№ 2/183/1399/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2024 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Парфьонова Д. О., за участю: секретаря судового засідання Моісєєва К. А., представника відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_2 про:

- стягнення з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованості за кредитним договором № б/н від 17 липня 2013 року у розмірі 34 132,67 грн станом на 30 листопада 2023 року, яка складається з: 6 097,53 грн - заборгованості за кредитом; 784,17 грн - заборгованості за відсотками за користування кредитом, 27 250,97 грн - штрафу, -

В С Т А Н О В И В:

у грудні 2023 року Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (надалі - позивач, Банк) звернулось до суду з цим позовом.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 17 липня 2013 року ОСОБА_2 (надалі - відповідач, Позичальник) приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку (надалі - Умови та Правила) з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку, відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідно до п. 2.1.2.3 та 2.1.2.4 Умов та Правил, Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк на боргові зобов`язання за Кредитом і Овердрафтом нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами Банку, що підтверджується п. 2.1.12.6 Умовами та правилами надання банківських послуг. пунктом 1.3.2.3 Умов та Правил передбачена можливість здійснювати зміну Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому Банк, за винятком випадків зміни розміру наданого Кредиту (кредитного ліміту), зобов`язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати Клієнта, зокрема у виписці по Картрахунку. Якщо протягом 7 днів Банк не одержав повідомлення від Клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що Клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку Кредиту (кредитного ліміту) Банк залишає за собою в однобічному порядку, за власним рішенням Банку та без попереднього повідомлення Клієнта.

Банк свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору.

Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Зазначену суму, а також судові витрати позивач просить стягнути з відповідача. Посилаючись на п. 2.1.5.5, 2.1.5.6, 2.1.5.7, 2.1.4.2, 2.1.12.6.1 Умов та Правил позивач вказує, що у зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 30 листопада 2023 року має заборгованість 34 132,67 грн, яка складається з: 6 097,53 грн - заборгованість за кредитом; 784.17 грн - заборгованість по відсоткам; 27 250,97 грн - штрафи. Позивач неодноразово вживав заходів досудового врегулювання спору шляхом направлення відповідачу SMS-повідомлень та дзвінків з вимогою виконати взяти на себе зобов`язання. Відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договорами не погашає, що є порушенням законних прав позивача.

Постановленою суддею ухвалою від 02 січня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження та відкрите провадження у справі, призначене судове засідання.

29 січня 2024 року судом отримано відзив на позовну заяву, в якому відповідач указав, що позовні вимоги АТ «Акцент-Банк» не підлягають задоволенню, оскільки договір споживчого кредиту є таким, що не відповідає чинному законодавству України та є несправедливим. Указує, що Банком перед укладенням договору не надавався окремий письмовий документ в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Повної інформації про умови кредитування, а також орієнтовану сукупну вартість кредиту відповідач не мав. Зазначає, що підписував Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил, але не був ознайомлений з варіантами повернення кредиту, відомостями про те, від кого він, як споживач, можу одержати докладнішу інформацію та про переваги та недоліки пропонованих схем кредитування, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги та можливість дострокового повернення кредиту та його умови. Знань, необхідних для здійснення правильного вибору товарів (робіт, послуг) іззапропонованих на ринку, а також для оцінки договорів щодо їх придбання, які нерідко мають вид формуляра або іншу стандартну форму він не має.

Посилається на те, що з договору споживчого кредиту вбачається відсутність детального розпису загальної вартості кредиту, що не відповідає ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Договір не відповідає п. 3.2, 3.3, 3.4 розділу 3 Постанови Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року, якою затверджено Правила надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту. Зазначає, що оскільки проценти входять до ціни договору, ціна договору є несправедливою.

Вказує, що в нього немає ніякого майна, навіть заробітної плати, між ним та позивачем припинені договірні взаємовідносини в 2018 році і пройшов строк більше 5 років, тому вважає, що позивач пропустив строк позовної давності, передбачений ст. 257 ЦК України.

Зазначає, що орієнтовані витрати у цій справі складаються з правової допомоги адвоката при складанні відзиву - 2 000,00 гривень.

29 січня 2024 року, разом з відзивом, відповідачем подано окрему заяву про застосування позовної давності у спорі.

27 лютого 2024 року судом отримано заперечення представника позивача, які суд оцінює, як відповідь на відзив. У запереченнях представник указує, що відповідач в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов і Правил підтвердив під розпис факт ознайомлення з Умовами і Правилами та зобов`язався в подальшому регулярно знайомитись зі змінами до них, викладеними на сайті Банку. З розрахунку заборгованості вбачається, що боржник користувався кредитом, тобто ознайомився з Умовами і Правилами і погодився з ними, оскільки даний кредитний договір є договором оферти. Банком, станом на час укладання договору, на виконання відповідних положень Закону України «Про захист прав споживачів», надано всю необхідну інформацію в письмовому вигляді, результатом чого є факт підписання сторонами кредитного договору. Законом не встановлений обов`язок кредитора на відібрання підпису позичальника під наданою інформацією. Своїм підписом під ретельно прочитаним кредитним договором позичальник підтвердив факт виконання банком усіх переддоговірних формальностей, щодо яких є застереження у чинному на той час законодавстві, в тому числі й постанові правління НБУ № 168 від 10 травня 2007 року і саме це є доказом обізнаності позичальника з усіма умовами кредитування на момент підписання кредитного договору. Посилається на використати позицію Верховного Суду щодо природи даних відносин та дійсності Умов і Правил, ще викладена в постанові Верховного Суду від 09 липня 2018 року у справі №202/19403/13-ц. постанові Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі № 705/6051/15-ц та постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 265/7652/15-ц, постановах Верховного Суду України у справах № 203/7644/13-1 (61-963св18) та № 2604/29253/12-ц (61-2741св18). Звертає увагу на той факт, що відповідач підписавши Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правилсам погодився, як з Умовами та Правилами, так і з необхідністю самостійного ознайомлення на сайті Банку з їх оновленими версіями.

Щодо процентів указує, що Позичальник отримав кредитну картку та скористався кредитними коштами, тобто він погодився з умовами, що діяли на момент зняття коштів (ч. 2 ст. 638, ч. 2 ст. 642 ЦК України, фактичне прийняття пропозиції до укладання договору дією) і повинен сплачувати процентну ставку.

Стосовно позовної давності зазначає, що останній платіж по кредиту відповідач здійснив 20 травня 2022 року в розмірі 213,34 грн. Ці дії свідчать про визнання відповідачем свого боргу та переривання перебігу строку позовної давності. Оскільки 02 січня 2024 року судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі, то Банком не пропущено строк позовної давності.

З приводу розрахунку заборгованості та банківської виписки вказує, що на підтвердження вірності розрахунку до матеріалів справи додано банківську виписку, яка є первинним бухгалтерським документом, в якій відображено і використання відповідачем кредитного ліміту. Також до матеріалів справи додано довідку про видачу картки та довідку про встановлення/зміну кредитного ліміту, ініціатором встановлення/зміни кредитного ліміту може бути як Банк, так і сам Клієнт, та заборгованість виникла в результаті витрачання кредитних коштів, а встановлення кредитного ліміту є лише можливістю їх використання, а не обов`язком клієнта.

Постановленою судом ухвалою від 17 квітня 2024 року витребувано докази у справі. Зобов`язано Акціонерне товариство «Акцент-Банк» надати Новомосковському міськрайонному суду Дніпропетровської області інформацію про спосіб та контрагентів операцій з поповнення рахунку ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ; рахунок НОМЕР_2 ), відкритого за договором б/н від 17 липня 2013 року із вказівкою даних про платника, його рахунок, спосіб транзакції, пристроїв, за допомогою яких здійснено транзакцію: 08 квітня 2020 року о 19:41 на суму 0,04 грн; 08 квітня 2020 року о 20:01 на суму 4,12 грн; 20 травня 2022 року о 17:19 на суму 207,54 грн; 20 травня 2022 року о 17:25 на суму 5,80 грн.

