Провадження № 2-о/537/137/2024
Справа № 537/4553/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.09.2024 суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області Дядечко І.І., перевіривши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління пенсійного фонду України в Одеській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

установив:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, відповідно до якої просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт належності документу, свідоцтва про укладення шлюбу між нею, « ОСОБА_2 та « ОСОБА_3 від 02.03.1975, актовий запис №2 від 02.03.1975, серії НОМЕР_1 .

Суддя, розглянувши заяву встановив наступне..

Відповідно до ч. 1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч.3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Обгрунтовуючи звернення до суду із вказаною заявою, заявник посилається на пункт 6 частини 1 ст.315 ЦПК України, відповідно до якого суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Між тим, із змісту заяви встановлено, що заявник просить встановити факт належності їй свідоцтва про укладення шлюбу між нею, « ОСОБА_2 та « ОСОБА_3 від 02.03.1975, актовий запис №2 від 02.03.1975, серії НОМЕР_1 .

Встановлення даного факту необхідне для вирішення питання «про відмову у проведенні (перерахування) пенсії по втраті годувальника» у відділі пенсійного фонду.

Разом з тим, згідно з ч. 3 ст.315 ЦПК України справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Тобто не можуть бути встановлені факти належності особі документа, який видає орган державної реєстрації актів цивільного стану, зокрема свідоцтва про укладення шлюбу.

Як роз`яснив судам Пленум Верховного Суджу України у п. 12 Постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» N 5 від 31.03.95, заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об`єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 ЦПК, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи.

У листі Верховного Суду України від 01.02.2012 року "Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" роз`яснено, що при вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність.

Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження в ній.

Згідно п. 1 ч. 1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 5 ст. 186 ЦПК України відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що вказана заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому у відкритті провадження у справі необхідно відмовити.

З урахуванням встановлених обставин суддя вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що вона не позбавлена права звернутися для вирішення питання до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання із зявою про внеснення змін до актового запису про шлюб в частині свого прізвища та прізвища особи, з якою зареєстровано шлюб, а у разі відмови такого суб`єкта - оскаржити його рішення в судовому порядку.

Керуючись ст.ст. 186, 293, 315,318 ЦПК України, суддя, -

постановив:

У відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління пенсійного фонду України в Одеській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали суду.

Повна ухвала суду складена та підписана 02.09.2024.

Суддя І.І. Дядечко