Житомирський апеляційний суд
Категорія 70 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Шевчук А.М., Павицької Т.М.,

за участю секретаря Антоневської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 295/12440/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Папазової Галини Анатоліївни, на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 24 липня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Воробйової Т.А., -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року позивач за первісним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в кому зазначив, що 22 лютого 2017 року між ним та ОСОБА_2 укладено шлюб, зареєстрований Дніпровським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис № 253. Від шлюбу мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 6 лютого 2019 року шлюб між ними розірвано та вирішено питання про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2500 грн. Проте, починаючи з березня 2020 року дитина зареєстрована та проживає разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 разом з ним та дитиною не проживає.

Вказав, що 11 червня 2020 року Богунським районним судом м. Житомира видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на його користь аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

Зазначив, що наразі ОСОБА_2 офіційно працевлаштована та отримує заробітну плату в розмірі 5000 грн на місяць, будь-які інші офіційні доходи у неї відсутні. Проте йому відомо, що дохід відповідачки значно перевищує той розмір доходу, який остання зазначає у всіх документах, що подаються нею у судових справах.

Посилається на те, що він як одержувач аліментів має право звернутись до суду для вирішення питання про зміну способу їх стягнення, а також у випадку зміни майнового стану платника звернутись до суду для вирішення питання про збільшення їх розміру.

Щодо збільшення розміру аліментів вказав, що в мотивувальній частині рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 17 березня 2021 року у справі №755/7694/20 зазначається, що загальний дохід відповідачки становить близько 15000 грн, що підтверджується актом оцінки потреб сім`ї/особи від 6 березня 2019 року. Крім того, відповідачка проживає в м. Києві, де орендує житло, що підтверджується договорами оренди квартири. Оренда житла теж потребує значних фінансових витрат. Також ОСОБА_2 витрачає значні кошти на оплату адвокатських послуг. Рівень її життя відповідачки, який вона відображає в соціальних мережах, значно перевищує той рівень життя, який вона намагається довести в судах. Крім того, ОСОБА_2 неодноразово виїздила за межі України.

Стверджує, що дохід відповідачки дозволяє сплачувати аліменти у розмірі, більшому ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому для захисту інтересів малолітньої дочки змушений звернутися з даним позовом до суду.

Таким чином, просив суд змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі судового наказу Богунського районного суду м. Житомира від 11 червня 2020 року з ОСОБА_2 на його користь на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 3750 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з подальшою індексацією, починаючи із дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

У грудні 2021 року ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Папазова Г.А., звернулася до суду із зустрічною позовною заявою, в якій зазначила, що наразі факт проживання малолітньої доньки із батьком ОСОБА_1 жодним документом, зокрема, ані судовим рішенням, ані рішенням органу опіки та піклування, не підтверджено. Натомість, до відзиву додано чисельну кількість документів, якими підтверджується той факт, що постійне місце проживання ОСОБА_3 за згодою сторін було визначено разом з матір`ю, однак своїми протиправними діями ОСОБА_1 тимчасово змінив місце проживання доньки.

Вказала, що рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 6 лютого 2019 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 2500 грн., починаючи з 20 вересня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Постановою Київського апеляційного суду від 2 травня 2019 року та постановою Верховного суду від 25 вересня 2019 року у справі №755/14148/18 рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 6 лютого 2019 року залишено без змін.

25 березня 2020 року відповідач за зустрічним позовом звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

3 квітня 2020 року Дніпровським районним судом м. Києва відмовлено у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини з ОСОБА_2 у справі № 755/4670/20. Підставою для відмови у видачі судового наказу було те, що між сторонами вже вирішено спір щодо стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 .

Таким чином, просила суд припинити стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 з усіх доходів щомісяця, починаючи з 11 червня 2020 року і до досягнення нею повноліття - за судовим наказом, який виданий Богунським районним судом м. Житомира від 11 червня 2020 року у справі №295/6490/20, з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 24 липня 2023 року у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, які стягуються на утримання малолітньої дитини, відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - адвокат Папазова Г.А., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення в частині відмови в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким задовольнити зустрічні позовні вимоги у повному обсязі.

