Провадження № 22-ц/802/150/24 Доповідач: Карпук А. К.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Карпук А.К.

суддів Бовчалюк З.А., Здрилюк О. І.

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна, про стягнення коштів, які збережені без достатньої правової підстави, стягнення моральної шкоди за апеляційною скаргою відповідача Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 грудня 2023 року,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом мотивуючи тим, що 22.12.2022 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Солонець Т.М. було вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 33894, про стягнення із нього на користь ТзОВ «ФКУА» кредитної заборгованості в розмірі 13574,14 грн., який було пред`явлено стягувачем до ВДВС у м. Луцьку ЗМУ Міністерства юстиції (далі ВДВС у м. Луцьку). 22.04.2022 року розпочато виконавче провадження № 68840582.

В рамках вказаного виконавчого провадження державним виконавцем ВДВС у м. Луцьку визначено розмір виконавчого збору в сумі 1357,41 грн., а також накладено арешт на усі кошти боржника. 24.05.2023 року із нього на користь ТзОВ «ФКУА» стягнуто 13574,14 грн. заборгованості та на користь ВДВС у м. Луцьку стягнуто 1357,41 грн. виконавчого збору. 24.05.2023 року виконавче провадження № 68840582 закрите на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження».

Позивач ОСОБА_1 23.05.2023 року звернувся до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.06.2023 року в справі № 161/8285/23 його позовні вимоги були задоволені, а виконавчий напис, на підставі якого здійснювалося виконавче провадження № 68840582, скасовано.

Просив суд на підставі положень статті 1212 Цивільного кодексу України стягнути з ТзОВ «ФКУА» 13574,14 грн., з ВДВС у м. Луцьку 1357,41 грн. безпідставно набутих грошових коштів та 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 05 грудня 2023 року позовні вимоги задоволено частково.

Ухвалено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» на користь ОСОБА_1 13574 грн. 14 коп. безпідставно набутих грошових коштів.

Стягнути з Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 1357 грн. 41 коп. безпідставно набутих грошових коштів.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі, а саме: 58 грн. 45 коп. судового збору та 3811 грн. 22 коп. витрат на правничу допомогу.

Стягнути з Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі, а саме: 584 грн. 53 коп. судового збору та 381 грн. 08 коп. витрат на правничу допомогу.

В решті позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

В апеляційній скарзі відповідач Відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції просить рішення в частині стягнення з відділу грошових коштів скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог у цій частині відмовити.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалось.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки ціна позову в даній справі менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, її апеляційний розгляд здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Датою прийняття постанови у даній справі є 08.02.2024, тобто дата складення повного судового рішення.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено такі обставини.

22.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 33894, яким із ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ФКУА» стягнуто суму заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 13574,14 грн.

На підставі вказаного виконавчого напису та заяви стягувача, заступником начальника Другого ВДВС у м. Луцьку ЗМУ Міністерства юстиції Бондаруком П.В. 20.04.2022 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 68840582 та визначено розмір виконавчого збору в сумі 1357,41 грн., у зв`язку з чим останнім також винесено відповідну постанову про стягнення виконавчого збору від 20.04.2023.

13.03.2023 заступником начальника Другого ВДВС у м. Луцьку ЗМУ Міністерства юстиції Бондаруком П.В. було винесено постанову про арешт коштів боржника, на підставі якої на грошові кошти ОСОБА_1 , що містяться на відкритих рахунках, або ж в майбутньому відкритих рахунках, було накладено арешт.

23.05.2023 на підставі звернення представника позивача із заявою про зняття арешту із зарплатного рахунку, державним виконавцем винесено постанову про визначення поточного рахунку ф/о боржника у банку для здійснення видаткових операцій. Даною постановою було встановлено наявність у ОСОБА_1 в АТ КБ «Приватбанк» відкритого рахунку, на який останній отримує заробітну плату, у зв`язку з такого знято арешт.

23.05.2023 згідно з платіжною інструкцією № 09с61b3057, із рахунку ОСОБА_1 було перераховано на рахунок Другого ВДВС у м. Луцьку ЗМУ Міністерства юстиції грошові кошти в загальному розмірі 15092,95 грн. Як вбачається із призначення платежу, вказані кошти були перераховані саме на виконання покладених на останнього зобов`язань у виконавчому провадженні № 68840582, яке здійснювалося на підставі виконавчого напису, вчиненого 22.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 33894.

