К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 вересня 2024 року місто Київ

справа № 761/2778/20

апеляційне провадження № 22-ц/824/1160/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Головачова Я.В.,

суддів: Нежури В.А., Невідомої Т.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Києва у складі судді Волошина В.О. від 30 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про розірвання договору купівлі-продажу, стягнення коштів, неустойки, збитків та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2020 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ФОП ОСОБА_1 у якому просила: розірвати договір № 64 купівлі-продажу меблів для власних потреб від 1 вересня 2017 року, укладений між сторонами; стягнути з відповідача сплачені грошові кошти за договором № 64 купівлі-продажу меблів для власних потреб від 1 вересня 2017 року в розмірі 28 600 грн; стягнути з відповідача збитки, пов`язані з придбанням додаткових комплектуючих для виконання умов договору № 64 купівлі-продажу меблів для власних потреб від 1 вересня 2017 року в розмірі 2 910 грн; стягнути з відповідача вартість варочної поверхні марки Gorenie ECT 620 CSC в розмірі 6 000 грн; стягнути з відповідача неустойку в розмірі 34 320 грн; стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 28 600 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 22 березня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

27 березня 2023 року представник ФОП ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав заяву, в якій просив ухвалити додаткове рішення у справі та стягнути з ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 17 000 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 30 травня 2023 року заяву ФОП ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення судових витрат задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ФОП ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, яку сторона понесла у зв`язку з розглядом зазначеної справи у розмірі 5 000 грн. В іншій частині заяви відмовлено.

Додаткове рішення мотивоване тим, що оскільки у задоволенні позову ОСОБА_3 було відмовлено, з неї підлягають стягненню витрати відповідача на професійну правничу допомогу. Враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд вважав, що витрати на правничу допомогу мають бути зменшені до 5 000 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її узагальнені доводи

У поданій апеляційній скарзі представник ФОП ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції в частині відмовленої у стягненні суми та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким заяву про стягнення судових витрат задовольнити в повному обсязі.

Скаржник зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що заявлена до відшкодування сума витрат на правову допомогу є обґрунтованою згідно долученого до матеріалів справи акту прийняття наданих послуг, який містить деталізований розрахунок витраченого адвокатом часу та підтверджується відповідними матеріалами судової справи. Справа розглядалася судом понад два роки, що зумовило необхідність участі адвоката у великій кількості судових засідань.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

20 вересня 2023 року ОСОБА_3 подала відзив на апеляційну скаргу, однак ухвалою Київського апеляційного суду від 18 жовтня 2023 року він був повернутий без розгляду на підставі частини 4 статті 183 ЦПК України.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом установлено, що підставою звернення ОСОБА_3 з позовом про розірвання договору купівлі-продажу меблів для власних потреб та стягнення грошових коштів, стало, на її думку, неналежне виконання відповідачем взятих на себе обов`язків.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 22 березня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

1 червня 2021 року між адвокатським об`єднанням "ЛМК" (виконавець) та ФОП ОСОБА_1 (клієнт) укладено договір про надання правничої допомоги № 42 (далі - договір).

Згідно з пунктом 1.1. договору адвокатське об`єднання на умовах і в порядку, що визначені цим договором та дорученням, зобов`язується надати визначену в дорученні

правничу допомогу, а клієнт зобов`язується оплатити надану правничу допомогу та фактичні витрати, необхідні для виконання визначених в дорученні завдань клієнта.

Пунктами 5.1. - 5.4. договору передбачено, що розмір гонорару за надання адвокатським об`єднанням правничої допомоги, сторони узгоджують в дорученні. Сума гонорару (винагороди) за здійснення захисту прав та інтересів клієнта згідно доручень визначається на підставі тарифікації адвокатського об`єднання, затвердженої рішенням загальних зборів АО "ЛМК" № 4 від 29 квітня 2021 року, копія якого додається до цього договору. Гонорар сплачується у погодженому сторонами розмірі на підставі виставленого виконавцем рахунку.

Відповідно до копії акту щодо надання послуг від 27 березня 2023 року до договору про надання правничої допомоги № 42 від 1 червня 2021 року АО "ЛМК" надані послуги на суму 17 000 грн.

ФОП ОСОБА_1 сплатив на рахунок АО "ЛМК" витрати на правничу допомогу в сумі 12 000 грн, що підтверджується відповідними копіями квитанцій (том ІІ а.с. 17-19).

