Провадження № 2/641/226/2024 Справа № 641/9854/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Богдан М.В.,

за участю представника позивача Семенова Є.С.,

представника відповідача (в режимі відеоконференції) Мінаєва Д.С.,

секретаря судових засідань Двірник О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПрАТ СК «ПЗУ Україна» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ПрАТ СК «ПЗУ Україна», в якому, з урахуванням уточнень, просив: стягнути з ПрАТ СК «ПЗУ Україна» на свою користь суму відшкодування шкоди, заподіяної в результаті ДТП, в розмірі 65 435,84 грн. та з ОСОБА_2 - 37 232,43 грн. - сума, що не покривається регламентною виплатою ПрАТ СК «ПЗУ України»; стягнути з ОСОБА_2 на свою користь моральну шкоду в розмірі 30 000,00 гривень; стягнути з ОСОБА_2 та ПрАТ СК «ПЗУ Україна» на його користь судові витрати в розмірі 876,80 гривень з кожного відповідно. Крім того подав заяву про стягнення з відповідача на його користь витрат на професійну правничу допомогу адвоката у сумі 16 000,00 грн.

В обґрунтування позовної заяви зазначив, що він є власником автомобіля марки «Renault Megane», реєстраційний номер НОМЕР_1 . 16 червня 2020 року о 17-30 год. ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Audi A7», реєстраційний номер НОМЕР_2 , по просп. Московський в районі буд. № 143 в м. Харкові, не обрала безпечної дистанції, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем «Renault Megane», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який внаслідок цього зіткнувся з автомобілем «Mercedes-benz Vito» реєстраційний номер НОМЕР_4 . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим заподіяно матеріальну шкоду. Постановою Московського районного суду м. Харкова від 29 липня 2020 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

В результаті ДТП, його автомобіль був пошкоджений і вартість матеріального збитку складає 163 918,88 грн., що визначається рівнозначно ринковій вартості автомобіля «Renault Megane», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується Звітом дослідження спеціаліста-автотоварознавця №24/06/2020Ч від 05 липня 2020 року. 22 жовтня 2020 року позивач отримав відповідь від ПрАТ СК «ПЗУ України» про прийняте рішення про виплату відшкодування шкоди в розмірі 64564,16 гривень.

Також зазначає, що внаслідок зазначеної ДТП йому було завдано інших збитків, а саме: оплата звіту дослідження спеціаліста-автотоварознавця ОСОБА_3 - 2000,00 гривень, судові витрати у розмірі сплаченого судового збору - 1733,55 гривень. Таким чином, загальна сума матеріальної шкоди складає 167 232,43 грн.

Вважає, що з ПрАТ СК «ПЗУ Україна» підлягає стягненню 130 000,00 (гранична сума компенсації за шкоду, заподіяну транспортному засобу, відповідно до умов страхового полісу) - 64 564,16 (сплачені у добровільному порядку гроші) = 65435,84 грн. шкоди спричиненої майну. З ОСОБА_2 підлягає стягненню 167 232,43 грн. (загальна сума шкоди) - 130 000,00 грн. = 37 232, 43 грн матеріальної шкоди.

Обґрунтовуючи підстави стягнення моральної шкоди вказав, що увесь цей час він дуже хвилювався, та був позбавлений улюбленого транспортного засобу. В цей транспортний засіб ним було вкладено окрім величезної суми коштів ще й душу. Позивач не може спокійно спати по ночам, боїться керувати транспортним засобом, під час ДТП отримав травми, які спричинили йому фізичний біль та страждання. Він змушений був позичати у близьких та знайомих через те, що без автомобіля його доходи значно зменшились - це негативно позначилось на його честі та діловій репутації. На думку позивача, моральні переживання, які він відчув через людину, із-за якої був змушений пересуватися на громадському транспорті, а також із-за безвідповідальності працівників ПрАТ СК «ПЗУ України» повинні бути йому відшкодовані. Свої моральні страждання позивач оцінює у розмірі 30000,00 гривень.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Мінаєв Д.С. заначив, що позовні вимоги вважає безпідставними та таким, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Так, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно зі звітом про оцінку вартості матеріального збитку, завданого автомобілю позивача, №24/06/20204 від 05.07.2020 ця вартість визначена у розмірі 163 918,88 грн., що є рівною ринковій вартості КТЗ, з огляду на економічну недоцільність відновлювати КТ3 у зв?язку із тим, що вартість ремонту КТЗ є більшою за ринкову вартість КТЗ. При цьому, зокрема, з наявного висновку вбачається можливі витрати позивача, а не фактичні, або реальні витрати понесені ним для відновлення автомобілю.

Порядок відшкодування шкоди, пов?язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якої транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП.

У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди здійснюється у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи моторне транспортне страхове бюро.

З матеріалів справи не вбачається, що при зверненні до страхової компанії ОСОБА_1 визнав належний йому автомобіль фізично знищеним чи був згоден передати страховій компанії залишки транспортного засобу. Страхова компанія, в свою чергу, виплатила йому страхове відшкодування у розмірі, визначеному ст. 30, 36 Закону № 1961-IV, тобто у повному обсязі відшкодовано йому заподіяну майнову шкоду, а тому відсутні правові підстави для застосування статті 1194 ЦК України та стягнення відшкодування шкоди з винної у ДТП особи, а саме ОСОБА_2 .

Крім того, наданий Позивачем звіт №24/06/2020Ч не містить інформації стосовно ринкової вартості автомобіля RENAULT, д.н.3. НОМЕР_1 після ДТП, а отже наведений позивачем розрахунок розміру збитку, що дорівнює ринковій вартості автомобіля до ДТП є таким, що суперечить чинному законодавству. Таким чином, матеріальна шкода завдана позивачу не виходить за межі суми страхової виплати, а отже підстав для стягнення суми збитків з винуватця ДТП немає.

Крім того зазначив, що з огляду на те, що позивачем на підтвердження розрахунків шкоди, спричиненої транспортному засобу внаслідок Дії надано звіт спеціаліста-автотоварознавця №24/06/2020 зроблений суб?єктом оціночної діяльності ФО-П ОСОБА_3 , зауважив, що оцінювач не несе жодної відповідальності за зроблені висновки, відповідно, даний документ не може оцінюватись судом як доказ по справі.

Також вважає, що заявлений позивачем розмір компенсації моральної шкоди у розмірі 30 000,00 грн. є завищеним і не відповідає вимогам розумності та справедливості. Доводи позивача про те, що за відсутності автомобіля доходи позивача зменшилися, повинні бути відхилені судом, оскільки компенсація моральної шкоди не направлена на відновлення майнових втрат позивача і не замінює собою відшкодування майнової шкоди. Жоден доказ наявний в матеріалах справи не вказує, що позивач отримав значне ушкодження здоров?я, став об?єктом протиправної поведінки, або ж зазнав приниження честі та ділової репутації.

Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача адвокат Семенов Є.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні з підстав викладених у позові.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Мінаєв Д.С. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позов.

Представник відповідача ПрАТ СК «ПЗУ Україна» в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування відзиву зазначив, що якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Для визначення розміру збитків завданих внаслідок пошкодження автомобіля RENAULT, н. з. НОМЕР_5 , на замовлення Страховика, було проведено оцінку розміру збитку. За результатами проведеної оцінки було складено Звіт № 229500/2020 про оцінку автомобіля RENAULT MEGANE н.з. НОМЕР_1 . Згідно даних Звіту №229500/2020 вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 205 238,57 грн., а ринкова вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди - 129 821,25 грн.

Вищенаведене свідчить, що ремонт автомобіля RENAULT, н. з. НОМЕР_1 є економічно необґрунтованим, оскільки витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, а отже транспортний засіб, відповідно до ст. 30 Закону, вважається фізично знищеним.

Враховуючи вищезазначене, у випадку фізичного знищення автомобіля потерпілому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди.

На підставі даних Аварійного сертифікату розрахунку величини визначення заподіяної шкоди №450/09/20 було встановлено, що вартість транспортного засобу RENAULT, н. з. НОМЕР_5 після ДТП становить 65 257,09 грн.

Враховуючи зазначене вище та керуючись положеннями ст.30 Закону, Страховик визначив розмір шкоди завданої власнику автомобіля RENAULT, н. з. НОМЕР_5 внаслідок ДТП, яка мала місце 16.06.2020 року, у сумі 64 564,16 грн. (129 821,25 грн. 65 257,09 грн.), де: 129 821,25 грн. - ринкова вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди; 65 257,09 грн. - ринкова вартість транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, ПрАТ СК «ПЗУ Україна» було правомірно розраховано і виплачено суму страхового відшкодування потерпілому.

