СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 4-с/759/100/24
ун. № 2-2792-1/10
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: П`ятничук І.В.,

за участю секретаря судових засідань Бондаренко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу представника Центрального управління справами Міністерства оборони України ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ), боржник ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Представник скаржника ОСОБА_2 який діє в інтересах Центрального управління справами Міністерства оборони України 29.07.2024 року звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із скаргою, в якій просить визнати дії головного державного виконавця Святошинського відділу Савченко А.Г. неправомірними; скасувати постанову від 25.06.2024 у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 про повернення виконавчого документу стягувачу; зобов`язати головного державного виконавця Савченко А.Г. здійснити виклик боржника з приводу виконавчого листа виданого Святошинським районним судом м. Києва від 12.08.2011 № 2-2792-1/10, у разі якщо боржник без поважних причин не з`явиться за викликом виконавця, зобов`язати головного державного виконавця Савченко А.Г. звернутись до суду щодо застосування приводу до боржника; зобов`язати головного державного виконавця Святошинського відділу Савченко А.Г. звернутись до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника.

В обґрунтування скарги посилався на те, що у провадженні Святошинському ВДВС у м. Києві Центрального МУЮ у м. Києві знаходилось виконавче провадження № НОМЕР_1 відкрите на підставі виконавчого листа № 2-2792-1/10 виданого 12.08.2011 року Святошинським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь 30-ї автомобільної бази Генерального штабу Збройних сил України матеріальної шкоди у розмірі 40431,08 грн. 20.11.2023 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1.

25.06.2024 головним державним виконавцем Савченко А.Г. було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу у виконавчому провадженні № НОМЕР_1.

Зазначив, що у відповідності до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» головним державним виконавцем Савченко А.Г. не було вжито передбачених Законом заходів щодо примусового виконання рішення суду та не в повному обсязі було вчинено виконавчі дії.

На підставі викладеного просив скаргу задовольнити.

Представник скаржника в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, якою скаргу підтримує, просить задовольнити та розгляд скарги провести за його відсутності.

Державний виконавець у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про день та час розгляду скарги, причини неявки суду не відомі.

Суд, дослідивши матеріали скарги, встановив наступне.

Відповідно до ст. 447, 448 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 21.09.2010 року у цивільній справі № 2-2792-1/10 стягнуто з ОСОБА_1 на користь 30-ої автомобільної бази Генерального штабу Збройних сил України матеріальну шкоду у розмірі 40431,08 грн.

12.08.2011 року Святошинським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист по цивільній справі № 2-2792-1/10.

З матеріалів справи вбачається, що 20.11.2023 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 з виконання виконавчого листа № 2-2792-1/10 виданого 12.08.2011 року.

25.06.2024 головним державним виконавцем Савченко А.Г. було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 на підставі п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі статтею 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 2 частини першої ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

Частиною першою статті 39 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено випадки коли виконавче провадження підлягає закінченню.

Відповідно до пункту 3.17 Інструкції № 512/5 у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу, державний виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту тощо).

З огляду на норми ЗУ «Про виконавче провадження», у разі повернення виконавчого документа стягувачу, виконавче провадження не є закінченим.

Чинний Закон України «Про виконавче провадження» також передбачає право стягувача, у разі повернення йому виконавчого документу, повторно пред`явити виконавчий документ до виконання (частина п`ята статті 37 Закону ).

Судом встановлено, що 25.06.2024 року головний державний виконавець повернув виконавчий документ відповідно до пункту 2 частини першої статті 37 ЗУ «Про виконавче провадження», згідно з яким виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Враховуючи положення п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», повернення виконавчого документа стягувачу у разі відсутності у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними не означає закінчення (закриття) виконавчого провадження і не тягне за собою наслідків у вигляді неможливості розпочати його знову та не позбавляє стягувача права повторно звернутися до органу державної виконавчої служби (приватного виконавця) за виконанням судового рішення протягом встановлених законом строків, також не позбавляє стягувача звернутися до суду з заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Іванов проти України» (остаточне від 15.01.2010) визнав порушення пункту 1 статті 6 Конвенції та статті 1 Першого протоколу, внаслідок тривалого невиконання рішення суду. При цьому в рішенні Суду зазначено: «…51. право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін… Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок …».

Виходячи з викладених вище обставин, суд прийшов до висновку, що дії зобов`язати головного державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Савченко А.Г. відповідають нормам Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи наведене, суд не вбачає підстав для визнання неправомірними дій головного державного виконавця Савченка А.Г. а отже й для скасування постанови від 25.06.2024 року про повернення виконавчого документу стягувачу.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що скарга представника Центрального управління справами Міністерства оборони України ОСОБА_2, єбезпідставною та такою, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ЗУ «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012року № 512/5 , ст. 12, 81, 260, 448, 450, 451ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги представника Центрального управління справами Міністерства оборони України ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ), боржник ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: І.В. П`ятничук