Позиція суду апеляційної інстанції

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з частиною 2 статті 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката,

фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно частини 1, пунктів 1, 4 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1-6 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

За результатами розгляду справи відповідно до частин 1 - 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Як убачається зі змісту договору про надання правничої допомоги № 42 від 1 червня 2021 року, гонорар за надання правничої допомоги узгоджується між сторонами в дорученні (пункт 5.1.)

Згідно з копією доручення № 1 від 1 червня 2021 року до договору про надання правничої допомоги клієнт доручає АО виконати завдання щодо здійснення захисту та представництва його прав та інтересів у судовій справі № 761/2778/20. Розмір гонорару за надання виконавцем правничої допомоги сторони узгодили в розмірі 8 000 грн. За друге та кожне наступне судове засідання клієнт додатково сплачує гонорар в розмірі 1 500 грн за кожне судове засідання. У разі прийняття рішення на користь клієнта, додатково підлягає сплаті гонорар в розмірі 2 % від суми позовних вимог у яких було відмовлено позивачу. Сторони домовились, що станом на момент підписання договору від імені АО будуть виконувати (здійснювати представництво) адвокати: Леляк Я.О., Мадяр І.І., Романюк І.М. та інші адвокати залучені об`єднанням на договірних засадах.

Зміст вказаного доручення дає підстави для висновку, що сторони погодили фіксований розмір гонорару у справі в сумі 8 000 грн, окремо оплачується друге судове засідання та кожне наступне по 1 500 грн кожне. Також обумовлено гонорар успіху в розмірі 2 % процентів від суми вимог у задоволенні яких буде відмовлено.

В акті щодо надання послуг від 27 березня 2023 року до договору про надання правничої допомоги № 42 від 1 червня 2021 року АО "ЛМК" наведено такий перелік послуг: вивчення документів, підготовка правової позиції по справі 761/2778/20 - 2 000 грн (2 год.); підготовка та направлення до суду письмових пояснень від 3 червня 2021 року по суті спору по справі № 761/2778/20 - 4 500 грн (3 год.); участь в судових засіданнях (адвокати Романюк І.М. та Циба О.Ю. ) - 7 500 грн (5 год.); підготовка та подача клопотання про призначення товарознавчої експертизи по справі № 761/2778/20 - 1 000 грн (1 год.); гонорар успіху у розмірі 2 % від суми відхилених позовних вимог (пункт 2 доручення від 1 червня 2021 року) - 2 000 грн (том ІІ а.с. 14).

Враховуючи досягнуті між сторонами договору про надання правничої допомоги умови, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 5 000 грн і доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Так, вартість підготовки та направлення до суду письмових пояснень від 3 червня 2021 року не можна визнати необхідною дією, оскільки в матеріалах справи вже були наявні письмові заперечення на позовну заяву від 4 серпня 2020 року.

Участь адвокатів в п`яти судових засіданнях не підлягає оплаті в повному обсязі позивачем, оскільки в дорученні № 1 від 1 червня 2021 року передбачено, що представляти інтереси відповідача будуть адвокати АО "ЛМК": Леляк Я.О., Мадяр І.І., Романюк І.М. та інші адвокати залучені об`єднанням на договірних засадах (пункт 2.2.).

В той же час, участь адвоката Романюка І.І. в судовому засіданні від 3 червня 2021 року входить в суму гонорару (8000) грн; в судових засіданнях від 8 вересня 2021 року та 4 жовтня 2021 року інтереси відповідача представляла адвокат Циба О.Ю., яка здійснювала індивідуальну адвокатську діяльність і доказів договірної участі з АО "ЛМК" матеріали справи не містять; в судових засіданнях від 27 вересня 2022 року та 22 березня 2023 року приймав участь адвокат Романюк І.М., вартість наданих послуг в сумі 3 000 грн є обґрунтованою.

Вартість підготовки клопотання про призначення експертизи у справі виходить за межі визначеного у дорученні гонорару, а тому стягненню не підлягає.

Таким чином, послуги щодо вивчення документів, підготовки правової позиції вартістю 2 000 грн, участь адвоката АО "ЛМК" в двох судових засіданнях об`єктивно становить суму 5 000 грн.

Стосовно гонорару успіху суд апеляційної інстанції зазначає таке.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268).

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece, заява №31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху". ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

З урахуванням наведеного, Велика Палата Верховного Суду зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорар успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Суд першої інстанції, зважаючи на положення статті 137 ЦПК України, дослідивши докази, надані заявником на підтвердження понесених судових витрат, практику ЄСПЛ та

Верховного Суду, дійшов фактично правильного висновку, що "гонорар успіху" не був необхідним у зв`язку з розглядом даної справи.

Ураховуючи встановлені судом обставини, додаткове рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 30 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді: