Провадження № 2/686/14/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 рік м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Колієва С.А.,

при секретарі Кучерук Н.В.,

за участю

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Хомяка О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницького цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_2 про стягнення 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, -

встановив:

У вересні 2020 року АТ «Альфа-Банк» (яке згідно Протоколу №2/2022 від 12.08.2022 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» змінило свою назву на АТ «Сенс Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , яке просило стягнути з відповідача на свою користь 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання.

В обґрунтування позовних вимог, з урахуванням поданої заяви про зміну підстав позову, АТ «Сенс Банк» зазначив, що 04.07.2007 року між АТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 був укладений Генеральний договір №880/145-ГД 12. В рамках вказаного Генерального договору між АТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 було укладено ряд додаткових договорів в рамках яких останній отримав у кредит грошові кошти, а саме: 07.03.2008 року був укладений додатковий договір №880/66-РК 15 на суму 20 000,00 доларів США; 04.07.2007 року був укладений додатковий договір № 880/146-РК 16 на суму 40 000,00 доларів США; 13.07.2007 року був укладений додатковий договір №880/156-Рк19 на суму 10 000,00 доларів США; 04.09.2007 року був укладений додатковий договір №880/211-РК 29 на суму 151 000,00 гривень; 10.10.2007 року був укладений додатковий договір №880/235-РК 32 на суму 25 000,00 доларів США, 09.11.2007 року був укладений додатковий договір №880/263-РК 42 на суму 20 000,00 доларів США.

10.09.2019 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та єдиним засновником АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк». Таким чином, з 15.10.2019 року АТ «Альфа-Банк» набуло всіх прав згідно укладених АТ «Укрсоцбанк» договорів.

27.09.2013 року у зв`язку із неналежним виконанням умов укладеного договору кредиту банком на адресу ОСОБА_2 був направлений лист-вимога про дострокове повернення кредитної заборгованості, нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, неустойки. Згідно вказаної вимоги станом на 27.09.2013 року загальна заборгованість ОСОБА_2 згідно Генерального договору становила 99 720,00 доларів США та 128 316,35 гривень і складалася з:

за договором кредиту №880/156-РК 19 від 13.07.2007 року: по кредиту - 7308,36 доларів США, по відсотках - 2843,55 доларів США;

за договором кредиту №880/146-РК 16 від 04.07.2007 року: по кредиту 24 758,52 доларів США, по відсотках 9 633,18 доларів США;

за договором кредиту №880/211-РК 29 від 04.09.2007 року: по кредиту 84987,14 гривень, по відсотках 43 329,21 гривень;

за договором кредиту №880/66-РК 15 від 07.03.2008 року: по кредиту 12 499,02 доларів США, по відсотках 4695,39 доларів США;

за договором кредиту №880/263-РК 42 від 09.11.2007 року: по кредиту 11 799,91 доларів США, по відсотках 4576,82 доларів США;

за договором кредиту №880/235-РК 32 від 10.10.2007 року: по кредиту 15 553,65 доларів США, по відсотках 6051,60 доларів США.

Після пред`явлення вказаної вимоги відповідач борг не погасив, що зокрема було підтверджено у рішенні Постійно діючого третейського суду при асоціації українських банків від 11..03.2014 року та рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24.04.2019 року у справі № 686/26722/18.

За таких обставин, відповідно до приписів ст.625 ЦК України відповідач зобов`язаний сплатити 3% річних за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, розмір яких за період з 21.11.2016 року по 21.11.2019 рік становить 8 982,07 доларів США та 11 557,84 гривень, а саме: за договором №880/156-РК 19 від 13.07.2007 року 914,41 доларів США; за договором №880/146-РК 16 від 04.07.2007 року 3097,76 доларів США; за договором кредиту №880/211-РК 29 від 04.09.2007 року 11 557,84 гривень; за договором кредиту №880/66-РК 15 від 07.03.2008 року 1548,75 доларів США; за договором кредиту №880/263-РК 42 від 09.11.2007 року 1475,10 доларів США; за договором кредиту №880/235-РК 32 від 10.10.2007 року 1946,05 доларів США.

На підставі викладеного просив суд стягнути з відповідача на користь банку 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у сумі 8 982,07 доларів США та 11 557,84 гривень.

Відзив на позов відповідачем не було подано.

