Справа № 682/526/24
Провадження № 2-о/682/35/2024
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2024 року м. Славута
Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі :
головуючої судді Зеленської В.І,
з участю секретарки судових засідань Козир О.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, заінтересована особа - Славутський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ),
ОСОБА_1 звернулась в суд із заявою, в якій просить встановити факт, що її чоловік, громадянин України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Петропавловськ-Камчатський Камчатського краю російської федерації.
Ухвалою суду від 23.02.2024 р відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку окремого провадження з викликом сторін.
В судовому засіданні заявниця пояснила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 та має з ним неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає з нею і знаходиться на її утриманні. У 2017 році вона розлучилася з ОСОБА_2 . ОСОБА_2 перебував на заробітках у російській федерації та сплачував аліменти на утримання дочки. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер в місті Петропавловськ-Камчатський Камчатського краю російської федерації, про що було видане свідоцтво органом реєстрацівї актів цивільного стану російської федерації. У зв`язку із смертю ОСОБА_2 вона має право на отримання пенсії по втраті годувальника на неповнолітню дочку. Але у зв`язку відсутністю правоустановлюючих документів про смерть ОСОБА_2 , вона не може оформити пенсію по втраті годувальника .
Представник заінтересованої особи - Славутського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, письмові пояснення по справі не подав, у заяві до суду просить розглянути справу за його відсутності .
Свідок ОСОБА_4 показала, що вона є рідною сестрою ОСОБА_2 по матері, підтримувала з них родинні відносини, ОСОБА_2 зареєстрований в її помешканні. З 2014 року ОСОБА_2 перебував на роботі в росії в м. Петропавловськ-Камчатський та після повномасштабного вторгнення росії в Україну додому не приїжджав. У грудні 2023 року роботодавець ОСОБА_2 повідомив про те, що її брат помер та причина його смерті невідома. Через деякий час їй було надіслане з росії свідоцтво про смерть ОСОБА_2 і довідка про смерть, які вона передала заявниці.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрвоаному шлюбі, який 06 листопада 2017 року рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області був розірваний (а.с.7).
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що стверджується свідоцвом про народження серія НОМЕР_1 від 05 серпня 2011 року (а.с.8).
З виконавчого листа № 682/3155/18 від 27.01.2020 року, виданого Славутським міськрайонним судом Хмельницької області, вбачається, що рішенням суду від 01.04.2019 р з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителя м. Славута, стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 2000 грн , але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 29.10.2018 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.10).
З довідки про отримання аліментів № 3626 від 23.01.2024, виданої Славутським відділом ДВС у Шепетівському районі Хмельницької області, вбачається, що ОСОБА_1 отримувала аліменти від ОСОБА_2 у період з 01.07.2023 року по 31.12.2023 року, а саме: у липні 2023 р - 2000 грн, у серпні 2023 р - 2000 грн, у вересні 2023 р - 2000 грн, у жовтні 2023 р - 2000 грн, у листопаді 2023 р - 2000 грн, в грудні 2023 р - 2000 грн. (а.с.12 ).
Заявниця ОСОБА_1 разом неповнолітньою дочкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрована в АДРЕСА_1 , що стверджується довідкою Відділу з питань реєстрації місця проживання Виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області про зареєстрованих у житлі осіб (а.с.9).
ОСОБА_2 зареєстрований у помешканні сестри ОСОБА_4 в АДРЕСА_2 , що стверджується довідкою № 963/26-13 від 15.02.2024, виданою Відділом з питань реєстрації місця проживання Виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області (а.с.11).
Відповідно до ст. 36 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування пенсія у зв`язку з втратою годувальникапризначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.
Отже, неповнолітня дочка ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області № 27 від 15.01.2024 р відмовлено заявниці ОСОБА_1 в призначенні пенсії по втраті годувальника на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю страхового стажу померлого годувальника, а також заявниці видано документ, в якому зазначено, що для призначення пенсії по втраті годувальника не надане свідоцтво РАЦС про смерть годувальника або рішення суду про визнання його безвісти зниклим чи померлим (а.с.21, 22).

