Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/579/24
Провадження № 2/670/220/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року селище Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Голуба О.Є.

за участю секретаря судового засідання Сікорської В.О.

прокурора ОСОБА_1

представника позивача не з`явився

відповідач ОСОБА_2 не з`явилася

представника відповідача ТОВ «Адамівка Агро» - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом керівника Летичівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою, здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Зіньківської сільської ради до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «АДАМІВКА АГРО» про витребування земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги.

17.07.2024 керівник Летичівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою на здійснення функцій у спірних правовідносинах Зіньківської сільської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «АДАМІВКА АГРО» про витребування земельної ділянки.

Позовні вимоги мотивує тим, що на підставі наказу Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області від 10.02.2014 № ХМ/:04:004/00000460 за ОСОБА_2 зареєстровано 24 лютого 2014 року та 28 лютого 2014 року право власності (за реєстраційними номерами об`єкта нерухомого майна 06; 06; 06) на три земельні ділянки сільськогосподарського призначення за кадастровим номерами :04:004:0189, :04:004:0190, :04:004:0191 для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за межами населених пунктів Адамівської сільської ради Віньковецького району (на даний час Зіньківської сільської ради Хмельницького району) загальною площею 1,6 га. У подальшому, 12.06.2024 ОСОБА_2 зазначені земельні ділянки відчужено ОСОБА_3 , на підставі договорів дарування, які посвідчені державним нотаріусом Віньковецької державної нотаріальної контори Макаровою Н.В. та зареєстровані за номерами 493, 497, 503.

Окрім того, на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 13.02.2017 № 22-2577-СГ в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18.05.2017 зареєстровано право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 1,8 га для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер :04:004:0208 та на земельну ділянку площею 0,2 га для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер :04:004:0207, що розташовані за межами населених пунктів Адамівської сільської ради (на даний час - Зіньківської сільської ради). Реєстраційні номери об`єктів нерухомого майна відповідно: 206, 206;.

В подальшому, на підставі договору дарування №1016 від 02.08.2017 земельну ділянку з кадастром номером :04:004:0207 ОСОБА_2 передала ОСОБА_4 . На підставі договору оренди б/н від 01.02.2022 земельну ділянку з кадастром номером :04:004:0208 ОСОБА_2 передала в оренду ТОВ «АДАМІВКА АГРО».

Отже, земельна ділянка, яка зареєстрована 18.05.2017 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 206) за ОСОБА_2 за кадастровим номером :04:004:0208 площею 1,8 га із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, підлягає витребуванню, оскільки надана в порушення вимог земельного законодавства понад встановлену законом норму можливого отримання землі в порядку безоплатної приватизації землі.

Беручи до уваги вищенаведене, прокурор, що діє в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою, здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Зіньківської сільської ради, просить суд витребувати у ОСОБА_2 та ТОВ «АДАМІВКА АГРО» на користь держави в особі Зіньківської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 1,8 га з кадастровим номером :04:004:0208, що розташована на території Зіньківської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області. А також, стягнути з відповідачів на користь Хмельницької обласної прокуратури судовий збір сплачений за подання позову та заяви про забезпечення позову.

Рух справи в суді та позиція сторін у справі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.07.2024 для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю Голуба О.Є.

Ухвалою суду від 18.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження, відповідачам було встановлено строк для подання до суду відзиву на позовну заяву та відповідних доказів, що підтверджують заперечення проти позову.

Ухвалою суду від 18.07.2024 заяву про забезпечення позову задоволено, накладено арешт на земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :04:004:0208 площею 1,8 га, що розташована на території Зіньківської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області. Заборонено ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) розпоряджатись, змінювати цільове призначення, конфігурацію, здійснювати перетворення, поділ, об`єднання земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :04:004:0208 площею 1,8 га. з іншими земельними ділянками.