В судовому засіданні представник позивача позов, з урахуванням заяви про зміну підстав позову, підтримав, просив його задовольнити у повному обсязі. Зазначив, що 04.07.2007 року між АТ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є АТ «Сенс-Банк») та ОСОБА_2 був укладений генеральний договір про надання кредитної лінії. В рамках вказаного кредитного договору між банком та відповідачем у 2007 2008 роках було укладеного ряд додаткових угод щодо надання кредитних траншів. Належним чином умови укладених кредитних договорів ОСОБА_2 не виконував у зв`язку із чим 27.09.2013 року банком було направлено останньому вимогу про дострокове повернення кредиту та сплату відсотків за його користування, нарахованої неустойки. Також зазначив, що рішенням Постійно діючого третейського суду при асоціації українських банків від 11.03.2014 року були задоволені вимоги банку та з ОСОБА_2 стягнута заборгованість за вищевказаними кредитними договорами. Незважаючи на те, що вказане рішення у подальшому було скасовано судом, цим рішенням встановлений, як факт неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитними договором так і факт надіслання 27.09.2013 року ОСОБА_2 вимоги щодо дострокового погашення кредитної заборгованості. Такі факти були встановлені і у рішення Хмельницького міськрайонного суду від 24.04.2019 року у справі № 686/26722/18, яке стосувалося звернення стягнення на предмет іпотеки. З огляду на факт неналежного виконання відповідачем грошового зобов`язання за вищевказаним кредитним договором (наявність непогашеного тіла кредиту та нарахованих відсотків за його користування) відповідач на користь банку в силу приписів ст.625 ЦК України зобов`язаний сплатити 3% річних за весь період прострочення.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Зазначив, що вимоги про стягнення 3% річних за період з листопада 2016 року по серпень 2017 рік пред`явлені позивачем із пропуском строку позовної давності, у зв`язку із чим просив застосувати наслідки пропуску такого строку до вказаних вимог, відмовивши у їх задоволенні. Щодо решти вимог просив врахувати, що позивачем до розрахунку боргу на який ним нараховувалися 3% річних безпідставно включені нараховані відсотки за користування кредитом, оскільки такі суми відповідачем від банку не отримувалися, а рішення суду щодо стягнення таких відсотків відсутнє. Крім того, просив врахувати, що в період дії воєнного стану, відсотки згідно ст.625 ЦК України, не можуть бути стягнуті.

Фактичні обставини встановлені судом.

04 липня 2007 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 було укладено Генеральний договір № 880/145-ГД 12 згідно умов якого кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпечення, повернення, строковості, платності та цільового характеру грошові кошти в межах загального ліміту, що дорівнює 140 000,00 доларів США.

До вказаного Генерального договору №880/145-ГД 12 від 04.07.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_2 було укладено Додаткові договори, згідно яких позичальнику надані кошти, а саме: 04.07.2007 року №880/146-РК 16, в сумі 40000,00 дол. США зі сплатою 13% річних на строк до 03.07.2022 року; 13.07.2007 року №880/156-РК 19, в сумі 10000,00 дол. США зі сплатою 13% річних на строк до 03.07.2022 року; 04.09.2007 року №880/211-РК 29, в сумі 151500,00 грн. зі сплатою 15% річних на строк до 03.07.2022 року; 10.10.2007 року №880/235-РК 32, в сумі 25000,00 дол. США зі сплатою 13,5% річних на строк до 03.07.2022 року; 09.11.2007 року №880/263-РК 42, в сумі 20000,00 дол. США зі сплатою 13,5% річних на строк до 08.01.2022 року; 07.03.2008 року №880/66-РК 15, в сумі 20000,00 дол. США зі сплатою 13% річних на строк до 06 травня 2022 року.

Кредитор зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши грошові кошти позичальникові на загальну суму 115 500,0 доларів США та 151 500,0 грн.

27.09.2013 року ПАТ "Укрсоцбанк" направив на адресу ОСОБА_2 лист-вимогу №19.103-86/87-4247, якою повідомив, що станом на 27.09.2013р. його прострочка по платежам становить 933 дні та загальна заборгованість за кредитними договорами №880/146-РК 16 від 04.07.2007 року, №880/156-РК 19 від 13.07.2007 року, №880/211-РК 29 від 04.09.2007 року, №880/235-РК 32 від 10.10.2007 року, №880/263-РК 42 від 09.11.2007 року, №880/66-РК 15 від 07.03.2008 року, становить 105250,05 дол. США та 136578,39 грн.. У випадку непогашення ним заборгованості протягом 30 календарних днів з моменту отримання цього листа, ПАТ "Укрсоцбанк" буде змушений звернути стягнення на предмет іпотеки. Означена обставина повністю підтверджується листом-вимогою «UniGredit Bank» за № 19.103-86/87-4247 від 27.09.2013 року.

