МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

12 вересня 2024 року Справа №370/2709/24

Суддя Макарівського районного суду Київської області Косенко А.В., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Макарівська селищна рада, ОСОБА_2 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки і призначення опікуна,

в с т а н о в и в :

11.09.2024 року до Макарівського районного суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Макарівська селищна рада, ОСОБА_2 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки і призначення опікуна.

В обґрунтування заявлених вимог, ОСОБА_1 зазначає, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є особою з інвалідністю з дитинства І групи (довічно), підгрупа Б, інвалідність з дитинства з ураженням ОРА, та потребує постійного стороннього догляду. Заявник вказує, що мешкає із ОСОБА_3 за її адресою реєстрації та фактично здійснює догляд за нею, оскільки її бабуся ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку з погіршенням свого здоров`я та похилого віку не може здійснювати догляд за своєю онукою.

На підставі викладеного заявник просить: визнати недієздатною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; призначити по справі судову психіатричну експертизу з метою визначення психічного стану ОСОБА_3 та здатність усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними; призначити опікуном ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; витребувати історію хвороби і амбулаторну картку ОСОБА_3 з КНП «Макарівська БЛІЛ» Макарівської селищної ради.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.09.2024 року дана справа передана на розгляд судді Макарівського районного суду Косенко А.В.

Дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що заяву слід повернути заявнику з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 296 ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Відповідно до положень ст.ст. 2, 3 СК України - Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання. Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між бабою, дідом, прабабою, прадідом та внуками, правнуками, рідними братами та сестрами, мачухою, вітчимом та падчеркою, пасинком. Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та (або) майнові відносини між іншими членами сім`ї, визначеними у ньому.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї», членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Аналогічний висновок висловлено Верховним Судом у постанові від 31 березня 2020 року у справі №205/4245/17 (провадження №61-17628св19).

Отже, системний аналіз вказаних норм, дає можливість прийти до висновку, що заявник не являється членом сім`ї чи близьким родичем в розумінні СК України по відношенню до ОСОБА_3 та відповідно не має процесуальної дієздатності для звернення до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки і призначення опікуна.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України позовна заява повертається, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

На підставі вищевикладених мотивів та норм закону, враховуючи, що до суду звернулася особа, яка за положеннями ч. 3 ст. 296 ЦПК України не наділена таким правом, тобто, не має процесуальної дієздатності, заява підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст.ст. 185, 260, 296, 353 ЦПК України суд,

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Макарівська селищна рада, ОСОБА_2 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки і призначення опікуна - повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення позовної заяви/заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені статтями 353-355 ЦПК України до Київського апеляційного суду.

Суддя А.В. Косенко