УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

"02" вересня 2024 р. суддя Солом`янського районного суду міста Києва Майстренко О.М., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, про визнання інформації недостовірною та вилучення її,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва із позовом до Департаменту патрульної поліції (далі - відповідач), про визнання інформації недостовірною та вилучення її.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.08.2024 для розгляду зазначеної заяви визначено суддю Майстренко О.М. Фактично справа передана судді згідно реєстру передання справ 29.08.2024.

У позові позивач просить:

- постановити судове рішення, яким визнати недостовірною та такою, що принижує честь та гідність, порушує право на недоторканість ділової репутації позивача інформацію поширену в протоколі про адміністративне правопорушення серія ААД № 559537 від 01.02.2024;

- зобов`язати відповідача спростувати перед Центральним районним судом м. Миколаїв, Миколаївським апеляційним судом поширені недостовірні відомості, зокрема поширену у протоколі про адміністративне правопорушення серія ААД № 559537 від 01.02.2024.

Перевіривши матеріали позовної заяви, суддя вважає, що у відкритті провадження по справі необхідно відмовити, виходячи з такого.

Із змісту позовної заяви вбачається, що позивач не згідний із діями інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції у Миколаївській області, яким було складено протокол про адміністративне правопорушення серія ААД № 559537 від 01.02.2024 про вчинення позивачем адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, за наслідком дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась за участі позивача 01.02.2024.

Порядок складання та розгляду протоколу про адміністративне правопорушення визначений нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, в порядку цивільного судочинства не передбачено розгляд обставин та надання оцінки діям учасників провадження про адміністративні правопорушення та фактам і доказам, які встановлені та викладені у матеріалах про адміністративне правопорушення.

Верховний суд неодноразово висловлювався з приводу недопустимості використання цивільного судочинства для вирішення питань, які виникають в інших видах судочинства.

Відповідну правову позицію висловлено, зокрема, у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 03.04.2019 у справі № 757/4403/16-ц, постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 у справі № 333/6816/17, постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25.11.2020 у справі № 760/16924/18.

У постанові Верховного Суду від 03.04.2019 у справі № 757/4403/16-ц висловлену позицію, що у порядку цивільного судочинства не можуть розглядатися позови про спростування інформації, яка міститься, зокрема, у вироках та інших судових рішеннях, а також у постановах органів досудового слідства, висновках судових експертиз, рішеннях органів влади, місцевого самоврядування та інших відповідних органів, для яких законом установлено інший порядок оскарження.

У постанові Верховного Суду від 25.11.2020 у справі № 760/16924/18 висловлено позицію, що ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує цивільне судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою. Суди не звернули увагу, що не відповідатиме завданням цивільного судочинства звернення до суду з позовом, спрямованим на спростування набуття статусу «підозрюваний у кримінальному провадженні» чи спростування факту про повідомлення особи про підозру в кримінальному провадженні та ініціювання позовного провадження з такою метою, а тому такий позов не підлягає судовому розгляду.

Отже, у вказаних постановах Верховний Суд висловив одностайну позицію, що цивільне судочинство не може використовуватися для надання оцінки процесуальної діяльності учасників інших видів судочинства.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягаю розгляду у порядку цивільного судочинства, так як спрямовані на надання правової оцінки процесуальній діяльності посадової особи у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 186 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), до відкриття провадження у справі, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам встановленим ст. 186 ЦПК України, чи підсудна справа даному суду, чи немає інших підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в цивільній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно ч. 2 ст.186 ЦПК України, про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала.

Враховуючи викладені обставини, у відкритті провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання інформації недостовірною та вилучення її, слід відмовити на підставі п.1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 186, 258, 260 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання інформації недостовірною та вилучення її.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. Майстренко