Справа № 635/7393/23
Провадження № 2/635/1008/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2024 року смт Покотилівка Харківський район Харківська область

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Даниленко Т.П.,

за участю секретаря судового засідання - Шевченко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області, треті особи: Управління Державної інспекції архітектури та містобудування в Харківській області, Державна інспекція архітектури та містобудування України, про визнання прав та обов`язків забудовника в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Харківського районного суду Харківської області з позовною заявою до Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області, третя особа Управління Державної інспекції архітектури та містобудування в Харківській області, в якій просить суд визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , права та обов`язки забудовника житлового будинку літ. «А-1» розташованого за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 149,40кв.м., житловою площею 63,10кв.м. з підвалом літ. «пд.», мансардою літ. «мс», входом в підвал літ. «а2», ганком літ. «а3» а також надвірними будівлями і спорудами гаражом літ. «Б1», колонкою №1, вигрібною ямою №2

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_2 . У встановлений законом 6-ти місячний термін 01.08.2022 з відповідною заявою про прийняття спадщини позивач звернулась до приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Ніколенко Г.А. та була заведена спадкова справа № 75/2022. Інших спадкоємців у ОСОБА_2 не має. У якості спадкового майна після смерті матері залишилось наступне майно: земельна ділянка площею 0,1020 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер :00:021:0027, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та належала померлій на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки посвідченого 14.07.2017 приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Ніколенко Г.А.; житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 149,40 кв.м, житловою площею 63,10 кв.м. 04.08.2023 приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Ніколенко Г.А. позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом реєстровий № 588 на земельну ділянку площею 0,1020 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер :00:021:0027, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті матері - ОСОБА_2 . 07.06.2023 приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Ніколенко Г.А. позивачу була видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії відносно оформлення спадщини на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті матері, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на зазначений будинок. За життя мати збудувала спадковий житловий будинок, почала процес оформлення документів на нього, але остаточно їх оформити не встигла, у зв`язку з початком війни. 16.04.2018 на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , як замовнику, відділом містобудування та архітектури Харківської районної держадміністрації Харківської області був виданий будівельний паспорт. 22.11.2021 було оформлене повідомлення про початок виконання будівельних робіт реєстраційний номер ІУ06 на земельній ділянці кадастровий номер :00:021:0027. 27.01.2022 була подана декларація про готовність до експлуатації об`єкта, реєстраційний номер ІУ98 про будівництво житлового будинку, господарчих будівель і споруд (нове будівництво) на земельній ділянці кадастровий номер :00:021:0027. Фактично, домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , є завершеним будівництвом, експлуатується за своїм функціональним призначенням, але не прийнято до експлуатації і право власності на нього неможливо оформити у зв`язку із смертю ОСОБА_2 до прийняття в експлуатацію об`єктів органом державного архітектурно-будівельного контролю. Оскільки забудовник зазначеного житлового будинку є ОСОБА_2 , але оформити право власності на збудований житловий будинок належним чином вона не встигла, позивач не має іншої можливості оформити спадкові права щодо будинку. Вказані обставини стали підставою для звернення з даним позовом до суду, оскільки позивач не може подати декларацію про готовність об`єкта до експлуатації та отримати документ, що посвідчує право власності на нерухоме майно.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 24.08.2023 провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження, справу призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 13.11.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20.02.2024 залучено до участі у справі Державну інспекцію архітектури та містобудування України.

Позивач в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій підтримала заявлені позовні вимоги, просила їх задовольнити, також просила розглянути справу без її участі.

Безлюдівська селищна рада Харківського району Харківської області в судове засідання свого представника не направила, однак через систему «Електронний суд» подана заява, в якій відповідач просив розглянути справу за відсутності його представника за наявними в матеріалах справи доказами.

Третя особа - Управління Державної інспекції архітектури та містобудування в Харківській області в судове засідання свого представника не направила, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила.

Третя особа - Державна інспекція архітектури та містобудування України в судове засідання свого представника не направила, однак через систему «Електронний суд» направила письмові пояснення, в яких не заперечували факт подачи замовником ОСОБА_2 декларації про початок виконання будівельних робіт та готовність будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінка доказів - завершальний етап процесу доказування. Вона полягає в перевірці судом доброякісності засобів доказування, що має на меті визначити їх доказову силу.

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 виданим 14.04.2022 Безлюдівською селищною радою Харківського району.

Факт родинних стосунків позивача з померлою підтверджується наступними доказами: свідоцтвом про народження на дівоче прізвище ОСОБА_3 серія НОМЕР_2 виданим 13.09.1965 Високоселищним РАЦС Харківського району Харківської області, в якому ОСОБА_2 зазначена - мати; витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 9 від 27.08.2015, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції у Харківській області, відповідно до якого ОСОБА_3 після одруження з ОСОБА_4 17.08.1985 отримала прізвище « ОСОБА_5 »; свідоцтвом про розірвання шлюбу серія НОМЕР_3 , виданим 24.10.1986 Харківським райвідділом ЗАЦС, згідно якого після розірвання шлюбу ОСОБА_4 з ОСОБА_6 останній залишено прізвище « ОСОБА_5 »; свідоцтвом про укладання шлюбу № НОМЕР_4 , виданим 11.11.1994 Височанською селищною радою Харківського району Харківської області, відповідно до якого ОСОБА_6 після реєстрації шлюбу з ОСОБА_7 отримала прізвище « ОСОБА_8 »; свідоцтвом про розірвання шлюбу серія НОМЕР_5 , виданим 25.01.2000 Харківським райвідділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області, згідно якого після розірвання шлюбу ОСОБА_7 з ОСОБА_9 останній залишено прізвище « ОСОБА_8 »; свідоцтвом про одруження серія НОМЕР_6 , виданим 16.03.2001 Хорошівською селищною радою Харківського району, відповідно до якого ОСОБА_9 після одруження з ОСОБА_10 отримала прізвище « ОСОБА_11 ».

Після смерті матері ОСОБА_2 у встановлений законом шестимісячний строк 01.08.2022 ОСОБА_1 звернулась із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Ніколенко Г.А. Заведена спадкова справа № 75/2022, згідно якої інших спадкоємців, крім позивача у ОСОБА_2 немає.

У якості спадкового майна після смерті залишилось наступне майно: земельна ділянка площею 0,1020 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер :00:021:0027, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та належала померлій на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки посвідченого 14.07.2017 приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Ніколенко Г.А.; житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 149,40 кв.м, житловою площею 63,10 кв.м.

04.08.2023 приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Ніколенко Г.А. позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом реєстровий № 588 на земельну ділянку площею 0,1020 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер :00:021:0027, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті матері - ОСОБА_2 .

За життя ОСОБА_2 збудувала спадковий житловий будинок, почала процес оформлення документів на нього, але остаточно їх оформити не встигла, у зв`язку із початком повномасштабної військової агресії РФ.

Згідно технічного паспорту, виготовленого 14.07.2021 КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» житловий будинок літ. «А-1», розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 149,40 кв.м, житловою площею 63,10 кв.м з підвалом літ. «пд.», мансардою літ. «мс», входом в підвал літ. «а2», ганком літ. «а3», а також надвірними будівлями і спорудами гаражом літ. «Б1», колонкою №1, вигрібною ямою №2, що підтверджується копією технічного паспорту. Рік будівництва зазначеного будинку 2018.

16.04.2018 ОСОБА_2 , як замовнику, відділом містобудування та архітектури Харківської районної держадміністрації Харківської області був виданий будівельний паспорт на вищевказаний житловий будинок.

22.11.2021 оформлене повідомлення про початок виконання будівельних робіт реєстраційний номер ІУ06 на земельній ділянці кадастровий номер :00:021:0027.

27.01.2022 подана декларація про готовність до експлуатації об`єкта, реєстраційний номер ІУ98 про будівництво житлового будинку, господарчих будівель і споруд (нове будівництво) на земельній ділянці кадастровий номер :00:021:0027. Зазначене також підтверджується описом документів, які подані заявником до Управління ДІАМ у Харківській області для реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Враховуючи викладене домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , фактично є завершеним будівництвом, експлуатується за своїм функціональним призначенням, але не прийнято до експлуатації і право власності на нього неможливо оформити, оскільки до прийняття в експлуатацію об`єкта органом державного архітектурно-будівельного контролю ОСОБА_2 померла.

Стаття 321 Цивільного кодексу України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України, відповідно до частини четвертої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном, визначено у статті 317 Цивільного кодексу України.

Згідно з нормою статті 319 цього Кодексу власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до положень частини 2, 3 статті 331 Цивільного кодексу України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" також встановлює, що право власності на об`єкт незавершеного будівництва підлягає державній реєстрації. Перелік документів, необхідних для такої реєстрації, визначено у статті 27-1 Закону, а саме: документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом; документ, що відповідно до законодавства надає право на виконання будівельних робіт.

Отже, за змістом наведених норм права об`єкт незавершеного будівництва може виступати об`єктом цивільних прав, щодо нього можуть виникати, змінюватися і припинятися суб`єктивні цивільні права.

Не будучи житловим будинком з юридичного погляду, об`єкт незавершеного будівництва дійсно є сукупністю будівельних матеріалів. В разі спору такий об`єкт з дотриманням будівельних норм і правил може підлягати поділу.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 07 вересня 2016 року у справі № 6-47цс16, постановах Верховного Суду від 11 вересня 2019 року в справі № 158/2404/13-ц, від 12 лютого 2020 року у справі № 488/3103/17-ц, від 30 січня 2019 року у справі № 454/1678/16-ц, від 07 вересня 2020 року у справі № 336/4781/18, від 18.08.2021 року у справі № 359/3859/17, від 28.04.2022 року у справі № 1319/10432/2012.

Згідно з частиною 3 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових правна нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Вищий Спеціалізований Суд України у листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" дійшов висновку, що якщо будівництво відбулося на відведеній для цього земельній ділянці на законних підставах, але після закінчення будівництва житловий будинок не було здано в експлуатацію, до спадкоємців переходить право забудовників на оформлення зазначеного жилого будинку та господарських будівель і споруд у встановленому законом порядку, а сам житловий будинок слід вважати до здачі його в експлуатацію незавершеним будівництвом.

Відповідно до роз`яснень, даних в пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008, відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року.

У листі Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року № 19-32/319 "Щодо порядку оформлення документів у разі смерті власника нерухомого майна" визначено, що оскільки на нерухоме майно не було оформлено право власності, то таке право в разі відсутності правовстановлюючих документів вирішується в судовому порядку.

Відповідно до ст.ст. 181,186 ЦК України до нерухомих речей належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Річ, призначена для обслуговування іншої ( головної) речі і пов`язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено законом або договором.

Згідно п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 за №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле.

В пункті 23 Постанови Пленуму Верхового суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до пункту 8 вказаної Постанови Пленуму Верхового суду України, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини.

Отже, якщо об`єкт будівництва не був завершений спадкодавцем чи не був прийнятий в експлуатацію, або право власності не було за ним зареєстроване, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві, як забудовнику права та обов`язки, а саме: право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані спадкодавцем у процесі цього будівництва; право завершити будівництво (як правонаступник спадкодавця - замінений у порядку спадкування забудовник); право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом об`єкт; право одержати на своє ім`я свідоцтво про право власності та зареєструвати право власності.

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється в разі смерті власника.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно із ч. 2 ст.1223 ЦК України, якщо у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від прав на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Якщо об`єкт будівництва не був завершений спадкодавцем чи не був прийнятий в експлуатацію або право власності не було за ним зареєстроване, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов`язки, а саме: право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані спадкодавцем у процесі цього будівництва; право завершити будівництво (як правонаступник спадкодавця замінений у порядку спадкування забудовник); право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом об`єкт; право одержати на своє ім`я свідоцтво про право власності й зареєструвати право власності.

Таким чином, спадкоємець має право звернутися до суду з позовом про визнання за ним майнових прав забудовника як таких, що входять до складу спадщини.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 342598002 від 12.08.2023 відомості щодо наявності нерухомості на ім`я фізичної особи ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_7 в реєстрі відсутні.

Згідно Витяту з Державного реєстру речових прав № 341647658 від 04.08.2023 земельна ділянка площею 0,1020 га цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер :00:021:0027, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована в цілому на ім`я ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину №588, виданого 04.08.2023 приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Ніколенко Г.А.

Згідно відповіді приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Ніколенко Г.А. від 22.09.2023 за № 541/01/16 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 , заяву про прийняття спадщини в установлений законом термін для прийняття спадщини подала донька спадкодавиці - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована в АДРЕСА_1 . Заява 01.08.2022 зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ під № 123, спадкова справа № 75/2022. Інших заяв про прийняття або про відмову від спадщини в установлений законом термін не зареєстровано.

04.08.2023 за реєстровим № 588 приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області видане свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,102 га, цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :00:021:0027, місце розташування: АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_1 .

Інших свідоцтв про право на спадщину після померлої ОСОБА_2 не видавалось.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що будівництво житлового будинку здійснювалось згідно із законом, однак будинок за життя спадкодавець не ввів в експлуатацію, а отже мав права та обов`язки забудовника, які після смерті увійшли до складу його спадщини, беручи до уваги той факт, що позивачка позбавлена можливості отримати у встановленому законом порядку свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами через відсутність належним чином оформлених правовстановлюючих документів на об`єкт нерухомого майна, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст. 16,181-186, 328, 331, 392, 1262, 1268,ЦК України, ст. 12-13, 43, 82, 200, 206, 211, 247, 259, 263, 268, 353-354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області, треті особи Управління Державної інспекції архітектури та містобудування в Харківській області, Державна інспекція архітектури та містобудування України про визнання прав та обов`язків забудовника в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_8 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , права та обов`язки забудовника житлового будинку літ. «А-1», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 149,40 кв.м, житловою площею 63,10 кв.м з підвалом літ. «пд.», мансардою літ. «мс», входом в підвал літ. «а2», ганком літ. «а3», а також надвірними будівлями і спорудами гаражом літ. «Б1», колонкою №1, вигрібною ямою №2.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості, що не проголошуються:

позивач - ОСОБА_1 , мешк.: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_8 ;

відповідач - Безлюдівська селищна рад, Харківського р-ну Харківської обл., адреса: 62489, Харківська обл., Харківський р-он, смт. Безлюдівка, вул. Зміївська, 48, ;

третя особа - Управління Державної інспекції архітектури та містобудування в Харківській області, адреса: 49000, м. Дніпро, вул. Старокозацька, 52, адреса для листування: 01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, 26;

третя особа - Державна інспекція архітектури та містобудування України, адреса для листування: 01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, 26.

Суддя Т.П. Даниленко