Справа № 752/9175/24
Провадження № 2/752/4824/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02 вересня 2024 року місто Київ

Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Ольшевської І.О.,

за участю секретаря судових засідань Стороженко С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інстафінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

До Голосіївського районного суду м. Києва надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Інстафінанс», за результатом розгляду якого позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість у розмірі 68 509,40 грн., з яких 20 248,00 гривень заборгованість за кредитним договором № ID6689342 в інформаційно-телекомунікаційній системі Компанії за № ID 1381656, у тому числі 5 200,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 2 048,00 гривень - заборгованість по процентах, які були нараховані за користування кредитними коштами, 13 000,00 гривень - заборгованість за процентною ставки в день для періоду, що перевищує початково зазначену тривалість кредиту, та з яких 48 261,40 гривень заборгованість за Кредитним договором № IU 8628941 в інформаційно-телекомунікаційній системі Компанії за №IU 2853036, у тому числі 13 000,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 2 761,40 гривень - заборгованість по процентах, які були нараховані за користування Кредитними коштами, 32 500,00 гривень - заборгованість за процентною ставки в день для періоду, що перевищує початково зазначену тривалість кредиту, судовий збір у розмірі 3028,00 гривень та понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі - 2 000,00 гривень.

В обґрунтування позову вказує, що 5.10.2020 року між позивачем та відповідачем було укладено два кредитні договори (№ ID6689342 та № IU 8628941) через інформаційно-телекомунікаційну систему компанії «Інстафінанс». Відповідно до умов цих договорів, позивач надав відповідачу грошові кошти у вигляді кредиту, який відповідач зобов`язалась повернути у визначені строки, сплативши проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання, передбачені договорами. Відповідач не виконала свої зобов`язання за кредитними договорами, внаслідок чого виникла заборгованість. Сума боргу складається із заборгованості за основною сумою кредиту, нарахованих процентів за користування кредитом. Позивач надав відповідачу грошові кошти у вигляді кредиту відповідно до умов договорів. Як зазначає позивач вказане підтверджується наданими доказами, включаючи копії

кредитних договорів, додатки до них та розрахунки заборгованості, які додаються до позовної заяви. Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогами погасити заборгованість добровільно. Зокрема, 19.03.2024 року було надіслано вимогу щодо добровільного погашення боргу, яка залишилася без відповіді. Відповідач не вжила заходів для задоволення вимог, що стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою судді від 06.05.2024 року за вказаною позовною заявою відкрито провадження та вирішено подальший розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем реєстрації юридичної адреси відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 ЦПК України.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України).

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом встановлено, що загальними умовами договору кредитної лінії розробленими позивачем визначений порядок укладення договору за допомогою дистанційних засобів.

Відповідно до пункту 1 загальних умов договір кредитної лінії, який укладається між сторонами у разі надання кредиту, складається зі спеціальних умов договору кредитної лінії (надалі іменуються як спеціальні умови кредиту) та загальних умов договору кредитної лінії (надалі іменуються як загальні умови кредиту), а також будь-яких змін або доповнень до них.

