Провадження № 2/201/3852/2024
УХВАЛА

11 листопада 2024 року Жовтневий районний суд

міста Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Федоріщева С.С.,

при секретарі Максимовій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки і піклування Адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради про визначення місця проживання дітей, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Орган опіки і піклування Адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради про визначення місця проживання дітей та відібрання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки і піклування Адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради про визначення місця проживання дітей, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Орган опіки і піклування Адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради про визначення місця проживання дітей та відібрання дитини.

25 вересня 2024 року від представника ОСОБА_2 до суду надійшла заява про закриття провадження у даній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. В обґрунтування поданої заяви представник ОСОБА_2 зазначила, що у даній справі всі учасники правовідносин є громадянами України. Обидві дитини та заявниця проживали на території Німеччини майже 2,5 роки. Зазначене підтверджується тимчасовими посвідками, свідоцтвами про продовження дії тимчасових посвідок, електронними дозволами на перебування та довідками з ідентифікаційним номером, виданими заявниці та її дітям, докази відвідування дитячого садочка, школи (копії документів з офіційним перекладом містяться в матеріалах справи). Тобто, в даному випадку присутній іноземний елемент у вигляді факту проживання та вибудуваного заявницею та дітьми тісного зв`язку з іноземною країною. Діти весь цей час відвідували німецьку школу та садок, де познайомились із своїми теперішніми друзями, звикли до своїх закордонних вихователів та викладачів, тощо (відповідні докази містяться в матеріалах справи). Все це свідчить про наявність тісного зв`язку заявниці і дітей з іноземною країною. У зв`язку із наявністю іноземного елемента у справі, існує необхідність визначення наявності в національного суду юрисдикції щодо розгляду і вирішення такої справи.

22 жовтня 2024 року від представника ОСОБА_1 до суду надійшли заперечення на клопотання про закриття провадження, в яких останній просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки у даній справі відсутній іноземний елемент, і судом при розгляді клопотання має бути враховано що: усі сторони справи, на яких вплине вирішення спору є громадянами України та мають постійне місце проживання в Україні: причиною для ухвалення рішення про тимчасове вивезення дітей закордон став початок військового вторгнення на територію України. Батьками було вирішено, що такий захід є тимчасовим і діти повернуться в Україну після закінчення проходження служби батьком. Діти з самого народження мають постійне місце проживання в Україні; діти мають сталі соціальні зв`язки в Україні та з громадянами України. Діти до виїзду закордон відвідували українські навчальні заклади. Усі родичі і близькі люди проживають в Україні. Друзі дітей є громадянами України, проживають в Україні або тимчасово перебувають закордоном під захистом; батьки неповнолітніх дітей (як зазначала і Позивачка за зустрічною позовною заявою в інших процесуальних документах у справі) не мають і ніколи не мали наміру змінити державу постійного проживання дітей; як зазначало Міністерство юстиції України у відповіді яка долучалась позивачкою за зустрічною позовною заявою, діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в розумінні міжнародних договорів і законодавчих положень були повернуті на територію України, як на місце свого постійного проживання. На території Німеччини були отримані лише тимчасові посвідчення що свідчать про перебування під захистом. За німецьким законодавством за таких умов у дітей навіть ніколи не виникне право на отримання німецького громадянства; жодних матеріальних зв`язків між позивачкою за зустрічною позовною заявою та Німеччиною немає. Позивачка не є працевлаштованою в Німеччині та немає там нерухомого майна або іншого виду доходу. Отже, можна дійти висновку, що тимчасове перебування ОСОБА_2 з дітьми закордоном не підпадає під поняття «постійного проживання».

31 жовтня 2024 року від представника ОСОБА_2 до суду надійшла відповідь на заперечення на клопотання, в якій остання заперечувала проти обставин, викладених представником ОСОБА_1 та підтримала заяву про закриття провадження.

11 листопада 2024 року від представника ОСОБА_2 до суду надійшла заява в якій останній підтримав подане клопотання про закриття провадження та просив суд проводити судове засідання, призначене на 11 листопада 2024 року без його участі.

Представник ОСОБА_1 11 листопада 2024 року також надав суду заяву з проханням розглянути клопотання про закриття провадження без його участі з урахуванням поданих заперечень.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право», суди розглядають будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи відповідача.

Крім того, за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про міжнародне приватне право», підсудність судам України є виключною у таких справах з іноземним елементом: якщо у справі, яка стосується правовідносин між дітьми та батьками, обидві сторони мають місце проживання в Україні.

Позивач за первісним позовом з дітьми мають зареєстроване в установленому законом порядку місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачка за первісним позовом має зареєстроване в установленому законом порядку місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, наявні визначені законом підстави для розгляду даної справи Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська.

Відповідно до ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Дана справа виникла із сімейних правовідносин, вона не є справою, розгляд якої мав би здійснюватися в порядку конституційного провадження, адміністративного, господарського чи кримінального судочинства, відтак відсутні підстави для закриття провадження у ній за ч. 1 ст. 1 ст. 255 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки і піклування Адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради про визначення місця проживання дітей відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.С. Федоріщев