Зокрема, вважає помилковим висновок суду про те, що відсутність рішення щодо визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 є підставою для відмови у задоволенні зустрічного позову.

Так, діюче законодавство передбачає можливість визначення місця проживання дитини за згодою батьків, на що неодноразово зверталася увага суду. При цьому, чинним законодавством не передбачений обов`язок батьків складати певний документ на підтвердження цієї обставини.

Факт досягнення такої згоди між сторонами не заперечувала у судовому засіданні й представник ОСОБА_1 . Крім того, після досягнення цієї згоди судом було вирішено питання щодо стягнення на користь ОСОБА_2 аліментів рішенням Дніпровського районного суду м. Києва у справі № 755/14148/18 від 6 лютого 2019 року. Дане судове рішення оскаржувалося ОСОБА_1 тільки щодо розміру аліментів, будь-якої незгоди щодо визначення місця проживання дитини з матір`ю останній не висловлював.

Крім того, після ухвалення судового рішення ОСОБА_1 звернувся до Служби у справах дітей щодо визначення участі у вихованні, на підставі чого було винесено розпорядження Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації №226 від 26 березня 2019 року «Про визначення способів участі батька у вихованні малолітньої дитини», яким визначено участь батька ОСОБА_1 у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у формі спілкування три рази на тиждень щопонеділка, щосереди та щосуботи з 15:30 до 18:30 в присутності матері дитини ОСОБА_2 , яке наразі не скасоване та є діючим.

Таким чином, судом помилково не враховано норму, встановлену ч. 1 ст. 160 СК України, зокрема, про те, що місце проживання дитини може визначатися не тільки судом та органами опіки, але й батьками, що підтверджується матеріалами та обставинами справи.

Окрім того, судом не надано жодної оцінки наявності двох судових рішень щодо стягнення аліментів, що є неприпустимим, зокрема, рішення Дніпровського районного суду м. Києва у справі № 755/14148/18 від 6 лютого 2019 року та судового наказу Богунського районного суду м. Житомира від 11 червня 2020 року у справі № 295/6490/20, який видано шляхом введення суду в оману, а саме шляхом подання заяви про видачу судового наказу замість звернення з новим позовом, що є підставою для скасування такого наказу.

Посилається на ч.4 ст. 273 ЦПК України, згідно з якою якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Тобто питання стягнення аліментів з ОСОБА_2 мало б вирішуватися виключно у новому позовному провадженні.

Вказує, що з листопада 2022 року ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю в Австрії, що підтверджується долученим до апеляційної скарги документом та судовими рішеннями. Натомість право на стягнення аліментів має той з батьків, з яким визначено місце проживання дитини.

Норма, передбачена ч.4 ст. 273 ЦПК України, не визначає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому ними можуть бути будь-які обставини, які з урахуванням інтересів дитини змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів.

Крім того, у постанові Київського апеляційного суду від 3 листопада 2021 року у справі № 755/7694/20 зазначено, що ОСОБА_1 не доведено факт постійного проживання дитини з ним, а також, що рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 6 лютого 2019 року є дійсним наразі та підтверджує вищевказаний факт.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Антонович О.С., просить рішення в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Зокрема, зазначає, що позиція ОСОБА_2 про наявність домовленості щодо місця проживання дитини нею ж і спростовується, оскільки вона 3 липня 2019 року звернулася до Васильківського міськрайонного суду Київської області з позовом про визначення місця проживання дитини. Наявність двох судових рішень зумовлена зміною місця проживання дитини, а також тим, що суди керувалися саме інтересами дитини. Посилається на рішення суду Республіки Австрія, яке доводить, що місце проживання дитини з матір`ю не встановлено, а документ, який би підтверджував одноосібну опіку матері відносно дитини, відсутній та матір`ю не поданий.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 10 серпня 2017 року (Т. 1, а.с. 14).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 6 лютого 2019 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , в розмірі 2500 грн, починаючи з 20 вересня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття (Т. 1 а.а.с.108-110).