Так, пунктом 2.1. загальних умов договору кредитної лінії визначено, що встановлення договірних відносин між сторонами за допомогою дистанційних засобів забезпечується таким чином: 2.1.1. на порталі позичальник повинен заповнити заяву шляхом введення необхідної суми кредиту та строку оплати, а також надати (завантажити) інші дані та документи, що вимагаються. Також, якщо буде використовуватися електронний платіж, посилання на постачальника таких послуг повинно відкриватися у полі, в якому позичальник повинен ввести реквізити своєї платіжної картки. Після заповнення вищезазначеної заяви: 2.1.1.1. позичальник створює особистий кабінет на порталі, шляхом виконання вказівок, викладених на порталі; 2.1.2.2. позичальнику надається пропозиція кредитодавця спеціальних умов кредиту на основі інформації, наданої в заяві (надалі іменується як «пропозиція»), якщо позичальник під час обробки заяви змінив інформацію, надану в заяві (наприклад, запитувану суму), нова пропозиція буде надана на основі нововведених умов. За запитом позичальника кредитодавець повинен надати позичальнику пропозицію в паперовому вигляді чи на іншому довговічному носії. позичальник має право проаналізувати пропозицію та порівняти її з пропозиціями конкурентів; 2.1.1.3. натискаючи кнопку «прийняти», позичальник підтверджує надання кредитодавцю згоди на (І) використання персональних даних позичальника для ідентифікації позичальника, для оцінки кредитоспроможності (платоспроможності) позичальника та для виконання договору відповідно до політики конфіденційності; (ІІ використання порталу відповідно до умов користування порталом; (ІІІ) встановлення договірних відносин з кредитодавцем, як передбачається договором, та (ІV) складення договору; 2.1.2. код підтвердження (надалі іменується як «код підтвердження») буде надіслано кредитодавцем на номер телефону позичальника. шляхом введення коду підтвердження позичальник підписує та приймає пропозицію та підтверджує укладення договору на основі загальних умов кредиту згідно норм ЗУ «Про електронну комерцію»; 2.1.3. після подання заяви кредитодавець оцінює кредитоспроможність (платоспроможність) позичальника самостійно або за допомогою уповноважених постачальників послуг. надання кредиту та зміна суми кредиту може надаватися в межах ліміту кредитної лінії, та на основі оцінки кредитоспроможності (платоспроможності) позичальника, на власний розсуд кредитодавця.

Пунктом 2.2. загальних умов встановлено, що з метою перевірки даних платіжної картки позичальника позичальник уповноважує кредитодавця вирахувати суму в розмірі (...) грн. з платіжної картки позичальника, яка буде відшкодована кредитодавцем позичальнику після завершення процедури перевірки, але не пізніше, ніж протягом наступних семи робочих днів; або зарахувати на платіжну картку позичальника суму в розмірі(...) грн., заблокувати дану суму та вирахувати її з платіжної картки позичальника під час завершення процедури перевірки.

Згідно з пунктом 2.3. загальних умов одержання позичальником суми кредиту, зазначеної в спеціальних умовах кредиту або додатковій угоді до спеціальних умов кредиту, підтверджує факт того, що договір або додаткову угоду до спеціальних умов кредиту, на підставі наступної (повторної) заяви та / або запиту позичальника у відповідності з договором, між сторонами було укладено за допомогою дистанційних засобів.

Договір, включаючи його додаткові угоди, укладений за допомогою дистанційних засобів, мас таку ж силу, як і договір, підписаний у паперовому вигляді (пункт 2.4. загальних умов).

Так, 5.10.2020 року між ТОВ «Інстафінанс» та відповідачем було укладено: договір кредитної лінії № IU8628941, договір кредитної лінії № ID6689342 в інформаційно-телекомунікаційній системі компанії позивача.

Відповідно до спеціальних умов для короткострокового кредиту договору кредитної лінії № IU8628941, ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 4000 грн., процентна ставка - 1,42% на день, процента ставка вдень для періоду, що перевищує початково зазначену тривалість кредиту 1,5%, строк оплати 30 днів, дата повного погашення 04.11.2020р.

Крім того, 05.10.2020 між сторонами укладено додаткову угоду № АМ 6003158 до спеціальних умов для короткострокового кредиту договору кредитної лінії № IU8628941, відповідно до якої відповідач отримала кредит у розмірі 9000 грн., процентна ставка - 1,37% на день, процента ставка вдень для періоду, що перевищує початково зазначену тривалість кредиту 1,5%, строк оплати 30 днів, дата повного погашення 04.11.2020р.

Згідно з наданим витягом з журналу дій інформаційно-телекомунікаційної системи, ТОВ «Інстафінанс» 5.10.2020 року здійснило успішний переказ кредитних коштів у розмірі 4 000,00 грн на платіжну картку, пов`язану з клієнтом ОСОБА_1 за № договору IU8628941, номер заявки - 829602, маскований номер платіжної картки - НОМЕР_1 . Переказ був здійснений о 18:30:47, і його статус зазначений як успішний.

Також, згідно з наданим витягом з журналу дій інформаційно-телекомунікаційної системи, ТОВ «Інстафінанс» 7.10.2020 року здійснило успішний переказ кредитних коштів у розмірі 9 000,00 грн на платіжну картку, пов`язану з клієнтом ОСОБА_1 за № договору IU8628941, номер заявки - 5563972, маскований номер платіжної картки - НОМЕР_1 . Переказ був здійснений о 15:54:11, і його статус зазначений як успішний.

Крім того, відповідно до довідки АТ «Таскомбанк» 05.10.2020 проведено перерахування коштів у розмірі 4000 грн., а 07.10.2020 - 9000 грн. на картку отримувача НОМЕР_1 .

Ця інформація підтверджує факт надання кредитних коштів ОСОБА_1 у розмірі 4000 грн. та 9000 грн. відповідно до умов договору та умов додаткової угоди до договору.

Довідкою про ідентифікацію від ТОВ «ІНСТАФІНАНС», підтверджено, що клієнт ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) уклала договір 05.10.2020 № IU8628941. Зазначено, що фінансовий номер телефону позичальника - НОМЕР_3 , а електронна адреса - ІНФОРМАЦІЯ_1 Позичальник на підстави заявок на кредит отримала два кредити: один на суму 4 000,00 грн під 600% річних з використанням OTP-пароля 6WSPZ3, поданий о 18:26:40 05.10.2020, з датою банківського переказу о 18:30:47 того ж дня; інший кредит на суму 9 000,00 грн під 552% річних з OTP-паролем 7VV58F, поданий о 18:31:39 05.10.2020, з датою банківського переказу 07.10.2020 о 15:54:11.

З витягу з журналу дій інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «ІНСТАФІНАНС» № IU8628941, оформленого на ім`я клієнта ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), вбачається, що клієнт використовував одноразові ідентифікатори (OTP) для підтвердження дій у системі. Перший OTP був відправлений 05.10.2020 о 18:36:19 (6W5PZ3) та введений клієнтом того ж дня, а другий OTP - 07.10.2020 о 15:44:39 (7VV58F) і введений 10.07.2020 о 15:42:00.

За кредитним договором № IU8628941 у відповідача виникла заборгованість за кредитом у розмірі 48261,40 грн., з яких 13 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 2761,40 грн. - заборгованість за процентами для початково зазначеної тривалості; 32 500 грн. - заборгованість за процентною ставкою в день для періоду, що перевищує початково зазначену тривалість кредиту.

19.03.2024 за вих. № 0179 позивач направив ОСОБА_1 досудову вимогу про порушення основного зобов`язання із вимогою про сплату суми заборгованості у розмірі 48261,40 грн. 00 грн. протягом 30 календарних днів з дати отримання даної претензії.

Крім того, відповідно до спеціальних умов для короткострокового кредиту договору кредитної лінії № ID6689342 від 05.10.2020р., ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 4300 грн., процентна ставка - 1,32% на день, процента ставка вдень для періоду, що перевищує початково зазначену тривалість кредиту 1,5%, строк оплати 30 днів, дата повного погашення 04.11.2020р.

Між тим, 05.10.2020 між сторонами укладено додаткову угоду № АМ 6897521 до спеціальних умов для короткострокового кредиту договору кредитної лінії № ID6689342, відповідно до якої відповідач отримала кредит у розмірі 900 грн., процентна ставка - 1,49% на день, процента ставка вдень для періоду, що перевищує початково зазначену тривалість кредиту 1,5%, строк оплати 30 днів, дата повного погашення 04.11.2020р.

Згідно з наданим витягом з журналу дій інформаційно-телекомунікаційної системи, ТОВ «Інстафінанс» 5.10.2020 року здійснило успішний переказ кредитних коштів у розмірі 4 300,00 грн на платіжну картку, пов`язану з клієнтом ОСОБА_1 за № договору ID6689342, номер заявки - 3094233, маскований номер платіжної картки - НОМЕР_1 . Переказ був здійснений о 19:18:77, і його статус зазначений як успішний.

Також, згідно з наданим витягом з журналу дій інформаційно-телекомунікаційної системи, ТОВ «Інстафінанс» 9.10.2020 року здійснило успішний переказ кредитних коштів у розмірі 9 00,00 грн на платіжну картку, пов`язану з клієнтом ОСОБА_1 за № договору ID6689342, номер заявки - 7478544, маскований номер платіжної картки - НОМЕР_1 . Переказ був здійснений о 15:02:23, і його статус зазначений як успішний.

Крім того, відповідно до довідки АТ «Таскомбанк» 05.10.2020 проведено перерахування коштів у розмірі 4300 грн., а 09.10.2020 - 900 грн. на картку отримувача НОМЕР_1 .

Ця інформація підтверджує факт надання кредитних коштів ОСОБА_1 у розмірі 4300 грн. та 900 грн. відповідно до умов договору та умов додаткової угоди до договору.

Довідкою про ідентифікацію від ТОВ «ІНСТАФІНАНС», підтверджено, що клієнт ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) уклала договір 05.10.2020 № ID6689342. Зазначено, що фінансовий номер телефону позичальника - НОМЕР_3 , а електронна адреса - ІНФОРМАЦІЯ_1 Позичальник на підстави заявок на кредит отримала два кредити: один на суму 4 300,00 грн під 551% річних з використанням OTP-пароля B69T24, поданий о 19:15:25 05.10.2020, з датою банківського переказу о 19:18:17 того ж дня; інший кредит на суму 9 00,00 грн під 585% річних з OTP-паролем 3Q2S44, поданий о 15:01:16 09.10.2020, з датою банківського переказу 09.10.2020 о 15:02:23.

З витягу з журналу дій інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «ІНСТАФІНАНС» № ID6689342, оформленого на ім`я клієнта ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), вбачається, що клієнт використовував одноразові ідентифікатори (OTP) для підтвердження дій у системі. Перший OTP був відправлений 05.10.2020 о 19:15:25 (B69T24) та введений клієнтом того ж дня, а другий OTP - 09.10.2020 о 15:01:16 (3Q2S44) і введений 10.09.2020 о 15:02:00.

За кредитним договором № ID6689342 у відповідача виникла заборгованість за кредитом у розмірі 20248 грн., з яких : 5200 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 2048 грн. - заборгованість за процентами для початково зазначеної тривалості; 13000 грн. - заборгованість за процентною ставкою в день для періоду, що перевищує початково зазначену тривалість кредиту.

19.03.2024 за вих. № 0178 позивач направив ОСОБА_1 досудову вимогу про порушення основного зобов`язання із вимогою про сплату суми заборгованості у розмірі 20248 грн. 00 грн. протягом 30 календарних днів з дати отримання даної претензії.

У відповідності до умов кредитних договорів, позивач надав, а відповідач прийняв у власне користування грошові (кредитні) кошти, які відповідач зобов`язався повернути у строки, визначені у кредитному договорі, сплатити проценти за користування ними та виконати інші зобов`язання, які передбачені кредитними договорами.

З матеріалів справи вбачається, що кредитні договори були укладені у спосіб визначений їх умовами на підставі ЗУ «Про електрону комерцію», позивачем зобов`язання, які полягали у наданні кредитних коштів відповідачу, були виконані, що підтверджується наявними у справі доказами, а відповідач зі свого боку умов кредитних договорів не виконує, внаслідок чого у останньої утворилась заборгованість.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» від 3 вересня 2015 року № 675-VIII зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію» від 3 вересня 2015 року № 675-VIII).

Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ч. 4 ст. 631 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги.

Як зазначає Європейський суд з прав людини в своїй усталеній практиці, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

На підставі досліджених доказів, суд дійшов висновку, що обсяг заборгованості знайшов своє документальне підтвердження, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 68 509,40 грн., з яких 20 248,00 гривень заборгованість за кредитним договором № ID6689342 в інформаційно-телекомунікаційній системі компанії за № ID НОМЕР_4 , у тому числі 5 200,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 2 048,00 гривень - заборгованість по процентах, які були нараховані за користування Кредитними коштами, 13 000,00 гривень - заборгованість за процентною ставки в день для періоду, що перевищує початково зазначену тривалість кредиту, та з яких 48 261,40 гривень заборгованість за кредитним договором № IU 8628941 в інформаційно-телекомунікаційній системі Компанії за № IU 2853036, утому числі: 13 000,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 2 761,40 гривень - заборгованість по процентах, які були нараховані за користування Кредитними коштами, 32 500,00 гривень - заборгованість за процентною ставки в день для періоду, що перевищує початково зазначену тривалість кредиту.

Щодо стягнення судових витрат, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно положень ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що при звернення до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі 3 028 грн. 00 коп.

Також, представник позивача просить відшкодувати позивачу понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 3 148 грн. 05 коп.

Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Враховуючи, що позовні вимоги ТОВ «Інстафінанс» підлягають задоволенню, суд приходить до висновку, що у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь ТОВ «Інстафінанс» підлягають стягненню витрати з оплати судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 3 028 грн. 00 коп., а також витрати на правову допомогу у розмірі 2000, оскільки, стороною позивача надано суду достатні та належні докази, які свідчать про отримання та фактичну оплату позивачем правової допомоги, наданої адвокатом, зокрема: копією рахунку АО «СВК Партнерс» № 44 від 19.04.2024 за надану послугу правової (правничої) допомоги за підготовку, написання та оформлення позовної заяви про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , іпн НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , виставлений у розмірі 2000 грн., який оплачений позивачем 22.04.2024 на суму 2000 грн., що вбачається з копії платіжної інструкції № 11657.

Судові витрати позивача разом становлять суму в розмірі 5028 грн. які мають бути стягнуті з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 141, 247, 258, 259, 354 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Інстафінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інстафінанс» заборгованість у розмірі 68 509,40 (шістдесят вісім тисяч п`ятсот дев`ять грн. 40 коп.) грн., з яких 20 248,00 (двадцять тисяч двісті сорок вісім грн. 00 коп.) грн. заборгованість за кредитним договором №ID6689342 (в інформаційно-телекомунікаційній системі компанії за № ID 1381656), у тому числі 5 200,00 (п`ять тисяч двісті грн. 00 коп.) грн. - заборгованість за тілом кредиту, 2 048,00 (дві тисячі сорок вісім грн. 00 коп.) грн. - заборгованість по процентах, які були нараховані за користування кредитними коштами, 13 000,00 (тринадцять тисяч грн. 00 коп.) грн. - заборгованість за процентною ставки в день для періоду, що перевищує початково зазначену тривалість кредиту та з яких 48 261,40 (сорок вісім тисяч двісті шістдесят одна грн. 40 коп.) грн. заборгованість за кредитним договором № IU 8628941 (в інформаційно-телекомунікаційній системі компанії за № IU 2853036), у тому числі 13 000,00 (тринадцять тисяч грн. 00 коп.) грн. - заборгованість за тілом кредиту, 2 761,40 (дві тисячі сімсот шістдесят одна грн. 40 коп.) грн. - заборгованість по процентах, які були нараховані за користування кредитними коштами, 32 500,00 (тридцять дві тисячі п`ятсот грн. 00 коп.) грн. - заборгованість за процентною ставки в день для періоду, що перевищує початково зазначену тривалість кредиту

3. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інстафінанс» судові витрати у розмірі 5028 (п`ять тисяч двадцять вісім) грн.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Голосіївський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

6. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інстафінанс» (, адреса місцезнаходження: вул. Сурікова буд.3, м. Київ).

Відповідач: ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 )

Повний текст судового рішення складено та підписано 02.09.2024р.

Суддя І.О.Ольшевська