Провадження № 22-ц/801/1670/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Грушковська Л. Ю.
Доповідач:Войтко Ю. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2024 рокуСправа № 127/35140/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Войтка Ю. Б.,

суддів Міхасішина І. В., Стадника І. М.,

учасники справи:

позивач - Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант",

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», в інтересах якого діє адвокат Білинова Анастасія Вікторівна, на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 13 травня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Грушковської Л. Ю. в залі суду в м. Жмеринка Вінницької області,

у цивільній справі № 127/35140/23 за позовом Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів в порядку регресу,

встановив:

Короткий зміст вимог

У листопаді 2023 року Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (ТДВ СК «Альфа - Гарант») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів в порядку регресу.

Позов мотивований тим, що 11 липня 2021 року між сторонами було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на автомобіль «Peugeot EXPERT», державний номерний знак НОМЕР_1 , оформлений Полісом № АТ-.

18 листопада 2021року о 19:10 год. по вул. Лебединського, 19 в м. Вінниця водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Peugeot EXPERT», державний номерний знак НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «RENAULT DOKKER», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який зупинився попереду, та внаслідок інерційного руху здійснив зіткнення з транспортним засобом «VOLKSWAGEN CADDY», номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який також від інерційного удару здійснив зіткнення з транспортним засобом «FIAT SCUDO», внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та було завдано матеріальних збитків.

Своїми діями ОСОБА_4 порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Крім того, 18.11.2021 о 19:10 год. у м. Вінниця по вул. Лебединського, 19 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Peugeot expert», державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння огляд проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою приладу Drager ALCOTEST 7510 ARMF292, проба позитивна 1,56 проміле.

ТДВ СК «Альфа-Гарант» виплавит страхове відшкодування власнику пошкодженого майна, а тому має право регресу у розмірі фактично понесених витрат.

На підставі викладеного позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість у загальному розмірі 77581,96 грн, витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00грн, та судовий збір у сумі 2684,00 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що позивачем до позовної заяви не надано належним, чином завірені копії постанов про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а також позивач не виконав вимоги ухвали суду про витребовування документів, тому суд дійшов висновку про не доведеність позивачем наявності вини ОСОБА_1 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У червні 2024 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 28 червня 2024 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Войтко Ю. Б., судді: Міхасішин І. В., Стадник І. М

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 03 липня 2024 року, поновлено строк на апеляційне оскарження та відкрито апеляційне провадження у справі, надано відповідачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та витребувано матеріали цивільної справи з місцевого суду.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 17 липня 2024 року справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив матеріали справи, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. Так, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. Судом зазначено, що позивачем були надані постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 22 грудня 2021 року, та від 12 січня 2022 року роздруковані з ЄДРСР, однак це не є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, адже ЄДРСР забезпечує широкий доступ громадян до судових рішень. В Законі України «Про доступ до судових рішень» від 22.12.2005 N? 3262- IV (далі - Закон) визначено основні принципи відкритості судових рішень та зазначено, що рішення суду оголошується прилюдно, крім випад коли розгляд справи проводиться у закритому судовому засіданні. Судом першої інстанції було порушено норми процесуального законодавства, а саме п. 11,12, 13, ст. 187 ЦПК України, оскільки суд убачаючи недоліки позовної зави після відкриття провадження, згідно ст. 175, 177 цього кодексу не пізніше наступного дня постановляє ухвалу про залишення без руху та надає строк для його усунення, якщо позивачем не були усунені недоліки то суд таку позовну заяву згідно п. 13 ст. 187 ЦПК України залишає без розгляду. Суд першої інстанції відмовив у задоволені позову в цілому, а не залишив позовну заяву без розгляду, чим позбавив ТДВ СК «Альфа-Гарант» права повторного звернення до суду з цим позовом, після усунення зазначених судом недолків. Судом першої інстанції узагалі не були дослідженні обставини справи, докази які сторони подали.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

Відповідач ОСОБА_1 у встановлений судом строк відзив на апеляційну скаргу не надав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Встановлено, що відповідно до полісу АТ/1019791 ОСОБА_4 є страхувальником транспортного засобу «PEUGEOT EXPERT», державний номерний знак НОМЕР_1 , страховий ТДВ СК «Альфа-Гарант» (а.с. 6).

Відповідно до копії повідомлення про ДТП від потерпілого від 22.11.2021 ОСОБА_3 стояв в заторі на автомобілі «Volkswagen Caddy», державний номерний знак НОМЕР_4 , відчув удар, вийшов з машини і побачив ДТП за участю 4 автомобілів, з яких його автомобіль був третій. Від удару його автомобіль відкинуло на авто, що було попереду.

Відповідно до копії повідомлення особи, відповідальність якої застраховано про ДТП від 19.11.2021 ОСОБА_1 під час руху в сторону вул. Чехова скоїв наїзд на попереду стоячі автомобілі машини і по інерції зіткнулися ще дві машини.

Згідно копії постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 22.12.2021 визнано винним ОСОБА_1 у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Відповідно до копії постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 12.01.2022 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік.

Разом з тим, матеріали позовної заяви не місять доказів вини відповідача як правопорушника ДТП.

