ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7549/24 Справа № 932/284/24 Суддя у 1-й інстанції - Кудрявцева Т.О. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючої - Городничої В.С.,

суддів: Петешенкової М.Ю., Красвітної Т.П.,

за участю секретаря судового засідання Панасенко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 20 травня 2024 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2024 року ТОВ «Бізнес позика» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (а.с. 1-7), в обґрунтування якого посилалось на те, що між позивачем та відповідачем 08.02.2023 року було укладено договір №455894-КС-006 про надання кредиту у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» шляхом обміну електронними повідомленнями, на виконання умов якого ТОВ «Бізнес позика» було надано останньому кредит у розмірі 46 000,00 грн строком на 16 тижнів та зі сплатою відсотків на рівні: 2% на день фіксована; 1,160% на день знижена.

Згодом, 27.03.2023 року, сторонами було укладено додаткову угоду №1 до вищезазначеного договору, відповідно до умов якої було визначено, що заборгованість відповідача, за договором №455894-КС-006 станом на 27.03.2023 року становить 41 608,59 грн та погоджено, що строк, на який надається кредит, становить 35 тижнів (дата повернення кредиту 09.10.2023 року), процентна ставка: з 27.03.2023 року до 19.06.2023 року 0,8703995% на день, а з 20.06.2023 року 1, 16053261% на день.

З огляду на те, що ОСОБА_1 допустив неналежне виконання умов кредитного договору №455894-КС-006, що призвело до утворення заборгованості, позивач вважав за необхідне звернутися до суду з даним позовом.

Враховуючи викладене, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором №455894-КС-006 від 08.02.2023 у розмірі 125 989,19 грн та вирішити питання розподілу судових витрат.

Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 20 травня 2024 року позов ТОВ «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес позика» заборгованість за договором №455894-КС-006 від 08.02.2023 року у розмірі 122 307,01 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 39 326,59 грн; заборгованості за відсотками 86 662,60 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес позика» понесені витрати по справі сплачений судовий збір у розмірі 2 351,60 грн (а.с. 67-71).

Не погодившись частково із рішенням суду першої інстанції, ТОВ «Бізнес позика» подало апеляційну скаргу (а.с. 85-89), посилаючись на неповне з`ясування всіх обставин справи, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, а також на порушення норм процесуального та невірне застосування норм матеріального права, просить рішення суду змінити в частині часткової відмови в задоволенні позову про стягнення заборгованості за нарахованими та несплаченими (простроченими) процентами за користування кредитом та ухвалити в цій частині нове рішення, яким вказані вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач по справі не скористався своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзиви на апеляційні скарги у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом, але в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду в оскаржуваній частині скасувати з наступних підстав.

Задовольняючи частково позов ТОВ «Бізнес позика» суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обгрунтованості.

Однак в повній мірі погодитись з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду.

Судом першої інстанції встановлено, що 08.02.2023 року між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 в електронній формі було укладено договір №455894-КС-006 про надання кредиту у розмірі 46 000,00 грн строком на 16 тижнів та зі сплатою відсотків на рівні: 2% на день фіксована; 1,160% на день знижена. У договорі також зазначено, що: датою видачі кредиту є 08.02.2023 року, а датою повернення 31.05.2023 року; кредит надається на поточний рахунок позичальника, який відповідає банківській платіжній картці, що наведена у розділі 8 договору; відповідно до розділу 8 договору, позичальником зазначено наступний номер електронного платіжного засобу: НОМЕР_1 .

Також, на підтвердження укладення договору №455894-КС-006 позивачем надано: пропозицію (оферту) укладення Договору №455894-КС-006 про надання кредиту від 08.02.2023 року; прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти договір №455894-КС-006 від 08.02.2023 року; паспорт споживчого кредиту; візуальну форму послідовності дій ОСОБА_1 щодо укладення електронного договору про надання кредиту №455894-КС-006; доказ перерахування коштів у вигляді квитанції №551048622 та №551048253 від 08.02.2023 року на рахунок № НОМЕР_2 .

27.03.2023 року між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 в електронній формі було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору №455894-КС-006, відповідно до умов якої було визначено, що заборгованість ОСОБА_1 за договором №455894-КС-006 станом на 27.03.2023 року становить 41 608,59 грн та погоджено, що строк, на який надається кредит, становить 35 тижнів (дата повернення кредиту 09.10.2023 року), процентна ставка: з 27.03.2023 року до 19.06.2023 року 0,8703995% на день, а з 20.06.2023 року 1, 16053261% на день.

На підтвердження укладення додаткової угоди №1 позивачем надано: пропозицію (оферту) укладення додаткової угоди №1 від 27.03.2023 року; прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти додаткову угоду №1; візуальну форму послідовності дій ОСОБА_1 щодо укладення додаткової угоди №1 до договору про надання кредиту №455894-КС-006.

Відповідно до наведеного позивачем у позові розрахунку, сума боргу ОСОБА_1 станом на 03.01.2024 року становить 125 989,19 грн та складається з: заборгованості за тілом кредита 39 326,59 грн; заборгованості за відсотками 89 662,60 грн.

Згідно наявного у матеріалах справи розрахунку, сума боргу ОСОБА_1 станом на 09.10.2023 року становить 122 307,01 грн та складається з: заборгованість за тілом кредиту 39 326,59 грн, заборгованість за відсотками 86 662,60 грн.

За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Частиною 1 статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

При цьому, ч.1 ст.207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Згідно ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

З аналізу наведених норм слідує, що позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю позику (кредит) в порядку, на умовах та в строк, що передбачені договором, і сплатити проценти за користування кредитними коштами.

Колегія суддів зауважує, що рішення суду оскаржується лише в частині позовних вимог про стягнення заборгованості за нарахованими та несплаченими (простроченими) процентами за користування кредитом, а тому рішення суду в іншій частині не переглядається.

Задовольняючи частково позовні вимоги ТОВ «Бізнес позика» про стягнення заборгованості за нарахованими та несплаченими (простроченими) процентами за користування кредитом суд виходив з того, що позивач позбавлений права нараховувати відсотки у розмірі, встановленому договором після закінчення строку кредитування, а тому заявлена вимога щодо стягнення боргу за відсотками, нарахованими з 10.10.2023 року до 03.01.2024 року, не підлягає задоволенню.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду, оскільки як видно з розрахунку заборгованості наданого позивачем, позивач здійснював нарахування відсотків по 09.10.2023 року, тобто в межах строку кредитування враховуючи умови укладеної додаткової угоди №1 до кредитного договору №455894-КС-006 у розмірі 86 662,60 грн, який і просив стягнути з відповідача та, який і був стягнутий судом першої інстанції, а тому висновки суду щодо часткового задоволення вказаних вимог є безпідставними.

Посилання відповідача ОСОБА_1 на ч. 15 ст. 14 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей, як на підставу звільнення його сплати відсотків за його кредитними зобов`язаннями колегія суддів відхиляє як безпідставні, оскільки, згідно розрахунку заборгованості відсотки нараховувались по 09.10.2023 року, в той час, як відповідач був мобілізований лише 17.04.2024 року, а тому відсутні підстави для застосування ч. 15 ст. 14 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей у даних правовідносинах.

Крім того, судом першої інстанції при визначенні загальної суми заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача зробив арифметичну помилку у зв`язку з чим дійшов до помилкового висновку про стягнення з відповідача загального розміру заборгованості за кредитом саме у розмірі 122 307,01 грн, яка згідно резолютивної частини складається з заборгованості за тілом кредиту - 39 326,59 грн; заборгованості за відсотками 86 662,60 грн, оскільки 39 326,59 грн + 86 662,60 грн = 125 989,19 грн, який і просив стягнути позивач, а не 122 307,01 грн, як було зазначено судом в мотивувальній та резолютивній частині рішення.

Також, суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків в частині розподілу судових витрат, враховуючи на ступне.

Позивачем при зверненні до суду у січні 2024 року з позовом через підсистему Електронний суд було сплачено судовий збір у сумі 2 422,40 грн враховуючи те, що ціна позову зазначена 125 989,19 грн, 1,5% від якої становить 1 889, 84 грн, що є менше 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2024 року становив 3 028,00 грн, а також з урахуванням положень ч. 3 ст. 4 Закону України Про судовий збір так як позов було подано в електронній формі через підсистему Електронний суд.

Разом з тим, суд розподіляючи судові витрати у справі дійшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми судового збору 2 351,60 грн.

Проте, такий висновок зроблений з порушенням норм процесуального права, оскільки враховуючи встановлене вище, суд першої інстанції фактично задовольнив позов позивача в повному обсязі, однак судовий збір стягнув лише частково, а тому наявні правові підстави для скасування рішення суду в цій частині та стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2 422,40 грн.

У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, доходить висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, оскільки встановивши фактичні обставини справи, які мають значення для правильного її вирішення, рішення суду ухвалене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, що відповідно до положень статті 376 ЦПК України є підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду з ухваленням нового рішення про задоволення вказаних позовних вимог в повному обсязі.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України колегія суддів враховуючи задоволення апеляційної скарги, вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача сплачений судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у сумі 2 906,88 грн.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376, 382-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» задовольнити.

Рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 20 травня 2024 року в оскаржуваній частині скасувати з ухваленням нового рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» за кредитним договором №455894-КС-006 від 08.02.2023 року заборгованість за відсотками у розмірі 86 662 (вісімдесят шість тисяч шістсот шістдесят дві) грн 60 коп.

Рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 20 травня 2024 року в частині розподілу судових витрат скасувати та стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» сплачений судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції у сумі 2 422,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» сплачений судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у сумі 2 906,88 грн.

Рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 20 травня 2024 року в іншій частині залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: М.Ю. Петешенкова

Т.П. Красвітна