29 квітня 2024 року судом отримано заяву позивача, згідно з якою повідомлено, що операції 08 квітня 2020 року о 19:41 на суму о 0,04 грн; 08 квітня 2020 року о 20:01 на суму 4,12 грн; 20 травня 2022 року о 17:19 на суму 207,54 грн; 20 травня 2022 року о 17:25 на суму 5,80 грн зараховані на рахунок НОМЕР_3 від депозитних договорів та закінченню їх строку відповідно до умов договору.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, разом із позовною заявою надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, а у разі неявки в судове засідання відповідача - ухвалити рішення в заочному порядку.

Представник відповідача у судовому заперечив проти задоволення позову повністю з підстав, указаних у відзиві. Пояснив, що нараховані відповідачеві штрафи та відсотки є неадекватними. Вказав на закінчення дії виданої відповідачеві картки та те, що останню транзакцію за кредитною карткою відповідач вчиняв у грудні 2016 року. Доручень відповідача на вчинення дій за допомогою коштів на рахунку, відкритому на виконання спірного договору не було.

Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

Судом установлено, що 17 липня 2013 року між ПАТ «Акцент-Банк», яке є правонаступником позивача внаслідок змін організаційно-правової форми та назви /а.с.50, зворот-51, 51, зворот, 52, 52, зворот - 56/, та ОСОБА_2 укладений договір про надання банківських послуг, що підтверджується анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку /а.с.40-41/. Своїм підписом у Анкеті-Заяві відповідач підтвердив факт отримання повної інформації про умови кредитування в А-БАНКУ та дав згоду, що дана заява разом пам`яткою клієнта та Правилами надання банківських послуг, Тарифами складають між ним і Банком договір про надання банківських послуг. Підтвердив, що ознайомився та згоден з Умовами та Правилами, Тарифами банку, які були надані йому у письмовому виді для ознайомлення. Підтвердив, що ознайомлений та згоден з умовами та правилами надання послуги накопичення «Скарбничка», згодний на оформлення даної послуги. Підписуючи заяву дає дозвіл на обробку банком всіх його персональних даних з метою та на умовах, встановлених у договорі про надання банківських послуг, підтверджуючи, що я повідомлений про свої права, пов`язані зі зберіганням та обробкою його персональних даних, визначених чинним законодавством, про мету збору даних та осіб, яким передаються його персональні дані. При оформленні платіжної карти «Кредитка Універсальна» чи карти «Gold». Пам`ятку клієнта, яка містить в тому числі Тарифи та основні умови обслуговування та кредитування отримав та ознайомився з її змістом під розпис. Умови та Правила, розміщені на офіційному сайті А-Банку www.a-bank.com.ua. Взяв зобов`язання виконувати вимоги Умов та Правил, регулярно знайомитися з їх змінами. Не планує здійснення угод за дорученням третіх осіб і в інтересах третіх осіб. Можливість вирішального впливу з боку інших осіб на проведення ним фінансових операцій відсутня. У разі появи такої особи (контролера) зобов`язується повідомити про це банк.

До позову додано роздруківку витягу з Умов та Правил надання банківських послуг Акціонерного Товариства «Акцент-Банк», яка не містить будь-яких позначок, які б вказували на ознайомлення відповідача з саме цими за змістом Умовами та Правилами надання банківських послуг /а.с.42-48, 48, зворот - 49/. Вказаний витяг не має будь-яких позначок, які б вказували, який саме з видів карткового рахунку був обраний відповідачем, та чи взагалі відповідач ознайомився із цими тарифами банку по обраному виду карткового рахунку.

З наданої позивачем копії довідки за картами за підписом голови правління Банку вбачається, що ОСОБА_2 відкрито рахунок № НОМЕР_4 та видано наступні картки: № НОМЕР_5 , строком дії до грудня місяця 2018 року /а.с.38/.