Ухвалою суду від 04.09.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_1 просила суд вважати опискою зазначення в прохальній частині розміру судових витрат за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 1342,00 грн, правильним вважати розмір судових витрат за подання даної заяви 1514,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №1404 від 20.06.2024, яка знаходиться в матеріалах справи. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить позов задовольнити з підстав, викладених в позові.

Представник позивача Зіньківської сільської ради в судове засідання не з`явився, попередньо до суду надійшло клопотання від представника позивача ОСОБА_5 про розгляд справи без представника Зіньківської сільської ради, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлялася судом про розгляд даного провадження у встановленому законом порядку, шляхом направлення судом поштової кореспонденції. Відзиву на позовну заяву та/або клопотань до суду не подавала.

Представник відповідача ТОВ «АДАМІВКА АГРО» - Остапчук О.О. в судове засідання не з`явився, відзив до суду не подав, однак у попередньому судовому засіданні надав суду свої пояснення в яких заначив, що вимоги в частині до ТОВ «АДАМІВКА АГРО», як до юридичної особи орендаря не підлягають задоволенню судом у даних спірних правовідносинах. Окрім того, 22.10.2024 представником відповідача ТОВ «АДАМІВКА АГРО» подано клопотання в якому зазначено, що ТОВ «АДАМІВКА АГРО» набуваючи в користування на умовах оренди земельну ділянку з кадастровим номером :04:004:0208 площею 1,8 га шляхом укладення із власником земельної ділянки ОСОБА_2 договір оренди землі, діяло добросовісно, адже не могло знати про наявні порушення порядку набуття права власності на орендовану земельну ділянку її власником на дату укладення договору оренди землі. Оскільки ТОВ «АДАМІВКА АГРО» не вчиняло жодних дій спрямованих на набуття ОСОБА_2 права власності на спірну земельні ділянку, тому представник відповідача покладається на розсуд суду щодо можливості задоволення позовних вимог щодо витребування з володіння ОСОБА_2 (з права власності) спірної земельної ділянки та відповідно можливості задоволення похідної позовної вимоги щодо витребування з володіння ТОВ «АДАМІВКА АГРО» (з права оренди) на користь Зіньківської сільської ради земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :04:004:0208 площею 1,8 га. Окрім того, беручи до уваги, те що позовні вимоги в частині до ТОВ «АДАМІВКА АГРО» є похідними від вимог до ОСОБА_2 , які безпосередньо залежать від законності набуття ОСОБА_2 права власності на спірну земельну ділянку просить не стягувати судовий збір з ТОВ «АДАМІВКА АГРО», як добросовісного набувача права користування спірною земельною ділянкою.

У зв`язку з вищенаведеним, просить провести розгляд справи без участі представника ТОВ «АДАМІВКА АГРО».

Суд зазначає, що згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Оскільки відповідачі, у встановлений судом строк, не надали до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, заслухавши пояснення сторін, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов таких висновків.

Встановлені судом фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що 24 лютого 2014 року та 28 лютого 2014 року на підставі наказу Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області від 10.02.2014 №ХМ/:04:004/00000460 за ОСОБА_2 зареєстровано право власності (за реєстраційними номерами об`єкта нерухомого майна 06; 06; 06) на три земельні ділянки сільськогосподарського призначення за кадастровим номерами :04:004:0189, :04:004:0190, :04:004:0191 для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за межами населених пунктів Адамівської сільської ради Віньковецького району (на даний час - Зіньківської сільської ради Хмельницького району) загальною площею 1,6 га.

12.06.2024 ОСОБА_2 зазначені земельні ділянки відчужено ОСОБА_3 , на підставі договорів дарування, які посвідчені державним нотаріусом Віньковецької державної нотаріальної контори Макаровою Н.В. та зареєстровані за номерами 493, 497, 503.

