РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2024 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Заярного А.М.,

з участю секретаря судових засідань Мухи Р.П.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Малика О.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання малолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

18.09.2023 ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернувся в суд з цим позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 35345 грн та документально підтверджені судові витрати в розмірі 10 000 грн.

Стислий виклад позиції позивача.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який відповідно до рішення суду було розірвано. Перебуваючи у зареєстрованому шлюбі у них народилась дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якої являється та записаний відповідач.

Відповідно до рішення Жмеринського міськрайонного суду від 22.11.2011 стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

08.12.2011 на підставі рішення суду позивачу було видано виконавчий лист, який станом на дату звернення з позовом до суду перебуває на виконанні Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), виконавче провадження № НОМЕР_5. Внаслідок неналежного виконання відповідачем вищевказаного рішення суду за ним утворилась заборгованість по виплаті аліментів на утримання доньки з січня 2020 року по 21.06.2023 в розмірі 35345 грн, що підтверджується відповідним розрахунком. Розрахунок неустойки з врахуванням заборгованості по аліментам складає 230599,50 грн, однак зважаючи на положення ч.1 ст. 196 СК України представник позивача просив стягнути з відповідача неустойку в розмірі 100% від наявної заборгованості, в розмірі 35345 грн.

27.10.2023 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якого представник позивача просив задовольнити позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві. Вказав, що військові дії, на які посилається відповідач не звільняють його від обов`язку сплати аліментів на утримання дитини.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 та позивач ОСОБА_1 поданий позов підтримали повністю та просили задовольнити його у повному обсязі. ОСОБА_1 також пояснила, що на сьогодні відповідач платить аліменти справно.

Стислий виклад позиції відповідача.

20.10.2023 від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого він просив в задоволенні позовної заяви відмовити повністю з підстав того, що 09.08.2022 державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) винесено постанову про стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою постановив здійснювати стягнення на доходи, які позивач отримує у ФОП ОСОБА_7 в смт Браїлів Жмеринського району Вінницької області. Про існування даної постанови позивачу було відомо, а тому він був впевнений, що у разі наявності заборгованості по відповідному виконавчому провадженню, заборгованість буде погашена за рахунок відрахувань із його доходів, проте вказана постанова була помилково надіслана державним виконавцем на адресу: АДРЕСА_1 , хоча юридичне місцезнаходження ФОП ОСОБА_7 є АДРЕСА_1 , у зв`язку з даною помилкою конверт із постановою про звернення стягнення на заробітну плату ФОП ОСОБА_7 не був отриманий, а постанова не прийнята до виконання. Дій щодо повторного направлення постанови виконавцем вчинено не було. Також просив прийняти до уваги введений в Україні воєнний стан та карантин. Враховуючи вищевикладене у діях позивача як платника аліментів відсутня будь - яка вина за прострочення сплати аліментів.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 адвокат Малик О.В. позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Також пояснив, що на сьогодні будь-яка заборгованість по аліментам у його клієнта перед позивачем відсутня.

Процесуальні дії, заяви та клопотання.

27.09.2023 ухвалою суду відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

20.10.2023 від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву.

25.10.2023 від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи з викликом (повідомленням) сторін. У зв`язку з чим ухвалою суду справа призначена до розгляду в судовому засіданні на 27.11.2023.

27.10.2023 від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

27.11.2023 справа знята з розгляду у зв`язку з оголошенням на території України повітряної тривоги. В подальшому справа призначена до розгляду на 16.01.2024.

16.01.2024 розгляд справи відкладено на 26.02.2024.

26.02.2024 для перевірки місцезнаходження відповідача представник позивача ОСОБА_2 подав до суду клопотання про витребування доказів, в задоволення якого судом було відмовлено (протокольно).

Фактичні обставини, встановлені судом.

Докази надані позивачем.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являється відповідач - ОСОБА_4 (а.с.7).

Згідно копії довідки про реєстрацію місця проживання особи, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в АДРЕСА_2 , разом за місцем реєстрації матері ОСОБА_1 (а.с.6,8).

Як вбачається з довідки КЗ «Браїлівський ліцей імені В.О. Забаштанського» Жмеринської ОТГ від 28.08.2023 № 01/21-398, ОСОБА_5 навчається в 8-А класі КЗ «Браїлівський ліцей імені В.О. Забаштанського» Жмеринської ОТГ (а.с.9).