З наданої позивачем довідки за лімітами вбачається, що клієнту ОСОБА_2 , кредитний договір б/н (внутрішньобанківський референс SАМАВ7242) від 17 липня 2013 року за період з 17 липня 2013 року по 30 листопада 2023 року збільшувався та зменшувався розмір кредитного ліміту. Останній раз зменшення до суми 6 250,00 грн 29 квітня 2016 року /а.с.39/.

З наданої позивачем виписки по картці ОСОБА_2 /а.с.31-37/ убачається, що відповідач у період з 19 липня 2019 року користувався грошовими коштами за рахунком, придбавав продукти, речі та товари (останній раз 31 травня 2016 року), здійснював погашення заборгованості (останній раз 13 грудня 2016 року на суму 0,82 грн). В період з 31 грудня 2016 року по 31 березня 2018 року Банком нараховані відповідачеві відсотки та штрафи, списані відсотки за користування кредитом. 08 квітня 2020 року, 20 травня 2022 року проведено поповнення рахунку. При цьому, суд ураховує, що згідно з відповіддю позивача від 29 квітня 2024 року операції 08 квітня 2020 року о 19:41 на суму о 0,04 грн; 08 квітня 2020 року о 20:01 на суму 4,12 грн; 20 травня 2022 року о 17:19 на суму 207,54 грн; 20 травня 2022 року о 17:25 на суму 5,80 грн зараховані на рахунок НОМЕР_3 від депозитних договорів та закінченню їх строку відповідно до умов договору /а.с.99/.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Положеннями ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти, (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно з наданим АТ «Акцент Банк» розрахунком /а.с.5-30/ заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 31 листопад 2023 року становить 34 132,67 грн, яка складається з: 6 097,53 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 784,17 грн - заборгованість за простроченими процентами за користування кредитом, 27 250,97 грн - штраф.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення відсотків та штрафу, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», як невід`ємної частини спірного договору.

Витягом з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, відсоткова ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема штраф за несвоєчасне погашення кредиту та/або відсотків за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи Заяву-Анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПАТ «Акцент-Банк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами та штрафу, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані Банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Крім того суд звертає увагу, що витяг, долучений до позову є витягом щодо умов в АТ «Акцент-Банк», в той час, як договір відповідачем укладено з ПАТ «Акцент-Банк», а зміна найменування позивача на АТ «Акцент-Банк» відбулася 28 квітня 2018 року /а.с.53/, що свідчить про те, що надані позивачем докази на підтвердження умов укладеного між сторонами договору в частині процентів та штрафів є сумнівними.

Суд приходить висновку, що в цьому випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (http://a-bank.com.ua/terms) неодноразово змінювалися самим ПАТ «Акцент-Банк», у теперішній час АТ «Акцент-Банк», в період - з часу виникнення спірних правовідносин, до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ «Акцент-Банк», у теперішній час АТ «Акцент-Банк», у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Також не приймає суд до уваги посилання позивача на обов`язок відповідача кожного разу ознайомлюватися зі змінами та виконувати їх, оскільки укладаючи договір відповідач не надавав право Банку в односторонньому порядку змінювати умови договору. Крім того, таке право у випадку зміни суттєвих умов договору, таких як розмір штрафів та процентів суперечать загальним засадам. Посилання позивача на те, що відповідач погодився з умовами, що діяли на момент зняття коштів конклюдентними діями і повинен сплачувати процентну ставку суд відхиляє, оскільки суду не надано доказів на підтвердження того, яку саме процентну ставку погоджено сторонами. Сам факт сплати процентів відповідачем не свідчить про погодження його із будь-яким розміром процентів, який би бажав позивач.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачеві Умови та Правила банківських послуг в ПАТ «Акцент-Банк», у теперішній час АТ «Акцент-Банк», відсутність у Анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами та штрафу, надані Банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та Правил банківських послуг в ПАТ «Акцент-Банк», у теперішній час АТ «Акцент-Банк», не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Вищезазначене повністю узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду у справі № 342/180/17-ц від 03 липня 2019 року.

При цьому суд відхиляє посилання позивача на практику Верховного Суду, наведену у запереченнях, як на частково не релевантну, а частково змінену такими висновками щодо застосування норм права.