Вважав безпідставним і необгрунтованим твердження позивача, що розмір заподіяної шкоди у зв?язку із пошкодженням належного йому автомобіля внаслідок ДТП є значно більшим, ніж був визначений Страховиком, що, на переконання ОСОБА_1 , підтверджується Звітом №24/06/2020Ч дослідження спеціаліста-автотоварознавця автомобіля RENAULT, н.з. НОМЕР_1 . Аналіз даних, які наведені в Звіті № 24/06/2020Ч свідчать про те, що автомобіль RENAULT, н.з. НОМЕР_5 є тотально знищеним (вартість відновлювального ремонту автомобіля дорівнює ринковій вартості автомобіля на момент ДТП), що власне не заперечується позивачем.

Так, у випадку тотального знищення автомобіля розмір збитку, дорівнює різниці між ринковою вартістю автомобіля до ДТП та ринковою вартістю автомобіля після ДТП.

Звіт №24/06/2020Ч не містить даних про ринкову вартість автомобіля RENAULT, н.з. НОМЕР_1 після ДТП, а тому наведений позивачем розрахунок розміру збитку, який дорівнює ринковій вартості автомобіля до ДТП, є таким, що проведений із порушенням вимог чинного законодавства.

На підставі вищевказаного вважав, що наданий позивачем Звіт № 24/06/ НОМЕР_6 є не належним, не допустимим та не достовірним доказом в частині визначення розміру збитку у зв?язку із пошкодженням транспортного засобу.

Також звернув увагу суду на те, що відповідно до ст. 29, п. 33.3. ст.33, п. 34.2 ст. 34 Закону саме на Страховика покладено обов?язок визначати розмір заподіяного збитку. Якщо Страховик виконав вищевказані вимоги Закону щодо огляду пошкодженого транспортного засобу та визначення розміру збитку, то це, відповідно до п.34.3. ст.34 закону, виключає право потерпілого самостійного проводити визначення розміру шкоди шляхом залучення аварійного комісара, експерта та вимагати компенсації витрат на проведення експертизи (дослідження). Таким чином, вимоги позивача щодо компенсації витрат за складання звіту у розмірі 2000,00 грн. є безпідставними.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, проходить наступного висновку.

Судом встановлено, що 16 червня 2020 року о 17-30 год. ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Audi A7», реєстраційний номер НОМЕР_2 , по просп. Московський в районі буд. № 143 в м. Харкові, не обрала безпечної дистанції, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем «Renault Megane», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який внаслідок цього зіткнувся з автомобілем «Mercedes-benz Vito» реєстраційний номер НОМЕР_4 . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим заподіяно матеріальну шкоду.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 29 липня 2020 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. (а.с. 15).

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

ОСОБА_1 є власником автомобіля марки «Renault Megane», реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 14).

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Audi A7», реєстраційний номер НОМЕР_2 на момент скоєння ДТП застрахована у страховій компанії ПрАТ СК «ПЗУ Україна».

ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «ХМСК» та ПрАТ СК «ПЗУ України» та із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 16, 19-20).

Згідно зі звітом №24/1060/2020Ч складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 від 05.07.2020 року на замовлення ОСОБА_1 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Renault Megane», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2006 року виготовлення, на дату огляду 24.06.2020 року в результаті його пошкодження при ДТП визначається рівною ринковій вартості КТЗ та складає 163 918,88 грн. (а.с. 21-52).

Вартість авто-товарознавчого дослідження ФОП ОСОБА_3 згідно з квитанцією № 1076397 від 05.07.2020 року склала 2000,00 грн. (а.с. 53).

Відповідно до Звіту № 229500/2020 про оцінку автомобіля «Renault Megane», реєстраційний номер НОМЕР_1 , складеного 06.09.2020 року на замовлення ПрАТ СК «ПЗУ Україна», ринкова вартість зазначеного автомобіля на момент пошкодження складає 129 821,25 грн.

Ринкова вартість пошкодженого автомобіля «Renault Megane», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у після аварійному стані становить: 65 257,09 грн. (а.с. 89-114).

ПрАТ СК «ПЗУ Україна» 22.10.2020 року виплатило потерпілому ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 64 564,16 грн. (а.с. 54).