Окрім того, за наслідками розгляду заяв ОСОБА_2 від 06.09.2016 про надання її дозволу на виготовлення проекту землеустрою Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області прийнято наказ від 28.10.2016 № 22-28593- СГ про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, місце розташування за межами населених пунктів Адаміської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області :04:004) орієнтований розмір - 0,2000 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 28.10.2016 № 22-28595- СГ про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, місце розташування за межами населених пунктів Адамівської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області :04:004) орієнтований розмір - 1,8000 га із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 13.02.2017 №22-2577-СГ затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за межами населених пунктів Адамівської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області та передано у власність ОСОБА_2 земельні ділянки за кадастровими номерами :04:004:0207 площею 0,2000 га та :04:004:0208 площею 1,8000 га.

18.05.2017 на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 13.02.2017 №22-2577-СГ за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на вказані земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства загальною площею - 2,0 га (реєстраційні номери об`єктів нерухомого майна: 206; 206).

Згідно з даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 02.08.2017 ОСОБА_2 відчужено ОСОБА_3 на підставі договору дарування земельну ділянку за кадастровим номером :04:004:0207 площею 0,2 га, який посвідчений приватним нотаріусом Віньковецького районного нотаріального округу Хмельницької області Кухарською Л.А. та зареєстрований за номером 1016 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 206).

Дані обставини підтверджуються дослідженими судом матеріалами справи, зокрема, інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.08.2023 №344394399, №344394909, №344395224, №344396370, від 09.07.2024 №386089556 та №386609393, 386606649 від 12.07.2024 (а.с. 19-28), а також копіями відповідних заяв з додатками ОСОБА_2 від 06.09.2016 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою та затвердження проекту землеустрою, що стали підставами для отримання земельних ділянок у власність та копіями відповідних наказів про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність (а.с. 39-50).

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за кадастровим номером :04:004:0208, цільове призначення земельної ділянки 01.03 для ведення особистого селянського господарства, площа земельної ділянки 1,8000 га (а.с. 69).

Відповідно до копії поземельної книги на земельну ділянку за кадастровим номером :04:004:0208 власником земельної ділянки значиться ОСОБА_2 , орендар ТОВ«АДАМІВКА АГРО» (а.с. 54-66) .

Відповідно до Витягу № НВ-024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, нормативна грошова оцінка земельної ділянки за кадастровим номером :04:004:0208 становить 27796,73 грн (а.с. 51).

Відповідно до договору оренди земельної ділянки б/н від 01.02.2022, орендодавець ОСОБА_2 передає, а орендар ТОВ «АДАМІВКА АГРО» приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Адамівської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області. Об`єкт оренди земельна ділянка за кадастровим номером :04:004:0208, загальною площею 1,8 га (а.с. 31).

Застосоване судом законодавство.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України).

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

При цьому, суд враховує, позицію викладену у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у справі № 756/3115/17 (провадження № 61-18653св20) від 16.06.2021 року, згідно якої реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зі змісту ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - достатності.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно із ст. 1 ЗК України, ч. 1 ст. 373 ЦК України земля є основним національним багатством України, що перебуває під особливою охороною держави.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 78 ЗК України, ст. 319, 321, ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 324 ЦК України передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України.

Відповідно до ст. 170 ЦК України, держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Аналогічна норма міститься у ст. 80 ЗК України.

Держава як власник об`єктів права державної власності реалізує це право через відповідні органи державної влади, виключно у спосіб та у межах повноважень, передбачених законом - ЦК України та ЗК України.

Повноваження органів виконавчої влади в галузі земельних відносин визначені в ст. 13-17 ЗК України (розпорядження землями, передача земельних ділянок у власність громадянам та юридичним особам, надання земельних ділянок у користування, вилучення земельних ділянок, викуп ділянок для суспільних потреб, організація землеустрою тощо).

Правове регулювання у сфері земельних відносин здійснюється Законом України від 28.04.2021 № 1423-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин», що набрав чинності 27.05.2021. Цим Законом Перехідні положення Земельного кодексу України доповнено п. 24, відповідно до якого з дня набрання чинності цим пунктом (27.05.2021) землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель, визначених у підпунктах а-е п.24 Перехідних положень Земельного кодексу України.

Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки.