Відповідно до копії рішення Жмеринського міськрайонного суду від 04.01.2012 шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 розірвано (а.с.10).

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 22.11.2011 вирішено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.11). 08.12.2011 на підставі рішення суду позивачу було видано виконавчий лист (а.с.12).

Згідно копії довідки Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) по виконавчому провадженню № НОМЕР_5, заборгованість по виплаті аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_5 з 01.01.2020 по 21.06.2023 становить 35345 грн (а.с.13).

31.07.2023 позивачем на адресу відповідача була направлена досудова вимога щодо добровільного досудового порядку вирішення питання про погашення наявної заборгованості зі сплати аліментів (а.с.14-15).

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , 19.07.2017 було зареєстровано шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_8 » (а.с.16).

Докази надані відповідачем.

Державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) винесено постанову по ВП № НОМЕР_5 про стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою постановив здійснювати стягнення на доходи, які позивач ОСОБА_4 отримує у ФОП ОСОБА_7 в АДРЕСА_1 (а.с.36-37). Вказана постанова була надіслана державним виконавцем за адресою: АДРЕСА_1 . ФОП ОСОБА_7 вказаної постанови дежаного виконавця не отримала, що стверджується, доданими до матеріалів справи фото поштового конверта та супровідного листа за підписом старшого державного виконавця Дригант І.В. (а.с.38).

Відповідно до копії оновленого розрахунку заборгованості Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заборгованість ОСОБА_4 по сплаті аліментів по виконавчому провадженню № НОМЕР_5 за період з 01.01.2020 по 01.05.2023 становить 5722,50 грн (а.с.39).

Згідно копії відповіді на запит з Єдиного державного реєстру юридичних осіб. Фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, юридичне місцезнаходження ФОП ОСОБА_7 є АДРЕСА_1 (а.с.40).

Відповідно до копії відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків, ОСОБА_4 отримує заробітну плату від ФОП ОСОБА_7 з 2020 року до 2023 року (а.с.41-43).

Як вбачається з копії постанови Вінницького міського суду від 14.09.2023 провадження у справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 183-1 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП (а.с.91-92).

Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування.

Мотиви суду. Норми права застосовані судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із частиною першою статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.ст. 196, 197 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. З урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами.

За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму N 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Таким чином, під час вирішення питання про стягнення пені за прострочення сплати аліментів боржником, необхідно брати до уваги фактичні обставини, що зумовили виникнення заборгованості, можливість та обізнаність боржника про необхідність утримувати дитину, у тому числі і на підставі відповідного судового рішення, участь боржника у вихованні дитини, що сприятиме його обізнаності щодо потреб дитини, пов`язаних з її матеріальним забезпеченням.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо).

Тлумачення статті 196 СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.

На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин.

Перелік причин з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів.

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 ч. 1 ст. 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості.

Вище вказане узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2020 року у справі N 661/905/19, згідно якого відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи, а не у всіх випадках, крім несвоєчасної виплати заробітної плати, затримки або неправильного перерахування аліментів банками.

Висновки суду.

Відповідно до статей 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи докази надані учасниками справи, беручи до уваги оновлений розрахунок заборгованості відповідача ОСОБА_4 зі сплати аліментів по виконавчому провадженні, відповідно до якого сума заборгованості станом на 30.05.2023 складає 5722,50 грн, суд вважає, що в діях відповідача ОСОБА_4 відсутня винна поведінка щодо несплати заборгованості по аліментах, оскільки відповідач офіційно працює і вважав, що аліменти будуть стягуватись з його заробітної плати, проте у зв`язку з діями державного виконавця, постанова про стягнення на заробітну плату відповідача була помилково направлена не за адресою місцезнаходження роботодавця ФОП ОСОБА_7 , відповідно не була прийнята до виконання, як наслідок розмір заборгованості по аліментам невпинно зростав з незалежних від відповідача причин, що також свідчить про відсутність в нього умислу на ухилення від сплати заборгованості по аліментах, а тому підстав для стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у суду немає, відтак з цих підстав суд вважає, що позов до задоволення не підлягає.

Розподіл судових витрат між сторонами.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову судові витрати слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись статтями 3-13, 141, 76-83, 89, 259, 263-265, 430 ЦПК України, Суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 273 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_4 ).

Суддя Андрій ЗАЯРНИЙ

Дата складання повного судового рішення 29.02.2024