За клопотанням ОСОБА_1 ухвалою суду від 02.06.2021 року призначено по справі судову автотоварознавчу експертизу транспортного засобу «Renault Megane», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно висновка експерта № 24172 від 25.01.2022 року за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи, ринкова вартість транспортного засобу «Renault Megane», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент ДТП 16.06.2020 року по 1 варіанту складає: 149 105,00 грн., по 2 варіанту складає: 143 424,81 грн. (а.с. 190-196).

Так, відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди, заподіяної власником (володільцем) транспортного засобу, цивільно-правова відповідальність якого застрахована урегульовано Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закону). У разі, коли пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлений або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 цього Закону, відповідно до якої транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП.

Отже, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

У разі, якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди здійснюється у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи моторне транспортне страхове бюро.

Отже, з аналізу змісту наведених норм можна дійти висновку, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є економічно необґрунтованим, витрати на ремонт перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. У разі, якщо власник не згоден із визначенням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця пригоди.

Такий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах № 75810036/14-ц від 23.10.2019 року, №205/7747/18 від 14.04.2022 року.

Судом встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Renault Megane», реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно із Звітом № 229500/2020 про оцінку автомобіля, складеного 06.09.2020 року, становила 205 238,57 грн, а ринкова його вартість до ДТП становила 129 821,25 грн, тому суд дійшов висновку, що фактично мало місце фактичне фізичне знищення автомобіля, та витрати на його відновлення є економічно необґрунтованими, тому до спірних правовідносин слід застосовувати положення ст. 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Крім того, суд враховує, що 22.10.2020 року позивач отримав від ПрАТ СК «ПЗУ Україна» страхове відшкодування у розмірі 64 564, 16 грн.

При цьому, дії позивача свідчать про те, що він не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, оскільки згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 08.02.2021 року, долученого до матеріалів справи представником відповідача, транспортний засіб «Renault Megane» 28.10.2020 року перереєстрований на нового власника по договору укладеному в ТСЦ (а.с. 127).

Суд також враховує принцип добросовісності, який полягає у певному стандарті поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони відповідного правовідношення. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Особи, яка бере участь у справі, зобов`язана добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов`язки.

Поведінка позивача щодо залишення собі залишків автомобіля і його реалізація не є добросовісною.

Представник позивача в судовому засіданні зазначив, що вказаний транспортний засіб після проведення всіх експертиз, був проданий позивачем, тому враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що позивачу має бути відшкодована різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця пригоди.

Так, Звітом № 229500/2020 про оцінку автомобіля «Renault Megane», реєстраційний номер НОМЕР_1 , складеного 06.09.2020 року, встановлено, що ринкова вартість зазначеного автомобіля на момент пошкодження складає 129 821,25 грн. Ринкова вартість пошкодженого автомобіля «Renault Megane», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у після аварійному стані становить: 65 257,09 грн.

Різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП складає 64 564,16 грн., яка була відшкодована позивачу ПрАТ СК «ПЗУ Україна», тому позовні вимоги про стягнення з ПрАТ СК «ПЗУ Україна» на користь позивача суми відшкодування шкоди, заподіяної в результаті ДТП, в розмірі 65 435,84 грн. та з ОСОБА_2 - 37 232,43 грн. не підлягають задоволенню.

Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» саме на страховика покладено обов`язок визначати розмір заподіяного збитку, зокрема п. 34.2. ст. 34 передбачено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Звітом №24/1060/2020Ч складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 від 05.07.2020 року на замовлення ОСОБА_1 , визначено лише вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Renault Megane», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2006 року виготовлення, на дату огляду 24.06.2020 року в результаті його пошкодження при ДТП.

Судом враховано, що при експертному дослідженні пошкодженого транспортного засобу позивача, не здійснювався розрахунок ринкової вартості автомобіля до ДТП та після (ринкова вартість залишків), та вартість утилізації КТЗ, тому вказаний висновок судом не приймається до уваги, а наданий позивачем розрахунок розміру шкоди не відповідає вимогам ст. 30 Закону № 1961 -IV.

З тих же підстав, не підлягає стягненню вартість складеного звіту у розмірі 2000,00 грн.

Крім того, суд не бере до уваги висновок експерта № 24172 від 25.01.2022 року за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи, складеного на виконання ухвали суду, оскільки клопотання про проведення зазначеної експертизи завлено позивачем, однак, останній не скористався своїм правом доповнити позовні вимоги з урахуванням наданого висновку.

Разом з тим, позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 30 000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з п. п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

Внаслідок ДТП позивачу була завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, обумовлених пошкодженням його автомобіля, неможливість експлуатації автомобіля за власними потребами, що призвело до змін його нормальних, усталених, звичних і необхідних для нього умов життя. Ці обставини порушили звичний спосіб життя позивача та потребували від нього додаткових зусиль для організації своєї життєдіяльності.

Разом з цим, виходячи з вимог розумності та справедливості, суд задовольняє позов частково та стягує з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн.

Суд вважає, що саме такий розмір моральної шкоди є не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не призведе до її безпідставного збагачення.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 16 000,00 грн.

Представник відповідача ПрАТ СК «ПЗУ Україна» надала до суду заяву про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, та зазначила, що сума витрат на правову допомогу адвоката заявлена до стягнення позивачем, не є співмірною з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, та вказала, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на правничу допомогу у заявленому розмірі, та розмір правової допомоги має бути обґрунтований та відповідати критерію необхідності таких витрат.

Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частинами 2, 3 статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові втирати витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу позивачем надано Угоду про надання правової допомоги адвокатом від 05.01.2021 року, укладену між ОСОБА_1 та адвокатом Семеновим Є.С.; Акт приймання наданих послуг від 20.05.2023 року, згідно з яким вартість послуг адвоката становить 16 000,00 грн.; Додатки до Угоди від 15.11.2020 року та від 20.05.2023 року, відповідно до яких ОСОБА_1 сплачено адвокату гонорар у розмірі 16 000,00 грн. (а.с. 144, 219, 220).

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до постанови Об`єднаної палати Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року по справі №922/445/19, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Таким чином, розподілу підлягають не лише фактично понесені витрати (відповідно можуть бути підтверджені фінансовими документами) та і ті, що будуть в майбутньому сплачені стороною (відповідно не можуть бути підтверджені фінансовими документами).

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо в визначаються в договорі про надання правової допомоги (ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Засади обчислення гонорару (фіксована сума, погодинна оплата, доплата гонорару за позитивний результат по справі тощо) визначаються за домовленістю між адвокатом та клієнтом і також мають бути закріплені в угоді.

Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04).

Відповідно до вимог діючого законодавства, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, які підлягають розподілу між сторонами.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі N 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі N 910/906/18.

Обґрунтовуючи клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, представник відповідача зазначила, що заявлена позивачем сума витрат на правничу допомогу адвоката є неспівмірною з реальним обсягом такої допомоги у суді, часом, витраченим на надання послуг адвоката, обсягом роботи щодо підготовки справи до розгляду у суді та тривалістю та кількістю судових засідань, та не відповідає критерію реальності таких витрат.

Суд, оцінюючи обґрунтованість заяви позивача, в контексті положення частини четвертої статті 137 ЦПК України, тобто щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим на їх виконання, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії, вважає, що заявлена сума є неспівмірною.

При цьому суд погоджується з доводами представника відповідача про необґрунтованість та неспівмірність заявленої до стягнення суми витрат на професійну правову допомогу представника відповідача з реальним обсягом такої допомоги у суді, часом, витраченим на надання таких послуг (незначний обсяг юридичної та технічної роботи щодо підготовки справи до розгляду у суді та тривалість та кількість судових засідань), критерію реальності таких витрат.

Враховуючи викладене й те, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, а заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді, який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача, є завищеним та неспівмірним з обсягом наданих послуг адвоката, суд дійшов висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді, який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача, підлягає зменшенню та відшкодуванню у сумі 3 000,00 грн.

Також, враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто моральну шкоду з відповідача ОСОБА_2 , а в задоволенні позовних вимог до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» відмовлено, витрати на правничу допомогу адвоката на користь позивача підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 .

Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись 7, 8, 12, 13, 137, 141, 258-259 ЦПК, ст. ст. 23 1167 ЦК України, ст.ст. 6, 22, 30, 34 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ., РНОКПП НОМЕР_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_8 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «ПЗУ Україна», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Дегтярівська, 62.

Суддя: М. В. Богдан