Справа № 645/3142/24
Провадження № 2-п/645/54/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

13 листопада 2024 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Шевченко Г.С.,

за участю секретаря судового засідання Пастушенко К.Р.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.08.2024 року у справі за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду, -

в с т а н о в и в:

19.09.2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про перегляд заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.08.2024 року, а також просила поновити строк для подачі заяви про перегляд заочного рішення.

В обґрунтування заяви вказала, що в провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа за зазначеним позовом. Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 серпня 2024 року позовні вимоги Комунального підприємства "Харківські теплові мережі» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду - задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість станом на 01.05.2024 в сумі 75875,76 грн., з яких: 62664,57 грн. за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.02.2018 по 30.04.2024; 676,20 грн. за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 по 30.04.2024; 10392,75 грн за послугу з постачання гарячої води за період з 01.02.2018 по 30.04.2024; 391,92 грн. за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 по 30.04.2024; 1320,88 грн. за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 о 30.04.2024; 429,44 грн. за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води за період з 01.07.2022 по 30.04.2024. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн., по 1514 грн. 00 коп. з кожного. Із вказаним заочним рішенням відповідач ОСОБА_1 ознайомилась лише 21.08.2024 року. Вказала, що позивачем грубо порушені права відповідачів, суми підрахунків є завищеними. На її думку, позивач мав направити на їх адресу листи-претензії з номерами та сумами боргу, але жодного листа отримано не було. Також позивач ввів в оману, зазначивши, що відповідачі з 2018 по 2024 р.р. не сплачують за теплопостачання та гарячу воду, бо вони лише останні 3 роки (з 2022 по 2024 р.р.) не мають змоги сплачувати через сімейні труднощі та війну. Крім того, вважає за надмірне та безглузде сплачувати за начебто техобслуговування, яке позивач не проводить, а також сплачувати за начебто теплопостачання, якого в не отоплюваний період не надається, але нарахування проводиться. Враховуючи викладене, просила скасувати заочне рішення від 14.08.2024 року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримала та просила суд її задовольнити.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про час та місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомила.

Представник Комунального підприємства "Харківські теплові мережі» у судове засідання не з`явився, надав заяву у якій зазначив, що відповідачем у заяві не наведено достатніх підстав для перегляду заочного рішення, тому він заперечує проти його перегляду.

Суд, заслухавши пояснення відповідача ОСОБА_3 , дослідивши заяву, перевіривши матеріали цивільної справи, встановив наступне.

Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 серпня 2024 року позовні вимоги Комунального підприємства "Харківські теплові мережі» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду - задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість станом на 01.05.2024 в сумі 75875,76 грн., з яких: 62664,57 грн. за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.02.2018 по 30.04.2024; 676,20 грн. за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 по 30.04.2024; 10392,75 грн за послугу з постачання гарячої води за період з 01.02.2018 по 30.04.2024; 391,92 грн. за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 по 30.04.2024; 1320,88 грн. за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 о 30.04.2024; 429,44 грн. за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води за період з 01.07.2022 по 30.04.2024. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн., по 1514 грн. 00 коп. з кожного.

Згідно ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та(або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Використання законодавцем в конструкції коментованої ст. 288 ЦПК України сполучника «і» дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна стверджувати про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Відповідач ОСОБА_1 у заяві про перегляд заочного рішення посилається на те, що вона лише 21.08.2024 року дізналась про існування судового рішення. Судові повістки відповідач ОСОБА_1 не отримувала, а отже не була повідомлена належним чином про розгляд справи та не могла надати суду заперечення по суті позовної заяви, зокрема щодо розміру заборгованості та доказів підтвердження наявності заборгованості.

Разом із тим, з матеріалів справи вбачається, що провадження у справі № 645/3142/24 відкрито ухвалою суду від 31.05.2024 року і в той же день відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 направлено копію позову з додатками та судова повістка за адресою, зазначеною в позові.

Реєстрація відповідачів за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджувалась Інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади м. Харкова від 30.05.2024 року.

За даними, які є в наявності в матеріалах справи відповідачі повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ст. 44 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Зі змісту п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України вбачається, що судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Суд зауважує, що на момент розгляду справи, суду не було надано відповідачами жодних відомостей щодо зміни місця їх проживання/перебування.

Суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Така правова позиція викладена Верховний Судом у постанові від 24 січня 2018 року у справі №907/425/16.

Крім того, відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ як джерело права Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Окрім того, інформація щодо розгляду справи розміщена на офіційному сайті «Судова влада», який є у загальному доступі. Також, у своїй заяві про перегляд заочного рішення, відповідач ОСОБА_1 зазначала місцем своєї реєстрації та проживання як АДРЕСА_1 .

Також, на аркуші справи № 22 міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, з якого вбачається, що 29.06.2024 року ОСОБА_1 особисто отримала судову повістку на судове засідання, що призначене на 18.07.2024 року о 09:20 год.

Отже, посилання відповідача ОСОБА_1 на обставини неповідомлення про розгляд справи не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Таким чином, доказів на підтвердження поважності причин неявки відповідачів до суду відповідачем ОСОБА_1 надано не було. Справа розглянута на підставі наявних доказів, які досліджені судом у повному обсязі.

Водночас, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Також, суд вважає, що в заяві про перегляд заочного рішення відсутні посилання на будь-які докази, які мають істотне значення для справи, які не були досліджені судом при винесенні заочного рішення, оскільки обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення є непогодженням з винесеним рішенням по суті та обґрунтуванням апеляційної скарги.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що відсутні підстави для скасування заочного рішення суду, а тому заяву про перегляд заочного рішення необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 89, 247, 288 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.08.2024 року у справі за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду - залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що заочне рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду в загальному порядку, встановленому ЦПК України - в 30-ти денний строк з дня складення повного судового рішення про відмову в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали складений 13.11.2024 року.

Суддя Г. С. Шевченко