Єдиний унікальний номер судової справи 462/9743/23
Номер провадження 2-о/462/35/24
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2024 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Галайко Н. М.,

за участю секретаря судового засідання Шиманської Д. Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку окремого провадження в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , Заінтересована особа: Сьома львівська державна нотаріальна контора Львівської області про встановлення факту, що має юридичне значення (з урахуванням уточнень),

встановив:

Короткий виклад обставин справи.

Уповноважений представник ОСОБА_1 - адвокат Квак В. В., 13.12.2023 року (вх. № 26636) звернувся у Залізничний районний суд м. Львова (документ сформований у системі «Електронний суд» 12.12.2023 року) із письмовою заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, у якій просить суд:

- встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що особа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зазначена у актовому записі про народження від 17.06.1954 року № 172, який зареєстрований в Реєстрі 24.11.2011 року № 9, внесений реєстратором ВДРАЦС Теребовлянського РУЮ, та особа ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зазначена в свідоцтві про народження від 31.03.1956 року № НОМЕР_1 , є однією і тою самою особою (а.с. 1-2).

Заява обґрунтована, зокрема тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла сестра заявника ОСОБА_4 . Після смерті останні відкрили спадщина, спадкова справа заведена у Сьомій львівській державній нотаріальній контроль Львівської області. 27.11.2023 року заявник ОСОБА_1 звернувся до вище вказаної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом. Однак листом від 27.11.2023 року заявника було повідомлено, що є невідповідність у актовому записі про народження померлої ОСОБА_4 та свідоцтві про її народження. Так, згідно свідоцтво про народження від 31.03.1956 року № НОМЕР_1 прізвище померлої було « ОСОБА_5 ». У той самий час, відповідно до витягу з державного реєстру акту цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_6 за № 6 від 27.11.2023 року у відомостях про дитину вказане прізвище « ОСОБА_5 ». Таким чином, заявник вимушений звернутися до суду із заявою про встановлення факту що має юридичне значення.

Рух справи в суді.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.12.2023 року для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю - Галайко Н. М. (а.с. 15).

Судом у порядку ч. 1 ст. 316 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) 13.12.2023 року направлялись запити щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - заявника у справі (а.с. 16).

Відповідь на вказаний запит надійшла до суду 10.01.2024 року (а.с. 17).

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 23.01.2023 року заяву було залишено без руху, у зв`язку з її істотними недоліками (а.с. 18-20).

29.01.2024 року (вх. № 2106) від уповноваженого представника ОСОБА_1 - адвокат Квак В. В. надійшла письмова заява (документ сформований у системі «Електронний суд» 27.01.2024 року) про усунення недоліків заяви, також до вказаної заяви надано уточнену письмову заяву (а.с. 22-23).

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 09.02.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити у порядку окремого провадження. Призначено судове засідання у справі (а.с. 27-28).

Позиція сторін по справі.

Заявник ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання, у таке не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Уповноважений представник ОСОБА_1 - адвокат Квак В. В., будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання, у судове засідання не з`явився, однак 27.02.2024 року (вх. № 48570) останній подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності заявника у справі, просить суд задовольнити подану заяву у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання, у судове засідання не з`явився, однак 28.02.2024 року (вх. № 5065) від представника заінтересованої особи Павлишин О. надійшла письмова заява про розгляд справи за її відсутності.

Так, суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час та місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви, тому за таких обставин суд вважає за можливе розглянути заяву у їх відсутність оскільки у матеріалах справи є достатньо необхідних доказів про права та обов`язки сторін, їх взаємовідносини для постановлення судом законного та об`єктивного рішення.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд дійшов висновку про можливість ухвалення рішення про задоволення заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, зокрема те, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Як передбачено ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Положеннями ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Встановлені судом фактичні обставини справи.

Копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , стверджується, що ОСОБА_7 , 1941 року народження та ОСОБА_3 , 1940 року народження одружилися 31.10.1965 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 56, після реєстрації одруження дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_8 » (а.с. 11).

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , стверджується, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками вказано: ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (а.с. 5).

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , стверджується, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками зазначено: ОСОБА_9 та ОСОБА_11 (а.с. 6 зворот).

Із копії повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 6 від 27.11.2023 року вбачається, що у актовому записі про народження від 17.06.1954 року № 172, який зареєстрований в Реєстрі 24.11.2011 року № 9, внесений реєстратором ВДРАЦС Теребовлянського РУЮ Тернопільської обл. у розділі «відомості про дитину» вказано: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9-10).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблено відповідний актовий запис № 152 (а.с. 12).

Також суд приймає до уваги, що згідно архівної довідки виданої державним архівом Львівської області № А-1675 від 08.08.2014 року стверджується, що в документах архіву значиться родина, у складі: ОСОБА_12 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 у 1946 році сім`я ОСОБА_5 була переселена у Тернопільську область із села Вілька із території Польщі (а.с. 5 зворот).

Згідно копії довідки № 39/8 від 21.11.1967 року, виданої виконкомом Великолуцької сільської Ради депутатів трудящих Тернопільського р-ну Тернопільської обл., стверджується, що будинок, який належав ОСОБА_3 розвалився, так як був глиняний та старий (а.с. 14).

Копією листа-відповіді Сьомої львівської державна нотаріальна контора Львівської області № 716/01-14 від 27.11.2023 року стверджується, що ОСОБА_1 звертався у нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Так, 05.06.2023 року ОСОБА_1 подав заяву про прийняття спадщини за законом після смерті сестри ОСОБА_4 , як спадкоємця другої черги. Однак згідно повного витягу та свідоцтва про народження стверджуються різні прізвища ОСОБА_15 , а саме: « ОСОБА_5 » та « ОСОБА_5 », що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину (а.с. 6).

Мотиви, з яких виходить суд при розгляді справи та застосовані норми права.

Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположих свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру. У цьому пункті закріплене право на суд разом з правом на доступ до суду, тобто правом звертатися до суду з цивільними скаргами, що складають єдине ціле (рішення Європейського Суду з прав людини від 21 лютого 1975 року у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), заява № 4451/70, § 36.

Згідно із статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Згідно ст. 315 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Як роз`яснюється у п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити у розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах цивільного стану.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Висновки суду.

Суд звертає увагу на те, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права (ч. 1 ст. 8 Конституції України). Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (ч. 1 ст. 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Так, у рішенні «Bellet v. France» («Белле проти Франції») від 04.12.1995 року Європейський суд з прав людини зазначив, що ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить гарантії справедливого судочинства, одним із аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Такий висновок суду узгоджується із позицією Верховного Суду висловленою у постанові № 733/324/21 від 15.09.2021 року.

Дослідивши обставини справи та враховуючи наведені норми, керуючись принципом верховенства права, суд дійшов висновку, що заявником на підтвердження заявленої вимоги надані докази, які є належними і допустимими, оскільки, ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, що підтверджують факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зазначена у актовому записі про народження № 172 від 17.06.1954 року, який зареєстрований в Реєстрі 24.11.2011 року № 9, внесений реєстратором ВДРАЦС Теребовлянського РУЮ, та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зазначена в свідоцтві про народження від 31.03.1956 року № НОМЕР_1 , є однією і тою самою особою, а відтак ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 була сестрою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

За встановлених обставин справи суд вважає, що неправильно записане прізвище, власне, й зумовило необхідність звернутися до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами і таке звернення ніяк не свідчить про наявність спору про право.

Так приймаючи до уваги те, що факти родинних відносин між фізичними особами можуть бути встановленими у порядку окремого провадження, виходячи також з інтересів заявника ОСОБА_1 щодо захисту його права на спадкування за законом після смерті сестри, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви у повному обсязі.

Судові витрати по справі.

Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

З цих підстав, керуючись ст. 2, 4, 5, 13, 247, 259, 263-265, 293, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , Заінтересована особа: Сьома львівська державна нотаріальна контора Львівської області про встановлення факту, що має юридичне значення (з урахуванням уточнень) - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 була сестрою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Порядок оскарження рішення суду та набрання ним законної сили.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч. 1 ст. 273 ЦПК України).

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 2 ст. 273 ЦПК України).

Відомості щодо учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_1 );

Заінтересована особа: Сьома львівська державна нотаріальна контора Львівської області (, адреса: 79040, м. Львів, вул. Городоцька, 299).

Текст судового рішення складено 27.02.2024 року.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: Н. М. Галайко