У зв`язку з чим суд першої інстанції вважав, що за вказаних обставин позивач не довів суду, що саме відповідачем були порушені його права та інтереси, які потребують захисту вказаним ним способом, доказів вини відповідача в утворенні регресної заборгованості не надав, тому в задоволенні позову відмовлено.

Позиція суду апеляційної інстанції

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно положень частини першої статті 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведені норми, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно зі статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується у повному обсязі на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Статтею ст. 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Згідно копії платіжної інструкції від 14.01.2022 №26341 ТДВ СК «Альфа-Гарант» виплатило ОСОБА_3 страхове відшкодування в розмірі 20 755,96 грн.

Згідно рішення Вінницького міського суду від 22 серпня 2023 року у справі № 127/14570/22 стягнуто з ТДВ СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_3 56 826,18 грн. недоплаченого страхового відшкодування.

Таким чином страхова виплата на відшкодування матеріальної шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою, що сталася з вини ОСОБА_1 18.11.2021 та виплачена потерпілому ТДВ СК «Альфа-Гарант», становить 77 582,14 грн. Натомість позивач просить стягнути з відповідача на користь ТДВ СК «Альфа-Гарант» 77 581,96 грн.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18) Верховний Суд зазначив про те, що «відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов».

Відповідно до пункту 38.1.1 «а» статі 38 Закону України від 01 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 грудня 2021 року у справі № 127/32664/21 визнано винним ОСОБА_1 у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Відповідно до постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 12.01.2022 у справі № 127/32520/21 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік.

Представник позивача у своїй позовній заяві посилався та надав суду копії постанов Вінницького міського суду Вінницької області від 22 грудня 2021 року та 12 січня 2022 року отримані з ЄДРСР.

Натомість, суд першої інстанції не узяв такі докази до уваги посилаючись на те, що копії постанов не дають можливості встановити особу правопорушника, позивач не довів наявність вини ОСОБА_1 .

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Єдиний державний реєстр судових рішень (ЄДРСР) - це державна інформаційна система, що входить до складу Єдиної судової інформаційної системи і забезпечує збирання, облік (реєстрацію), накопичення, зберігання, захист, пошук та перегляд інформаційних ресурсів реєстру та їхніх образів. ЄДРСР забезпечує широкий доступ громадян до судових рішень, що є важливою умовою для підвищення довіри до судів України, а також дієвою формою громадського контролю за законністю та обгрунтованістю судових рішень.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України № 3262-1У від 22 грудня 2005 року «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Повний доступ до інформаційних ресурсів Реєстру надається: суддям, працівникам апаратів судів, членам Вищої ради правосуддя та уповноваженим працівникам секретаріату Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Також апеляційний суд звертає увагу, що обставини, на які вказує суд першої інстанції як недоведені, встановлені у рішенні Вінницького міського суду Вінницької області від 22 серпня 2023 року у справі № 127/14570/22.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до вимог пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення, або змінити рішення.

За приписами частини першої статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно частини другої статті 376 ЦПК України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню; порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, з урахуванням диспозитивності цивільного судочинства, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Щодо судових витрат

Згідно з частиною 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Апеляційним судом рішення суду першої інстанції скасовується з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог, а тому апеляційний суд скасовує це ж рішення в частині розподілу судових витрат та змінює їх розподіл.

Відповідно до частин першої, другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Матеріалами справи встановлено, що позивачем ТДВ СК «Альфа - Гарант» сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2684,00 грн, який підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

За подання апеляційної скарги ТДВ СК «Альфа - Гарант» сплачено 4 026 грн.

Оскільки апеляційну скаргу ТДВ СК «Альфа - Гарант» задоволено, то з ОСОБА_1 на його користь слід стягнути судовий збір за подання позовної заяви у сумі 2684,00 та за подання апеляційної скарги у сумі 4 026 грн.

Згідно з вимогами статей 137, 141 ЦПК України на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правничої допомоги, рахунки тощо.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 зроблено висновок, що:

«витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено».

На підтвердження заявлених витрати на професійну правничу допомогу позивачем подано до суду: витяг з договору про надання правничої допомоги від 14 травня 2019 року, завдання-доручення №192 до договору про надання правничої допомоги, платіжне доручення № ID-183554 від 29 липня 2022 року, акт прийому-передачі наданої правничої допомоги у данній справі, детальний розрахунок та опіс робіт виконаних за договором про надання правничої допомоги від 14.05.2019.

Ураховуючи викладене, результат розгляду цієї справи та заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, апеляційний суд дійшов висновку про стягнення з відповідачів на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» задовольнити частково.

Рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 13 травня 2024 року скасувати скасувати й ухвалити нове судове рішення.

Позов Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (01133, м Київ, б-р Лесі Українки, 26, , ) грошові кошти в порядку регресу у розмірі 77 581,96 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» 2 684,00 грн судового збору сплаченого за подання позовної заяви, 4 026,00 грн судового збору сплаченого за подання апеляційної скарги та 5 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий Ю. Б. Войтко

Судді: І. В. Міхасішин

І. М. Стадник