Дослідивши докази, заслухавши пояснення заявниці та свідка, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

У разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану, орган реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. 1, ч.3 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації є документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 на території російської федерації в Камчатському краї в м. Петропавловськ-Камчатський, заявниця зазначила, що отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся в момент проживання в країні, яка є територією країни-агресора, а медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті - відсутній.

Згідно з п. 14 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, зі змінами, у разі введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться будь-яким органом державної реєстрації актів цивільного стану за зверненням заявника.

Відповідно до п. 1 Розділу 5 «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000, підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Відповідно до ч. 4, ч.7 глави 1 розділу ІІ Правил у державній реєстрації актів цивільного стану може бути відмовлено, якщо державна реєстрація суперечить вимогам законодавства України; державна реєстрація повинна проводитись в іншому органі державної реєстрації актів цивільного стану; з проханням про державну реєстрацію звернулась недієздатна особа або особа, яка немає необхідних для цього повноважень.

Документи, видані компетентними органами іноземних держав на посвідчення актів цивільного стану, здійснених поза межами України за законами відповідних держав щодо громадян України, іноземців і осіб без громадянства, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Звертаючись до суду з даною заявою, заявник, на підтвердження смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 на території російської федерації, подала свідоцтво про смерть НОМЕР_3 від 20.12.2023 р, видане в рф. Таким чином, що факт смерті вже зареєстрований іноземним органом реєстрації.

Згідно роз`яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Ключове значення, яке має встановлення факту смерті або народження особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про міжнародне приватне право» у редакції від 23.12.2022, документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

На час дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993, ст. 13 даної Конвенції було передбачено, що документи, які на території однієї з Договірних Сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції і за встановленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на територіях інших Договірних сторін без якого-небудь спеціального посвідчення. Крім того, документи, які на території однієї з Договірних Сторін розглядаються як офіційні документи, користуються на територіях інших Договірних сторін доказовою силою офіційних документів.

23.12.2022 набрав чинності Закон України від 01.12.2022 №2783-ІХ«Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993». Цим Законом передбачено зупинення у відносинах з російською федерацією та республікою білорусь дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України 22.01.1993 та Протоколу 1997 року до Конвенції, вчиненого від імені України 28.03.1997 та вихід України з Конвенції від 22.01.1993 та Протоколу від 28.03.1997.

Отже, дія Конвенції від 22.01.1993 та Протоколу від 28.03.1997 зупинена з 27.12.2022 р , а тому свідоцтво про смерть НОМЕР_3 від 20.12.2023 р, видане в рф, не має юридичного значення в Україні.

Заявницею обґрунтовано підставу звернення до суду з заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2 , яка настала на території іноземної держави, так як вона бажає оформити пенсію по втраті годувальника неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , яка перебувала на утриманні батька - ОСОБА_2 .

Однак заявниця позбавлена можливості отримати свідоцтво про смерть годувальника у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, через те, що факт його смерті відбувся в на території рф.

У цьому контексті суд зауважує, що п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачає можливість встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Суд, оцінивши подані заявником докази, вважає їх належними, допустимими та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається заявник, а в сукупності, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи.

Встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту смерті ОСОБА_2 дає змогу заявниці реалізувати свої права на отимання неповнолітньою дитиною пенсії по втраті годувальника.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин та їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога ОСОБА_1 про встановлення факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на території російської федерації в Камчатському краї в м. Петропавловськ-Камчатський, ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.4-13, 17, 18, 263, 265, 273, 293, 315, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Петропавловськ-Камчатський Камчатського краю російської федерації.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України за посиланням https://sl.km.court.gov.ua/sud2214/ або в підсистемі "Електронний суд".

Головуючий суддя Зеленська В. І.