Після направлення вказаної вимоги банк звернувся до третейського суду з позовом і рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 11.03.2014 року (справа №124/14) стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованість за договором кредиту в сумі 995 951,49 грн. та третейський збір в сумі 10359,51грн.

Вказане рішення Третейського суду було скасовано ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 31.07.2017 року (справа №755/8193/17).

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 30 січня 2019 року у справі № 686/20325/18 відмовлено у задоволенні ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 880/66-РК від 07.09.2008 року у зв`язку із пропуском строку позовної давності.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 24 квітня 2019 року у справі №686/26722/18 позов публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено. Вказане рішення мотивовано тим, що пред`явивши у 2014 році вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату процентів за його користування та пені у 2014 році банк змінив строк виконання основного зобов`язання і був зобов`язаний пред`явити позов до майнового поручителя протягом трьох років від дати порушеного боржником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту, тобто до березня 2017 року. Натомість банк звернувся лише у листопаді 2018 року, тобто із пропуском строку позовної давності.

Також, рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 20.12.2021 року (справа №686/21715/21) було відмолено у задоволенні позову ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту. Предметом вказаного позову було стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за Генеральним договором № 880/145-ГД 12 від 04.07.2007 року про надання кредитного ліміту та укладених в рамках цього генерального договору додаткових договорів про надання кредиту №880/156-РК 19 від 13.07.2007 року, №880/146-РК 16 від 04.07.2007 року, №880/211-РК 29 від 04.09.2007 року, №880/66-РК 15 від 07.03.2008 року, №880/263-РК 42 від 09.11.2007 року, №880/235-РК 32 від 10.10.2007 року. Відмовляючи у задоволенні вказаного позову судом зазначено, що позивачем пред`явленням вимоги про дострокове погашення кредитної заборгованості був змінений строк виконання зобов`язання, а з таким позовом позивач звернувся із пропуском строку позовної давності.

Застосовані норми права та мотиви з яких виходить суд.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно частини першої статті 267 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) особа, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності.

Відповідно до статті 625 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

Тлумачення частини першої статті 509, частини першої статті 267, статті 625 ЦК України свідчить, що:

(1) натуральним є зобов`язання вимога в якому, не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку, але добровільне виконання якої не є безпідставно набути майном;

(2) конструкція статті 625 ЦК України щодо нарахування 3 % річних та інфляційних втрат розрахована на її застосування до такого грошового зобов`язання, вимога в якому може бути захищена в судовому (примусовому) порядку;

(3) кредитор в натуральному зобов`язанні не має права на нарахування 3 % річних та інфляційних втрат, оскільки вимога в такому зобов`язанні не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку.

Відповідна правова позиція щодо застосування норм права у спірних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.03.2019 року у справі № 757/44680/15-ц.

Як встановлено із матеріалів справи АТ «Сенс Банк» просить стягнути з відповідача 3 % річних від суми простроченої заборгованості за тілом кредиту та нарахованими відсотками за користування кредитом за період з 21 листопада 2016 року по 21 листопада 2019 рік. Оскільки рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 20.12.2021 року (справа №686/21715/21), яке станом на час розгляду даної справи набуло чинності, було відмовлено у задоволенні позову АТ «Альфа Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за Генеральним договором про надання кредитної лінії від 04 липня 2007 року № 880/145-ГД 12 у зв`язку з пропуском позовної давності, то 3 % річних, які просить стягнути позивач у цій справі, були нараховані до вимоги, яка існує в натуральному зобов`язанні.

Тому в задоволенні позовної вимоги про стягнення 3 % річних слід відмовити за безпідставністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 12, 13, 76, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280-289 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: Акціонерне товариство «Сенс Банк», код ЄРДПОУ: 23494714,адреса: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд.100.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ..

Повний текст судового рішення виготовлено 01.03.2024 року.

Суддя: