Справа №705/1399/23
2/705/449/24

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2024 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Годік Л.С.

при секретарі Давидяк І..О

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вони з відповідачем перебували в шлюбі, від якого в них народилося двоє дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Протягом останніх двох років діти проживають разом з позивачем та перебувають на його утриманні. Відповідно до Судового наказу, виданого Уманським міськрайонним судом Черкаської області від 17.02.2023, визначено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, з 03.02.2023 до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до Постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.02.2023, у Христинівському відділі державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження №71133367 з виконання Судового наказу № 705/697/23, виданого Уманським міськрайонним судом Черкаської області 21.02.2023. Починаючи з 2015 року відповідач ОСОБА_1 проживає та працює в Республіці Польща, отримує заробітну плату в розмірі 5000 7000 злотих та має власний бізнес. Той розмір аліментів, в яких вони стягуються з відповідача є недостатніми для забезпечення належного проживання дітей, враховуючи ціни, потреби дітей та наявність у них хронічних захворювань, тому він звертається з даним позовом до суду, просить збільшити розмір стягуваних аліментів та стягувати з відповідача на його користь аліменти на утримання дітей в розмірі 4000 грн. на кожну дитину.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав поданий ним позов, просив його задовольнити, пояснивши, що відповідач не спілкується з дітьми, проживає на території Польщі, доходи її дозволяють надавати матеріальну допомогу на утримання дітей у розмірі вказаному у позові, оскільки вона отримує заробітну плату та має дохід від здачі в оренду квартири.

Від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що позивач, звертаючись із даним позовом до суду, приховав той факт, що на даний час в Окружному Суді в Гданську (Республіка Польща) розглядається цивільна справа за її позовом до нього про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів. В межах розгляду справи в Окружному Суді в Гданську було винесено ряд рішень, в тому числі про: забезпечення постійного місця проживання дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю (постанова від 09.04.2024); про повне обмеження батьківських прав батька над малолітніми дітьми, але він може брати співучасть лише у вирішенні питань, що стосуються релігії (постанова від 04.11.2021); про заборону виїзду дітей за межі Польщі (постанова від 12.12.2021); про зобов`язання батька до сплати аліментів на кожну дитину по 750 злотих щомісяця (постанова від 14.12.2021) та про зобов`язання батька передати малолітніх дітей матері та у разі невиконання цього рішення він зобов`язаний сплатити матері дітей 5000 злотих (постанова від 27.05.2022). З метою виконання вище перелічених рішень іноземного суду вона звернулася з відповідним клопотанням до Уманського міськрайонного суду Черкаської області. Позивач свідомо приховав існування вказаних рішень іноземного суду при зверненні до Уманського міськрайонного суду Черкаської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей з неї на його користь. Крім того, всупереч існуючих рішень іноземного суду позивач ОСОБА_1 без її відому та згоди вивіз дітей з постійного їх місця проживання, тобто з Польщі до України. Тому вона вважає, що на даний час взагалі відсутні підстави для збільшення розміру аліментів.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, беручи до уваги позицію відповідача, в результаті повного, всебічного та обґрунтованого дослідження доказів, вважає наступне.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Право вимагати заміни способу присудження аліментів може обумовлюватися мінливістю життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182 - 184 СК України.

Аналіз змісту ч. 3 ст.181, ст.ст.183,184 СК України дає підстави для висновку, що право вибору способу стягнення аліментів, в тому числі право вимагати зміни раніше визначеного способу стягнення коштів на утримання дитини, належить стягувачу (одержувачу аліментів).

Таким чином, саме стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів - в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі.

Верховний Суд у постанові від 18 вересня 2019 року в цивільній справі №755/14073/16-ц підтвердив, що положеннями Сімейного кодексу України передбачена лише можливість зміни розміру аліментів, а не встановленого способу їх стягнення, тобто зменшення або збільшення розміру аліментів.

Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими ст. 182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення.

Що стосується взагалі питання зміни розміру аліментів в сторону їх зменшення чи збільшення, то слід зазначити, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 192 СК України).

Ураховуючи зміст статтей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду не є незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів отримувач аліментів може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Указане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеної у постанові від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13 і неодноразову підтриманою Верховним Судом у постановах: від 30 червня 2020 року, у справі № 343/945/19, провадження № 61-2057св20 від 12 січня 2022 року у справі № 545/3115/19, провадження № 61-18145св20, від 23 травня 2022 року у справі № 752/26176/18, провадження № 61-16697св21.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_1 перебували в шлюбі, від якого в них народилося двоє дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження дітей.

Відповідно до Судового наказу, виданого Уманським міськрайонним судом Черкаської області від 17.02.2023, визначено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, з 03.02.2023 до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до Постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.02.2023, у Христинівському відділі державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження №71133367 з виконання Судового наказу № 705/697/23, виданого Уманським міськрайонним судом Черкаської області 21.02.2023.

Таким чином, судом встановлено, що за рішенням суду аліменти з ОСОБА_1 на утримання дітей - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягуються в розмірі 1/3 частки з усіх видів її заробітку (доходу), а в поданому позові позивач просить стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн. на кожну дитину, тим самим збільшити розмір аліментів та змінити спосіб їх присудження.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування(ст. 77 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Звертаючись до суду з указаним позовом ОСОБА_1 посилався на те, що у відповідача достатні доходи щоб сплачувати аліменти у заявленому ним розмірі, оскільки вона отримує виплати від здачі в оренду квартири в Польщі та отримує там заробітну плату. Однак позивач не довів належними, допустимими та достовірними доказами наявності зміни матеріального становища відповідача ОСОБА_1 , що обумовлює можливість зміни визначеного судом розміру аліментів, які стягуються на утримання неповнолітніх дітей, доводи позивача про значне покращення майнового становища відповідача є припущенням, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позову.

При цьому, питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України та положень Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивач був звільнений від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, то судовий збір необхідно було би стягнути з відповідача на користь держави.

Однак, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Тому, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви про збільшення розміру аліментів, в задоволенні якої судом відмовлено, судовий збір підлягає компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 76, 81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263, 268, 274, 279, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 181, 182,192 СК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя Леся Сергіївна Годік