Провадження №2-зз/369/65/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2024 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.,

секретаря Липченко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м Києві клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Корольова Михайла Андрійовича, державного підприємства «Сетам» про відновлення становища, яке існувало до порушення прав,-

ВСТАНОВИВ:

16.10.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Корольова Михайла Андрійовича, державного підприємства «Сетам» про відновлення становища, яке існувало до порушення прав. Просив скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.11.2023 року у справі №369/19165/23, а саме з:

- належної ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) частини садового будинку площею 53,9 кв.м., що розташований на земельній ділянці під кадастровим номером :04:004:0126 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224).

За ст. 158 ЦПК України клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

У судове засідання особи, які брали участь у розгляді справи, не прибули, про розгляд заяви повідомлялися належним чином. Неявка учасників справи не перешкоджає вирішенню питання про скасування заходів забезпечення позову.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

При розгляді заяви встановлено, що ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.11.2023 року у справі №369/19165/23 заяву адвоката Ільїної Дар`ї Валеріївни, яка представляє інтереси ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви задоволено.

Накладено арешт на:

- належну ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) частину садового будинку площею 53,9 кв.м., що розташований на земельній ділянці під кадастровим номером :04:004:0126 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224).

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.09.2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Корольова Михайла Андрійовича, державного підприємства «Сетам» про відновлення становища, яке існувало до порушення прав задоволено частково.

Визнано недійсними електроні торги з примусової реалізації частина садового будинку АДРЕСА_2 та частини земельної ділянки під кадастровим номером :04:004:0126, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 .

Скасовано постанову приватного виконавця Корольова Михайла Андрійовича від 09.07.2019 року про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, винесеної в рамках виконавчого провадження №57595482.

Скасовано Акт приватного виконавця Корольова Михайла Андрійовича від 09.07.2019 року про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 09.07.2019, складеного в рамках виконавчого провадження №57595482.

Визнано недійсним та скасувати Свідоцтво від 10 липня 2019 року № 2451, виданого приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Саєнко О.О..

Скасовано рішення приватного нотаріуса Саєнко Ольги Олександрівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 47717637 від 10.07.2019 року.

Скасовано рішення приватного нотаріуса Саєнко Ольги Олександрівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 47717909 від 10.07.2019 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.09.2024 року, набрала законної сили 10.10.2024 року.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року: розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно вимог ч. 1, 2 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії ; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Також слід зазначити, що статтею 124 Конституції України, визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 2, 18, 153 ЦПК України, поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини третьої статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. При чому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Відповідно до ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Питання про скасування заходів забезпечення позову судом при ухваленні рішення не вирішено.

Статтею 321 ЦК України, передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Оскільки на даний час провадження по справі закінчено, рішення суду набрало законної сили, позивач (заявник) подав заяву про скасування заходів забезпечення позову, враховуючи наявність арешту, що порушує права власника та суперечить приписам статей 319, 321 ЦК України, суд вважає за можливе скасувати заходи забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.73, 210, 158, 293 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 листопада 2023 року про забезпечення позову у цивільній справі №369/19165/23, шляхом зняття арешту з:

- частини садового будинку площею 53,9 кв.м., що розташований на земельній ділянці під кадастровим номером :04:004:0126 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224) та належної ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