Справа № 464/2905/24 Головуючий у 1 інстанції: Горбань О.Ю.
Провадження № 22-ц/811/1607/24 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цьони С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 07 травня 2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

у квітні 2024 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

У травні 2024 року ОСОБА_3 подала заяву про забезпечення позову.

В обгрунтування заяви покликається на те, що звертаючись з позовними вимогами, просила визнати автомобіль марки «Toyota Camry», 2018 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , спільним майном подружжя та здійснити його поділ шляхом стягнення з відповідача грошової компенсації в розмірі 532000,00 грн. замість її частки у праві спільної сумісної власності на автомобіль. Стверджує, що відповідач, дізнавшись про її наміри розірвати укладений між ними шлюб, вчинив дії, спрямовані на відчуження вищезазначеного автомобіля, який є спільним майном подружжя, зареєструвавши право власності на автомобіль за своєю матір`ю ОСОБА_4 , чим порушив її права та інтереси. Зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову у даній справі може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, виключити можливість ефективного захисту та поновлення порушених її прав та інтересів, за захистом яких вона звернулася до суду.

З наведених підстав просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на автомобіль марки «Toyota Camry», 2018 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 07 травня 2024 року заяву ОСОБА_3 задоволено.

Накладено арешт на рухоме майно: автомобіль марки «Toyota Camry», 2018 р.в., номерний знак НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_1 , який переоформлений 10.02.2024 на ОСОБА_4 .

Ухвалу суду оскаржила представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,в апеляційній скарзі покликається на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Апелянт стверджує, що на момент постановлення оскаржуваної ухвали суду в матеріалах справи відсутні докази набуття та припинення права власності на автомобіль марки «Toyota Camry», 2018 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , а позивач не звертається з вимогою про визнання за нею права власності на вищезазначений автомобіль, тому накладення арешту на спірний автомобіль є недоцільним. Зазначає, що накладення арешту на автомобіль, який належить третій особі, є невиправданим та надмірним тягарем, який обмежує право власності третьої особи. Вважає, що, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів забезпечення позову. Вказує, що необгрунтованими є доводи позивача про співмірність накладення арешту на майно як заходу забезпечення позову, оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження вартості спірного майна. З наведених підстав просить ухвалу суду скасувати.

В судове засідання не з`явилися сторони, хоча були належним чином повідомлені про розгляд справи в суді апеляційної інстанції, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки текст постанови складено 14 листопада 2024 року, то незважаючи на те, що судове засідання призначене на 11 листопада 2024 року, датою ухвалення постанови є саме 14 листопада 2024 року.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами існує щодо поділу спільного майна подружжя, а саме автомобіля марки «Toyota Camry», 2018 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що є підставою для накладення арешту на це майно для запобігання можливих порушень прав позивача, оскільки невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Забезпечення позову заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову, які направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду.

Статтею 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. (ч. 2 ст. 150 ЦПК України).

Відповідно до роз`яснень п.п. 1, 4 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого п. 4 ст. 151 ЦПК, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

При зверненні до суду із заявою про забезпечення позову позивач повинен, по-перше, аргументовано обґрунтувати причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов та необхідність у цьому, по-друге, довести, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, вжиття заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову є поділ спільного майна подружжя.

Свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_3 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, підтверджується, що 08 квітня 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб.

Судом першої інстанції встановлено, що під час шлюбу сторони набули у власність автомобіль марки «Toyota Camry», 2018 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Звертаючись з позовними вимогами, ОСОБА_3 просила визнати вищезазначений автомобіль спільним майном подружжя та здійснити його поділ шляхом стягнення з відповідача грошової компенсації в сумі 532000.00 грн. замість її частки у праві спільної сумісної власності подружжя на цей автомобіль.

Враховуючи те, що між сторонами існує спір щодо поділу спільного майна подружжя, а саме автомобіля марки «Toyota Camry», 2018 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , беручи до уваги позовні вимоги, якими є здійснення поділу спільного майна подружжя, а саме, автомобіля, шляхом стягнення з відповідача грошової компенсації, те, що відповідач, будучи володільцем автомобіля, має реальну можливість відчужити це майно та розпорядитися коштами на власний розсуд, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірний автомобіль, оскількивказаний захід забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами, спрямований на збереження існуючого становища у спірних правовідносинах до завершення розгляду справи, а невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася до суду.

Доводи апеляційної скарги про те, що накладенням арешту на спірний автомобіль порушуються права іншої особи, яка не є учасником даної справи, у власності якої перебуває спірний автомобіль, не підтверджені належними та допустимими доказами. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження належності спірного автомобіля іншій особі.

Незважаючи не те, що розгляд справи неодноразово відкладався, учасники справи в судове засідання не з`являлися та не надали доказів на підтвердження цих обставин.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суд першої інстанції, які достатньо мотивовані.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржувана ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 07 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 14.11.2024 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк