуальних дій, що потребують спеціальних знань або навичок. На відміну від експерта, спеціаліст не складає письмового висновку і його дії не є засобом доказування у справі. Допомога спеціаліста технічного характеру під час вчинення процесуальних дій не замінює висновку експерта. Спеціаліст залучається до участі у цивільному процесі за ухвалою суду.

Крім того, 29 січня 2016 року рішенням Координаційної ради з проблем судової експертизи при Міністерстві юстиції України, методика ОСОБА_6 , яка використовувалась спеціалістом ОСОБА_7 при складанні даного висновку, була виключена з Реєстру методик проведення судових експертиз та внесена до Переліку рекомендованої науково-технічної та довідкової літератури.

Отже, вказана методика, використана при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, відсутня у Реєстрі методик проведення судових експертиз, затверджених наказом Міністерства юстиції України, та не підлягає застосуванню судовими експертами на території України.

Відтак, висновок спеціаліста від 18.12.2023 р., наданий позивачем на підтвердження завданої йому моральної шкоди, суд оцінює критично, визнає недопустимим і неналежним доказом, а тому не може розглядатися судом як доказ у справі на підтвердження позиції позивача.

Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення їх прав.

Частина 2 вказаної статті передбачає, що моральна шкода, може полягати у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Пунктом 3 постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

У пункті 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно з пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди`розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалість, можливість відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин справи. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Таким чином, з огляду на вищенаведене, суд враховує, що позивачу були спричинені моральні страждання, які полягали у додаткових витратах для захисту його інтересів, крім того, суд бере до уваги посилання позивача на те, що останній не міг певний час користуватись транспортним засобом, що створило певні незручності та душевні страждання, при цьому суд також враховує, що заявлені позивачем вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 40 000 грн. оцінені ним суб`єктивно і є завищеними, тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, позовні вимоги позивача щодо стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в розмірі 5000,00 грн

Відповідно до ч. 6 ст. 139 ЦПК України, розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Так, відповідно до рахунку № 1068 від 10.08.2023 року, вартість експертного дослідження № 22034 відносно ОСОБА_1 складає 4588,42 грн.

Проте, матеріали справи не містять підтвердження щодо сплати позивачем вказаного рахунку. Також, посилання представника позивача до того, що проведення дослідження не відбулось би без сплати рахунку, суд оцінює критично, оскільки будь-яких підтверджуючих доказів цього не надано.

У зв`язку із чим, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача вартості експертного дослідження.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

При зверненні до суду з цим позовом позивачем сплачено суму судового збору в розмірі 3757,60 згідно квитанції від 12.12.2023 р.

Приймаючи до уваги, що позов задоволено частково, то витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру позовних вимог підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи, що частка задоволених позовних вимог складає 28 %, витрати зі сплати судового збору у розмірі 1052,13 грн. (28% * 3757,60/ 100%) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 10-13, 76-81, 263-265, 268, 273, 280-283 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму матеріальної шкоди, спричиненої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що становить: 34018 (тридцять чотири тисячі вісімнадцять) грн. 21 коп., моральну шкоду у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.,

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму судового збору в розмірі 1052 (одна тисяча п`ятдесят дві) грн. 13 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_7 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складений 15.03.2024 року.

Суддя: О. О. Маньковська