При цьому, згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно наданого позивачем та перевіреного судом розрахунку заборгованості відповідач має заборгованість за тілом кредиту - 6 097,53 грн, а отже вказана заборгованість підлягає стягненню.

Належних та допустимих доказів того, що заборгованість в цій частині вимог розрахована невірно та має менший розмір, ніж зазначено позивачем, відповідачем не надано.

При цьому суд відхиляє посилання відповідача на несправедливість умов договору через встановлення надмірних обтяжень, оскільки суд прийшов висновку про відмову у позові в частині відсотків та штрафів.

Стосовно заяви відповідача про застосування позовної давності, суд висновує таке.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, суд застосовує позовну давність за заявою відповідача.

Згідно з законом від 30 березня 2020 року № 540-IX розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено п. 12, яким під час карантину строки, визначені, зокрема, ст. 257, 258 Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

У п.12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України в редакції закону № 540-IX перелічені всі статті цього кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину.

Постановою КМУ від 11 березня 2020 року № 211 встановлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин, строк якого неодноразово продовжувався. В останнє, Кабінет Міністрів України постановою від 23 грудня 2022 року № 1423 вніс зміни, зокрема, до Постанови КМУ від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2». Вони передбачають, що продовжено термін дії карантину та обмежувальних протиепідемічних заходів в Україні для запобігання розповсюдженню COVID-19 до 30 квітня 2023 року.

За ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново (ч. 3 ст. 264 ЦК України).

При цьому суд приймає до уваги посилання відповідача, що операції по рахунку 08 квітня 2020 року та 20 травня 2022 року вчинені Банком, а не відповідачем, що усуває можливість застосування положення ч. 3 ст. 264 ЦК України до цих правовідносин, оскільки одноосібне перерахування банком грошових коштів на погашення заборгованості не свідчить про вчинення відповідачем дій, що свідчить про визнання ним свого боргу.

Водночас, суд ураховує те, що строк дії платіжної картки, виданої відповідачеві за Договором кредиту встановлено до грудня місяця 2018 року. Відтак, установлений сторонами строк закінчення дії карти суд пов`язує зі строком повернення позики, оскільки до грудня 2018 року відповідача не обмежено у праві самостійного розпорядження кредитними коштами на рахунку.

Таким чином, позовна давність для пред`явлення позовних вимог у цій справі станом на 22 грудня 2023 року не сплила. Оскільки перебіг позовної давності щодо позовних вимог підприємства продовжується на строк дії карантину то позовна давність з 01 січня 2019 року тривала до 12 березня 2020 року (1 рік 2 місяці 12 днів), після чого була перервана до 30 квітня 2023 року та продовжила дію з 01 травня 2023 року до 22 грудня 2023 року (6 місяців 22 дні).

Враховуючи вищенаведене, суд приходить висновку про те, що позов у частині стягнення заборгованості за кредитним договором за простроченим тілом кредиту підлягає задоволенню, а в іншій частині вимог - належить відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у мінімальному розмірі, сплачена сума судового збору у розмірі 2 684,00 грн покладається на відповідача.

При цьому суд відмовляє у вимогах відповідача щодо стягнення витрат на правову допомогу з позивача у зв`язку з тим, що представник відповідача не надав доказів на підтвердження його правової кваліфікації, не підтвердив розмір заявлених витрат, не заявив клопотання про надання доказів понесення таких витрат до закінчення розгляду справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 223, 263, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 17 липня 2013 року, станом на 30 листопада 2023 року, за простроченим тілом кредиту в сумі 6 097,53 грн, а також судовий збір у розмірі 2 684,00 грн, а всього - 8 781 (вісім тисяч сімсот вісімдесят одну) гривню 53 копійки.

У решті позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене та підписане 09 серпня 2024 року.

Учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство «Акцент-Банк»; ; місцезнаходження за адресою: м. Дніпро, вулиця Батумська, буд. 11; рахунок № НОМЕР_6 МФО №307770);

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Д. О. Парфьонов