СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/11211/23

пр. № 2/759/440/24

06 березня 2024 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Твердохліб Ю.О.

за участю секретаря судового засідання Вінцковської О.І.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року позивач АТ "ПРИВАТБАНК" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 16.10.2008 року в розмірі 93167,97 грн станом на 22.05.2023 року, яка скаладається з наступного: 74 189,86 грн - заборгованість за кредитом, 18 978,11 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 0,00 грн - заборгованість за комісією, 0,00 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, а також суму сплаченого судового збору у розмірі 2 684,00 грн.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 16.10.2008 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ "ПРИВАТБАНК", які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. 16.10.2008 року відповідачем також підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 30 днів пільгового періоду", де він власним підписом підтвердив, що з з фінансовими умовами надання кредитки і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлений. Банком на підставі договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок з початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а відповідачу надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 75 000,00 грн, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування карткового рахунку.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі як відповідач при укладанні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту його зміну за рішенням та ініціативою банку.

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором виконував, проте ОСОБА_1 , зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 22.05.2023 року заборгованість становить 93167,97 грн та складається з наступного: 74 189,86 грн - заборгованість за кредитом, 18 978,11 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 0,00 грн - заборгованість за комісією, 0,00 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, у зв`язку з чим просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.06.2023 року вищезазначено головуючого суддю Твердохліб Ю.О. (а.с. 74-75).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 21.06.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.77).

В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у позовній заяві просить розглядати справу у його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечують (а.с. 2).

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

06.03.2024 року представник за довіреністю ОСОБА_1 - ОСОБА_2 направила до суду заяву, у якій просила проводити судове засідання без її участі та вказала, що позовні вимоги вони не визнають, кошти з картки були списані шахраями про що було повідомлено АТ КБ "Приватбанк" по телефону на "гарячу лінію" та у відділенні банку, направлена заявка до поліції та кіберполіції.

Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з`явились, суд, керуючись ч.2 ст.247 ЦПК України, розглянув справу без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши докази в справі у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що позивач має банківську ліцензію за № 22 на право надання банківських послуг від 05 жовтня 2011 року, визначених частиною третьою статті 47 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» та інші дозволи НБУ щодо здійснення банківської діяльності, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осбі, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та Статут АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.39-42).

ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг № б/н від 16.10.2008 року (а.с.19).

Розмір кредитного ліміту змінювався, що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти оформленої на ОСОБА_1 (а.с. 17).

Згідно довідки ОСОБА_1 були видані наступні кредитні картки: НОМЕР_1 , з датою відкриття 16.10.2008 року та терміном дії до 09/09, НОМЕР_2 , з датою відкриття 17.05.2010 року та терміном дії до 01/14, НОМЕР_3 , з датою відкриття 07.07.2014 року та терміном дії до 04/18, НОМЕР_4 , з датою відкриття 21.07.2014 року та терміном дії до 07/18, НОМЕР_5 , з датою відкриття 21.02.2016 року та терміном дії до 02/20, НОМЕР_5 , з датою відкриття 20.07.2016 року та терміном дії до 02/20, НОМЕР_6 , з датою відкриття 16.03.2020 року та терміном дії до 02/24, НОМЕР_7 , з датою відкриття 11.08.2022 року та терміном дії до 07/26 (а.с. 18).

З огляду на надані документи, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором виконував.

На підтвердження позовних вимог про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 позивач надав суду копії заяви ОСОБА_1 від 16.10.2008 року, Тарифи, витягу з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, розрахунок заборгованості, довідку про видані кредитні картки, довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, роздруківку копії паспорта відповідача, умови та правила надання банківських послуг.

Згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_1 має заборгованість за договором № б/н від 16.10.2008 року станом на 31.05.2015 року становить: 93 167,97 грн та складається з наступного: 74 189,86 грн - заборгованість за кредитом, 18 978,11 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 0,00 грн - заборгованість за комісією, 0,00 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором (а.с. 3-16).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими, відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Позивачем долучено до матеріалів справи виписку по картковим рахункам відповідача за період 16.10.2008 - 25.05.2023 року, з якої вбачається користування ОСОБА_1 кредитними коштами (а.с. 45-71).

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розміру є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із вказаною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Виписка по картковому рахунку, що є первинним обліковим документом, підтверджує факт користування відповідачем кредитною карткою, зазначеною у довідці про видані картки, а також факт використання кредитних коштів, оскільки фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернуті, позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки вказана заборгованість підтверджується належними та допустимими доказами у справі.

Відповідно до виписки про рух коштів за договором № б/н від 25.05.2023 року з рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_7 11.08.2022 року відбулись наступні перекази: -26 265,20 грн, -26 265,20 грн, - 17 336,80 грн, -530,40 грн, - 215,28 грн, -215,28 грн (а.с. 45).

У подальшому 01.10.2022, 01.11.2022, 01.12.2022, 01.01.2023, 01.02.2023, 01.03.2023, 01.04.2023 здійснювалися лише операції списання відсотків за використання кредитного ліміту, внаслідок чого заборгованість на рахунку станом на 01.04.2023 року становила 93167,97 грн (а.с. 45). Інші операції з рахунком не здійснювалися

12.08.2022 року ОСОБА_1 звернувся до УПП в м.Києві з заявою про вчинення злочину, а саме, про те, що 11.08.2022 року о 18:04 шахраями було знято з кредитної картки 75000,00 грн (а.с. 89) та 13.08.2022 року відомості внесені до ЄРДР № 0001518 (а.с.113).

У спірних правовідносинах предметом доказування є наявність обставин, які безспірно доводять факт вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, що сприяли втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Відповідно до пунктів 7, 8 розділу VI Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання, затвердженого постановою правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705, емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок.

При вирішенні спору необхідно приймати до уваги правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі №6-71цс15, яка ґрунтується на тому, що не встановивши обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, суд дійшов помилкового висновку про вину особи - споживача як підставу цивільно-правової відповідальності.

Аналогічний правовий висновок наведений і у постанові від 14 лютого 2018 року у справі №127/23496/15-ц, від 20 червня 2018 у справі №691/699/16-ц.

Водночас, відповідно до пункту 6.1 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт зобов`язаний не передавати карти, ПІНи третім особам і використовувати карти чи нанесені на них данні з цілями, не передбаченими цім договором чи які суперечать чинном законодавству.

Згідно пунктів 6.10, 6.11, 6.12, 6.13 Умов та Правил надання банківських послу гклієнт зобов`яаний дійснювати заходи до запобігання втрати (викрадення) карт, ПІНа, чи інформації, нанасеної на карту і магнутну полоску, чи їх незаконного використання. Інформувати банк, а також правоохоронні органи по факту втрати картки, ПІНа, чи отримання відомостей про їх незаконне використання. При настанні вищезазначених випадків потрібно звернутись в віділення банку, в якому обслуговується карта, чи по телефонам. Втриденний строк після усної заяви про встрату карти, ПІНа надати письмову заяву до банку, яка повинна містити детальне викладення обставин втрати картки чи ПІНа чи відомі відомості про їх незаконне використання, дату, час заяви клієнта про те, що відбулось. Письмово доручити банку постановку карти в СТОП-ЛИСТ платіжної системи.

Відповідно п. 8.4 Умов та Правил надання банківських послуг тримач несе зобов`язання за всі операції, супроводжуючі авторизуванням, до моменту письмової заяви тримача про блокування коштів на картці і за всі операції, не супроводжуючісь авторизацією до моменту постановки карти в СТОП-ЛИСТ платіжної системи.

Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу.

Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.

Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення його до цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до частини першої статті 1066 ЦК України, за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунку та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно частини першої статті 1071 ЦК України, банк може списати грошові кошти з рахунку клієнта на підставі його розпорядження.

Відповідно до статей 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи безпосередньо до суду у поряду, встановленому статтею 83 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_1 , виявивши безпідставне списання коштів з його рахунку, невідкладно повідомив про це банк, вживши усіх залежних від нього заходів задля попередження несанкціонованого платежу.

Так, судом встановлено, що зняття готівки були вчинені до отримання банком повідомлення від ОСОБА_1 щодо здійснення незаконних операцій із його банківською карткою. Відповідальність банку за зняття коштів з картки настає після її блокування, а до того моменту як банку буде повідомлено про несанкціонований переказ, він не має права обмежувати дії клієнта, контролювати процедуру зняття готівки з картки тощо. У свою чергу, згідно з п. 6 розділу VI Положення, до моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк.

Банківські операції щодо переказу з рахунку відповідача грошових коштів проведені коректно, з використанням усіх необхідних реквізитів платіжної картки та підтверджених одноразовими паролями (кодами).

З протоколу допиту потерпілого ОСОБА_1 від 13.08.2022 року (а.с.90-91) вбачається, що потерпілий зазначив про те, що він особисто передав стороннім людям одноразовий пароль, чим порушив пункт 6.1 Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги встановлені обставини, встановивши, що списання коштів з карткового рахунку відповідача відбулося за електронною ідентифікацією електронного платіжного засобу і його користувача шляхом введення паролів, відомих лише ОСОБА_1 ,суд приходить до висновку про задоволення позову АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та стягнення з ОСОБА_1 на користь банку заборгованості за кредитним договором урозмірі 93 167,97 грн.

В порядку ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 684,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273, 280-284 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" заборгованість за кредитним договором № б/н від 16 жовтня 2008 року в розмірі 93 167 (дев`яносто три тисячі сто шістдесят сім) гривень 97 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Учасники справи:

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», , місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, РНОКПП НОМЕР_8 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлено 11.03.2024 року.

Суддя Ю.О. Твердохліб