Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/93/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.02.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі судді Трагнюк В.Р., за участю секретаря судового засідання Конар В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощенного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Продан Оксана Василівна, до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Продан Оксана Василівна, звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Позовні вимоги мотивує тим, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками малолітньої дитини (дочки) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб у підрозділах органів ДРАЦС сторони спору не реєстрували.

Дитина проживає разом з матір`ю. Рішенням Виноградівського районного суду від 12.12.2023 року у справі №299/4488/23 відповідача позбавлено батьківських прав відносно власної доньки.

Позивач також зазначає, що ОСОБА_2 не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які обумовлені щоденною потребою матері у забезпеченні добробуту дитини. Відповідач не усвідомлює, що піклування про дитину є приорітетом для батьків.

Відповідач є здоровою, працездатною людиною, аліментних зобов`язань перед іншими особами не має, зобов`язаний утримувати власну дочку у спосіб, що забезпечить її повноцінне становлення. Адже мати, зважаючи на вік дитини, обмежена постійним доглядом за нею та відповідно не може приділяти достатньо уваги питанню фінансово- матеріального забезпечення сім`ї. На даний час позивач не має можливості самостійно повністю задовольнити всі складові, необхідні для Повноцінного виховання дочки та забезпечення її інтересів.

А тому позивач просить стягувати з відповідача ОСОБА_2 на утримання дочки аліменти у розмірі 3500 гривень, щомісячно і до виповнення дитини повноліття.

Між сторонами на момент пред`явлення цієї заяви не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання спільної дитини.

Відповідно до ч.2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 10.01.2024 року суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами (а.с. 16-17).

12.01.2024 року відповідачу ОСОБА_2 направлено копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами, які повернулися в суд, оскільки адресат відсутній за вказаною адресою, відповідач повідомлений про розгляд справи належним чином, відповідно до ч. 3 ст. 130 ЦПК України (а.с.21).

Відповідач ОСОБА_2 у наданий судом строк своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, як і заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглянув справу за наявними матеріалами.

Дослідивши письмові матеріали цивільної справи, суд приймає рішення про задоволення позову виходячи з наступного.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються процесуальними правами, реалізують право на судовий захист; кожна сторона зобов`язана належно довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, обов`язок доказування позову лежить на позивачеві; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; зловживання процесуальними правами недопустиме (ч. 1 ст. 20 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 44, 76-82 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України). Про задоволення позову рішення може бути прийняте лише за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог (ст.ст. 89, 263-265 ЦПК України).

Судом встановлено, що сторони по справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Згідно обставин зазначених позивачем у позовній заяві, віповідач є працездатною людиною, інших непрацездатних осіб чи утриманців, крім дитини у нього не має, постійного місця роботи він не має (а.с.2).

Відповідач участі в належному утриманні дитини не приймає. Дані, які б свідчили про офіційне працевлаштування на час вирішення судом спору у справі відсутні.

Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесіє Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 pоку, батько (- ки) або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення знайшло своє відображення в українському законодавстві. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) закріплюється в сімейному законодавстві (ст. 180 СК України).

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно до ч. 1 ст. 184 СК України і роз`яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі; вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Так, згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 02.12.2021 року № 1928 - IX, з 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для дітей віком Діти до 6 років - 2563 грн.

Законом України від 17.05.2017 № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» частину другу ст.182 викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Закон не містить вимоги визначення точного розміру аліментів суто як половини відповідного розміру прожиткового мінімуму на дитину, відповідні розміри прожиткового мінімуму є не абсолютними величинами (базою) для визначення розміру аліментів, а можуть слугувати лише певним орієнтиром при вирішенні питання, яким суд не зв`язаний з огляду на фактичні обставини справи, динаміку дійсних витрат тощо. Слід враховувати також, що за наявності для того підстав, істотної зміни обставин, законодавства тощо, сторони не позбавлені права ставити в подальшому питання про зміну розміру стягуваних аліментів, зміну способу стягнення, участь у додаткових витратах і т.ін.

Водночас із цим суд звертає увагу на ту обставину, що положеннями ч.1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні обов`язки щодо дитини.

Таким чином обов`язок утримувати дитину, передбачений ч.1 ст. 180 СК України, є особистим обов`язком, а тому стосується окремо кожного з батьків. У зв`язку з чим суд вважає, що стягнення аліментів з батьків у солідарний спосіб є неможливим, оскільки даний обов`язок має виконуватись особисто кожним із них, а невиконання одним із батьків даного обов`язку не може перекладати на іншого додатковий обов`язок.

Суд враховує ті обставини, що відповідач ніде не працює. У той же час ці обставини не можуть слугувати для визначення розміру аліментів у мінімальному розмірі, оскільки відповідач є працездатною людиною, у зв`язку з чим з нього слід стягувати аліменти у розмірі заявленому позивачем.

Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць, згідно із вимогами ст. 430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню.

Судові витрат від оплати яких позивач звільнений, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. ст. 12, 19, 81, 141, 263-265, 430 ЦПК України, ст.ст. 141, 180, 182, 183, 184, 191 СК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задоволити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп НОМЕР_2 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі по 3500 гривень на кожну дитину, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.01.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 29.02.2024 року.

ГоловуючийВ. Р. Трагнюк