23.05.2023 заступником начальника Другого ВДВС у м. Луцьку ЗМУ Міністерства юстиції Бондаруком П.В. було винесено постанови про зняття арешту з коштів ОСОБА_1 (а.с. 59), та 24.05.2023 постанову про закінчення виконавчого провадження № 68840582, у зв`язку із виконанням боржником свого обов`язку по сплаті суми заборгованості в розмірі 13574,14 грн., та виконавчого збору в сумі 1357,41 грн.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.06.2023 в цивільній справі № 161/8285/23 виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. 22.12.2021, зареєстрований в реєстрі за № 33894 про звернення стягнення із ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ФКУА» заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 13574,14 грн., визнано таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Так, зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України).

З аналізу зазначених правових норм вбачається, що зобов`язання із набуття або збереження майна без достатньої правової підстави має місце за наявності таких умов.

По-перше, є набуття або збереження майна. Це означає, що особа набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння.

По-друге, мало місце набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто, збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою.

По-третє, обов`язково має бути відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто, мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (ст. 11 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Відсутністю правової підстави вважають такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Відповідно до положень статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» (Далі Закон), виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Стягнутий виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

Отже правовою підставою стягнення виконавчого збору із ОСОБА_1 є постанова заступника начальника Другого ВДВС у м. Луцьку ЗМУ Міністерства юстиції Бондаруком П.В. 20.04.2022 про відкриття виконавчого провадження № 68840582, якою стягнуто виконавчий збір у розмірі 1357.41 грн.

Указана постанова є чинною та не скасована, тобто, правова підстава , відповідно до якої відбулось стягнення виконавчого збору, існує і на даний час, тому вимога позивача про стягнення з Державної виконавчої служби сплаченого виконавчого збору у зв`язку із визнанням виконавчого документа, який було примусово виконано виконавчого напису нотаріуса, таким, що не підлягає виконанню, не ґрунтується на положеннях статті 1212 ЦК України.

Щодо суб`єктного складу відповідачів за вимогами про стягнення виконавчого збору необхідно зазначити таке.

Як передбачають норми статті 27 Закону, стягнутий виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

Кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (частина друга статті 2 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

При цьому в цивільному процесі відповідно до частини четвертої статті 58 ЦПК України держава, територіальна громада бере участь у справі через відповідний орган державної влади, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник або представник.

Отже, у справах зазначеної категоріі відповідачем є держава, яка бере участь у справі через відповідний орган (органи) державної влади. Такими органами у справах, предметом вимог у яких є повернення стягнутого виконавчого збору, мають бути Відділ примусового виконання (дії якого призвели до безспірного стягнення коштів) та Казначейська служба (яка відповідно до законодавства є органом, який здійснює повернення коштів з державного бюджету) .

Суд першої інстанції наведеного не врахував та дійшов помилкового висновку про стягнення з Відділу Державної виконавчої служби виконавчого збору, як безпідставно набутого майна.

Відповідно до положень статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

При вирішенні позовних вимог про повернення стягнутого виконавчого збору суд першої інстанції дійшов висновків з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому рішення суду першої інстанції у цій частині та в частині стягнення судових витрат з Відділу Державної виконавчої служби необхідно скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні вказаних позовних вимог.

Рішення суду в частині вимог до ТзОВ «Фінансова компанія Управління активами» не оскаржувалось тому апеляційним судом не переглядається.

У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги відповідно до положень статті 141 ЦПК України із ОСОБА_1 на користь ВДВС у м. Луцьку ЗМУ Міністерства юстиції 87 грн 68 копійок судового збору за подання апеляційної скарги, також підлягає зміні розподіл судових витрат, стягнутих оскарженим рішенням суду, а саме, судові витрати з Відділу Державної виконавчої служби стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу відповідача Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції задовольнити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 грудня 2023 року в даній справі в частині вимог до Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та в частині стягнення судових витрат з Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна, про стягнення коштів, які збережені без достатньої правової підстави, стягнення моральної шкоди.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді: