Справа № 346/1552/24
Провадження № 2/346/1038/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі головуючого судді Яремин М.П.

з участю: секретаря Тимошишин І.Л.

представника позивача адвоката Федасюка Л.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової (матеріальної) шкоди, завданої адміністративним правопорушенням, -

в с т а н о в и в:

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15.01.2024 року біля 23 год. до її квартири, що в АДРЕСА_1 , прийшли ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та стали вламуватись до її вхідних дверей. Зважаючи на значний натиск відповідача на вхідні двері, вона змушена була викликати працівників поліції, які вказаних осіб затримали та склали на них протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 173 КУпАП. Внаслідок протиправних дій відповідача вхідні двері до квартири позивача зазнали поломки та підлягали заміні. За купівлю нових дверей та їх встановлення вона заплатила 7 000 грн., що підтверджується відповідним товарним чеком. Тому позивач просить стягнути з відповідача на її користь вказаний розмір майнової шкоди, а також судові витрати покласти на відповідача.

Позивач в судове засідання не з`явилась. 09.04.2024 року подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить розгляд справи проводити у її відсутності (а.с 15). Її представник, адвокат Федасюк Л.Д. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, вказаних в позовній заяві, а також зазначив, що відповідач з хуліганських мотивів знищив двері позивача, при цьому надаючи пояснення працівникам поліції, він вказав, що гримав в двері. Причинно-наслідковим зв`язком є те, що останні вийшли з ладу, а відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, який він підписав без зауважень.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а саме за зареєстрованим місцем проживання, шляхом надсилання судової повістки про виклику до суду. Причин своїх неявок відповідач суду не повідомив, не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989 р.).

За таких обставин, з урахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача.

Суд, заслухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступного.

Згідно з даними копії фіскального чеку №08 від 14.02.2024 року, вказаного дня у ФОП ОСОБА_4 магазин ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) придбані двері К///2 86 праві за 7 000 грн. ( а.с. 6 ).

Відповідно до довідки 27/02/24, виданої ТОВ Актуальна медицина захід 27.02.2024 року, ОСОБА_2 з 21.02.2024 року перебуває на лікуванні у вказаній установі ( а.с. 4 ).

До матеріалів справи представником позивача долучено фотокопії матеріалів справи про адміністративне правопорушення №346/585/24 відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ст. 173 КУпАП, зокрема: обкладинки справи про адміністративне правопорушення; письмових пояснень ОСОБА_2 ( дата документа не читабельна ), відповідно до яких 15.01.2024 року він спільно з другом Дідиком пішли за місцем проживання ОСОБА_1 , що в АДРЕСА_1 , стукали в двері руками і ногами, однак вона двері не відкрила; супровідного листа Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківської області про направлення справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 до Коломийського міськрайонного суду; протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію ОСОБА_1 від 15.01.2024 року, відповідно до яких 15.01.2024 року близько 23:00 год. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 спільно із ОСОБА_3 пошкодили вхідні двері до її оселі; протоколу про адміністративне правопорушення (серія, номер та дата його складання не читабельні ), де в графі склад адміністративного правопорушення зазначено: 15.01.2024 року о 23 год. ОСОБА_2 , перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 , стукав у двері, голосно викрикував нецензурною лайкою в сторону ОСОБА_1 , пошкодив вхідні двері вказаного помешкання, чим порушив громадський порядок та спокій громадян ( а.с. 35-39 ).

Положеннями ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з п.8 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до положень ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Пунктом 2 постанови Пленуму ВСУ від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що за загальним правилом у деліктних правовідносинах шкода відшкодовується за наявності складу цивільного правопорушення, елементами якого є: неправомірність поведінки особи; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, що є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; вину завдавача шкоди. Відсутність хоча б одного із цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

У постанові КЦС ВС від 11.10.2023 року в справі № 466/9872/21 міститься висновок про те, що для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. Відсутність хоча б одного із перелічених елементів, що утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

На позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. При цьому важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 року у справі №372/51/16-ц зроблено правовий висновок про те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Верховний Суд у постанові від 02.06.2022 року у справі №602/1455/20 вказав, що у цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок розглядати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі, та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Формування змісту й обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача. Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно в межах заявлених ними вимог і наданих доказів (статті 12, 13 ЦПК України).

Відповідно до частин 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З аналізу наведених вимог закону можна дійти висновку про те, що позивач повинен надати докази як на підтвердження протиправних дій відповідача, так і докази спричинення йому майнової шкоди, а також наявності причинного зв`язку між діями заподіювача та спричиненою шкодою.

Таким чином, беручи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних та достатніх доказів на підтвердження обставин, що викладені в позовній заяві, зокрема, не доведено вчинення відповідачем відносно неї адміністративного правопорушення, наявність в його діях вини, причинного зв`язку між його діями та шкодою, що є обов`язковою умовою настання цивільно-правової відповідальності. Сама по собі наявність протоколу про адміністративне правопорушення, на який посилається сторона позивача, не є доказом вини відповідача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП. Крім того, з копії фіскального чеку неможливо встановити особу, яка оплатила вартість дверей в сумі 7 000 грн.

Отже, стороною позивача не доведено факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги, зокрема, умови та підстави покладення цивільної відповідальності, а саме: протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між цими діями та спричиненою позивачу шкоди у виді пошкодження дверей, що підлягали заміні, наявність його вини, чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, відсутні правові підстави для задоволення позову.

Відповідно до ч. 1, 2, 6 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, як особа з інвалідністю ІІ групи, що стверджується даними відповідного посвідчення серії НОМЕР_1 від 31.03.2016 року (а.с. 2), на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судові витрати слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі наведеного, ст.ст. 15, 16, 22, 1166 ЦК України та, керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 77, 81, 89, 141, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої адміністративним правопорушенням, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , жителька АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 09 липня 2024 року.

Суддя: Яремин М. П.