Інші земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки, переходять у комунальну власність з дня набрання чинності цим пунктом.

Відповідності до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 84 ЗК України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

В силу Закону України від 28.04.2021 № 1423-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» права на розпорядження землями сільськогосподарського призначення від територіальних органів Держгеокадастру перейшло до територіальної громади.

Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання (ч. 4 ст. 116 ЗК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства не більше 2 гектара.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки, відповідно до ст. 125, 126 ЗК України виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформляється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації підлягають як право власності, так і речові права похідні від права власності право оренди земельної ділянки.

Згідно з ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно з ч. 1 ст. 79 Земельного кодексу України земельна ділянка це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», абз. 1 п. 67 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, рішення суду про витребування майна з чужого незаконного володіння є підставою для проведення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності на нерухоме майно за належним власником.

Статтею 131-1 Конституції України на прокуратуру покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Статтями 6, 19 Конституції України визначено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно ч. 4 ст. 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Звернення прокурора з позовом в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду, в такому разі прокурор набуває статусу позивача (абз. 3 ч. 5 ст. 56 ЦПК).

Мотиви прийняття рішення судом та висновки суду.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні

Європейський суд з прав людини вказав, що п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення (Справа «Серявін та інші проти України» № 4909/04 § 58 ЄСПЛ, від 10.02.2010 року).

У спірних правовідносинах порушено вимоги ст. 116, 118, 121 Земельного кодексу України при передачі спірної земельної ділянки (кадастровий номер :04:004:0208 загальною площею 1,8 га) у власність ОСОБА_2 , а відтак і інтереси держави, порушені саме Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області, яке реалізовувало повноваження Держгеокадастру.

Окрім цього, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 справа №359/3373/16-ц зазначено, що ефективним способом захисту права власності (речового права) вважається вимога про витребування земельної ділянки з незаконного володіння (віндикаційний позов) в порядку ст.387 ЦК України, у той же час для витребування нерухомого майна оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування не є ефективним способом захисту права власника. У тих випадках, коли мас бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Подібні за змістом висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 у справі № 911/3681/17, від 22.01.2020 у справі №910/1809/18, від 22.06.2021 у справі №200/606/18.

Враховуючи те, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером :04:004:0208 на даний час розташована на території Зіньківської сільської територіальної громади Хмельницького району, то органом уповноваженим державою здійснювати повноваження щодо розпорядження землями на вказаній території є Зіньківська сільська рада.

Летичівською окружною прокуратурою 04.10.2023 на адресу Зіньківської сільської ради направлено лист №15/1-4051 про виявлені порушення з проханням повідомити чи вживатимуться заходи на усунення зазначених порушень, у тому числі в судовому порядку.

З отриманої інформації від Зіньківської сільської ради (лист від 12.10.2023 №8) вбачається, що такі заходи не вживалися та на даний час не вживатимуться. Зазначені причини не звернення позивача до суду є необгрунтованими, що свідчить про відсутність намірів у Зіньківської сільської ради самостійно вживати заходи на захист інтересів територіальної громади в частині витребування земельної ділянки та дає право прокурору, керуючись ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», вживати заходів для представництва інтересів держави в суді.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу.

Прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необгрунтованим (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 по справі №912/2385/18).

Звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання додержання законності передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної форми власності, яке проведене з грубим порушенням вимог чинного законодавства. Зазначені обставини є підставою для реалізації прокурором визначених Конституцією України та законами України повноважень шляхом пред`явлення позову в інтересах держави в особі уповноваженого органу - Зіньківської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області.

Враховуючи наведене, суд вважає належним обраний прокурором спосіб захисту порушеного права, а також обгрунтованість наявності підстав для представництва інтересів позивача в суді.

Суд враховує, що порядок отримання громадянами у власність земельних ділянок в межах норм безоплатної приватизації регламентовано нормами статей 116, 118, 121 ЗК України. Водночас, законодавством встановлені певні обмеження у правах набуття права власності на земельні ділянки, а саме згідно з ч. 4 ст. 116 ЗК України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання. Безоплатна передача земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства у власність громадян проводиться у разі їх одержання із земель державної або комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації один раз по кожному виду використання не більше 2,0 га. Аналогічну позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019 у справі №525/1225/15-ц.

Разом з тим, як встановлено судом відповідач ОСОБА_2 не зважаючи на те, що станом на 24.02.2014, 28.02.2014, 12.06.2014 зареєструвала право власності та отримала у власність земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею - 1,6 га, а також земельну ділянку з кадастровим номером :04:004:0207 площею 0,2 га, зловживаючи своїм правом набула спірну земельну ділянку з кадастровим номером :04:004:0208 у власність не повідомивши Головне управління Держгеокадастру в Хмельницькій області про те, що раніше вже скористалася правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки для аналогічних потреб та в межах норм визначених законодавством. В подальшому, відповідно до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідач передала дану земельну ділянку за кадастровим номером :04:004:0208 площею 1,8 га, в оренду ТОВ «АДАМІВКА АГРО».

Отже, з аналізу вищезазначеного законодавства та досліджених доказів судом встановлено, що земельна ділянка, яка зареєстрована 18.05.2017 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 206) за ОСОБА_2 з кадастровим номером :04:004:0208 площею 1,8 га із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, на підставі наказу від 13.02.2017 №22-2577-СГ, незаконно вибула із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності внаслідок порушення відповідачем ОСОБА_2 вимог земельного законодавства, а саме протиправного використання останньою права на повторну безоплатну приватизацію землі та понад встановлену законом норму можливого отримання в порядку безоплатної приватизації землі.

Разом із тим, суд звертає увагу, що внесення змін до запису про державну реєстрацію права власності на підставі рішення суду про задоволення віндикаційного позову лише щодо останнього власника ніяким чином не може призвести до зміни чи скасування запису про похідні від права власності речові права на вказане майно, яким розпорядилася особа, яка не мала права цього робити, оскільки є володіючим не власником. Таким чином, повернення земельної ділянки у володіння власника в повній мірі не відбувається, якщо існують зареєстровані обмеження щодо володіння таким майном у вигляді запису про похідне від права власності право користування земельною ділянкою, й земельна ділянка не повертається у фактичне володіння з можливістю власника нею як користуватися, так і розпоряджатися.

У постанові Верховного Суду від 17.11.2021 року у справі № 672/386/20 зазначено, що власник земельної ділянки може витребувати її у особи, яка нею лише користується на підставі правочину, укладеного із добросовісним набувачем, без попереднього визнання такого правочину недійсним, оскільки у такому разі витребування спірної земельної ділянки лише у добросовісного набувача не буде ефективним способом захисту порушеного права, оскільки поновивши своє право власності власник не зможе його реалізувати. Майно підлягає витребуванню у останнього набувача без необхідності визнання недійсними останніх правочинів щодо такого майна. При цьому витребування спірної земельної ділянки також у орендаря, який виступає користувачем земельної ділянки, тобто останнім набувачем, відповідатиме меті віндикаційного позову, спрямованого на захист прав власника майна.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що рішення суду не може бути формальним, повинно містити правові наслідки щодо вирішення спору сторін та бути таким, що реально може бути виконаним з метою ефективного судового захисту.

Враховуючи наведене, суд бере до уваги, що у випадку задоволення позовних вимог прокурора щодо витребування земельної ділянки лише у власника ОСОБА_2 , без витребування її в орендаря - ТОВ «АДАМІВКА АГРО» фактично призведе до того, що повернення земельної ділянки у володіння власника - територіальної громади в особі Зіньківської сільської ради у повній мірі не відбудеться з можливістю власника як користуватися нею, так і розпоряджатися. Рішення суду про задоволення віндикаційного позову лише щодо власника не буде підставою для зміни чи скасування запису про похідне право право оренди щодо майна, яким розпорядилася особа, яка не мала права цього робити, оскільки була володіючим невласником.

Беручи до уваги, те що внаслідок вказаних дій, спірна земельна ділянка незаконно вибула з власності держави поза її волею, за відсутності відповідної правової підстави, а тому з урахуванням приписів ст. 387 ЦК України наявні підстави для її витребування у теперішнього власника ОСОБА_2 та орендаря ТОВ «АДАМІВКА АГРО» як фактичного володільця земельної ділянки.

Таким чином, для ефективного захисту порушеного права та належного його відновлення, спірна земельна ділянка підлягає витребуванню відповідно до ст. 387 ЦК України та ст. 152 ЗК України у власника ОСОБА_2 та в орендаря - ТОВ «АДАМІВКА АГРО».

З урахуванням всіх обставин справи, виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін, та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, виходячи із принципів розумності та справедливості, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з підстав та мотивів, викладених вище.

Щодо судового збору.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 9 ст. 141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

При зверненні до суду з позовом прокуратурою сплачено 3028,00 грн судового збору за подання позовної заяви (платіжна інструкція № 1403 від 20.06.2024, а.с. 18) та 1514,00 грн судових витрат за подання заяви про забезпечення позову (платіжна інструкція №1404 від 20.06.2024, а.с.79).

Беручи до уваги, що позов задоволено повністю та те, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідачки ОСОБА_2 , в наслідок, яких вона отримала право власності на земельну ділянку та в подальшому передала її в оренду ТОВ «АДАМІВКА АГРО», яке діяло як добросовісний користувач, не знаючи про протиправність дій ОСОБА_2 , суд дійшов висновку, що з відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню повністю судові витрати на користь прокуратури в розмірі 3028,00 грн судового збору за подання позовної заяви та 1514,00 грн судових витрат за подання заяви про забезпечення позову, а загалом 4542,00 грн понесених судових витрат.

Щодо заходів забезпечення позову, вжитих у цій справі відповідно до ухвали Віньковецького районного суду Хмельницької області від 18.07.2024, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 7, 8 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Враховуючи, що учасниками справи не заявлено вмотивованого клопотання про скасування заходів забезпечення позову, то такі заходи забезпечення позову продовжують діяти відповідно до положень ст. 158 ЦПК України.

На підставі ст. 387 ЦК України, ст. 116, 118, 121, 152 ЗК України, керуючись ст. 4, 5, 10, 12, 81, 133, 141, 259, 263, 265, 268, 273, 352, 354-355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву керівника Летичівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою, здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Зіньківської сільської ради до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «АДАМІВКА АГРО» про витребування земельної ділянки задовольнити.

Витребувати у ОСОБА_2 на користь територіальної громади в особі Зіньківської сільської ради земельну ділянку площею 1,8 га з кадастровим номером :04:004:0208, що розташована на території Зіньківської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області.

Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «АДАМІВКА АГРО» на користь територіальної громади в особі Зіньківської сільської ради земельну ділянку площею 1,8 га з кадастровим номером :04:004:0208, що розташована на території Зіньківської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Хмельницької обласної прокуратури (ідентифікаційний код юридичної особи 02911102, Держказначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, р/р НОМЕР_2 ) судовий збір за подання позову у сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп. та за подання заяви про його забезпечення в сумі 1514 одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складання безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

Прокурор: Летичівська окружна прокуратура, адреса місцезнаходження:Хмельницька область, Хмельницький район, селище Летичів, вул. Чорновола, 3.

Позивач Зіньківська сільська рада, , адреса місцезнаходження: вул. Писаренка, 46, с. Зіньків, Хмельницький район, Хмельницька область.

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач Товариства з обмеженою відповідальністю «АДАМІВКА АГРО», , адреса місцезнаходження: вул. Польова, 1/1, с. Адамівка, Хмельницький район, Хмельницька область.

Повне рішення суду виготовлено 15.11.2024.

Суддя О.Є. Голуб