Справа № 161/828/24 Головуючий у 1 інстанції: Пушкарчук В. П.
Провадження № 22-ц/802/275/24 Доповідач: Данилюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Данилюк В. А.,

суддів Киці С. І., Шевчук Л. Я.,

секретаря Черняк О. В.

з участю:

заявника ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи Молчанової К. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Волинській області (Філія ГСЦ МВС) про встановлення факту, що має юридичне значення, за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 січня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

16.01.2024 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності йому транспортного засобу. В обґрунтування заявлених вимог останній зазначає, що вироком окружного суду в м. Хелм Республіки Польща було вилучено із власності ОСОБА_2 автомобіль Mitsubishi Canter, 1997 р.в. Вказаний транспортний засіб в подальшому був придбаний ним у Люблінського митно-фінансового управління в Білій Підлясці Республіки Польща. 21.11.2023 року він звернувся до заінтересованої особи із заявою про реєстрацію даного автомобіля, однак у проведенні відповідних реєстраційних дій йому було відмовлено та така відмова вмотивована недостатністю поданого пакету документів, які підтверджують правомірність набуття рухомого майна. Враховуючи наведене, просить суд встановити факт, що він є власником автомобіля Mitsubishi Canter, 1997 р.в.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 січня 2024 року у відкритті провадження по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Волинській області (Філія ГСЦ МВС) про встановлення факту, що має юридичне значення відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, заявник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на порушення судом норм процесуального права, оскільки вважає, що ним у встановленому законом порядку здійснюється вірним способом захист своїх майнових прав та інтересів шляхом додаткового фіксування права власності, (яке ніким і ніде не оспорюється) на автомобіль у судовому порядку для їх подальшої реєстрації у відповідності до Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів затвердженого постановою КМУ №1388 від 07.09.1998р., зокрема п. 8. Просить ухвалу скасувати та встановити факт, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 є власником автомобіля Mitsubishi Canter 1997 року випуску з номером VIN НОМЕР_2 у відповідності до Договору (фактури) RK/308000/23/000001 та акту прийому-передачі №300-900341.

У відзиві на апеляційну скаргу представник заінтересованої особи Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Волинській області (Філія ГСЦ МВС) Молчанова К. О. просить ухвалу суду залишити без змін.

В судовому засіданні, заслухавши пояснення заявника ОСОБА_1 , який апеляційну скаргу підтримав, пояснення представника заінтересованої особи ОСОБА_3 , яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, апеляційний суд в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін з наступних підстав.

Із заяви ОСОБА_1 слідує, що заявник просить встановити факт правомірності набуття ним транспортного засобу на підставі документів, що видані іноземною державою, що є очевидно питанням спірним та підлягає доведенню в порядку позовного провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окреме провадження це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Згідно із п. п. 1, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

З системного аналізу вище наведеного вбачається, що встановлення факту, який має юридичне значення в окремому провадженні, можливе при умові, що факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, вимоги заявника про встановлення факту правомірності набуття транспортного засобу на підставі документів, що видані іноземною державою, не є вимогами, які підлягають розгляду в порядку окремого провадження в розумінні положень ст.ст. 293, 315 ЦПК України.

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 ..

Покликання в апеляційній скарзі на те, що між апелянтом та заінтересованою особою відсутні будь які спори, не заслуговує на увагу, враховуючи, що із заяви ОСОБА_1 убачається, що він фактично не погоджується з діями працівників Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Волинській області, що не позбавляє його можливості звернутися з адміністративним позовом.

Доводи апеляційної скарги є власним тлумаченням заявником чинного законодавства та висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала як така, що відповідає нормам процесуального права підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 січня 2024 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 лютого 2024 року.

Головуючий

Судді :