Розпорядженням Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації №226 від 26 березня 2019 року «Про визначення способів участі батька у вихованні малолітньої дитини» визначено участь батька ОСОБА_1 у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у формі спілкування три рази на тиждень щопонеділка, щосереди та щосуботи з 15:30 до 18:30 в присутності матері дитини ОСОБА_2 (Т. 1, а.с. 94).

2 червня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про припинення з 5 березня 2020 року права на аліменти на утримання ОСОБА_2 , з якою до 5 березня 2020 року проживала дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнення з ОСОБА_2 аліментів на його утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн з 1 квітня 2020 року і до досягнення дитиною, яка проживає з батьком, трирічного віку.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 17 березня 2021 року позовні вимоги задоволено.

Припинено з 5 березня 2020 року право на аліменти на утримання ОСОБА_2 , з якою до 5 березня 2020 року проживала дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнутоз ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на його утримання у розмірі 2500 грн. щомісячно, за період з 1 квітня 2020 року по 8 серпня 2020 року ( досягнення дитиною ОСОБА_3 трирічного віку, яка проживвє з батьком ОСОБА_1 ).

Постановою Київського апеляційного суду від 3 листопада 2021 рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 17 березня 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_4 (Т. 1, а.а. с. 104-107).

Судовим наказом Богунського районного суду м. Житомира від 11 червня 2020 року у справі №295/6490/20 стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 2 червня 2020 року та до досягнення дитиною повноліття (Т. 1, а.с. 23).

У березні 2020 року Органом опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації затверджено висновок про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_2 (Т1, а.с. 95).

ОСОБА_2 пред`явила позов до ОСОБА_4 про визначення місця проживання їх спільної дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває на розгляді Васильківського районного суду Київської області.

3 листопада 2021 року Органом опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації затверджено висновок про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_2 (Т. 1, а.а.с. 212-213).

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 16 вересня 2022 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання чоловіка до досягнення дитиною шестирічного віку.

На підтвердження доводів про те, що дитина проживає з батьком, позивач за первісним позовом надав копію акта №96 про обстеження умов проживання від 2 вересня 2020 року, відповідно до якого спеціалістами служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації проведено обстеження умов проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , та встановлено, що умови проживання належні, основні потреби дитини забезпечені (Т. 1, а.а.с. 16-18).

15 вересня 2021 року депутатом Глевахівської селищної ради Фастівського району Київської області Максимовою Л.Т. проведено обстеження житлово-побутових умов за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до якого ОСОБА_1 проживає за вказаною адресою без реєстрації. У будинку проживає його дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Будинок за вказаною адресою належить ОСОБА_5 (Т. 1, а.с. 154).

1 грудня 2021 року депутатом Глевахівської селищної ради Фастівського району Київської області Чемер В.О. проведено обстеження житлово-побутових умов за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до якого ОСОБА_1 проживає за вказаною адресою на постійній основі без реєстрації разом з дочкою ОСОБА_3 (Т. 1, а.с. 155).

20 січня 2022 року депутатом Глевахівської селищної ради Фастівського району Київської області Максимовою Л.Т. проведено обстеження житлово-побутових умов за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до якого ОСОБА_1 проживає за вказаною адресою без реєстрації разом з дочкою ОСОБА_3 , за вказаною адресою також зареєстрована та проживає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Умови проживання належні, дитина забезпечена всім необхідним (Т.1, а.с. 198).

Відповідно до положень частини четвертої статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції вірно виходив з того, що на даний час рішення суду про визначення місця проживання малолітньої доньки сторін не ухвалене, відтак звернення до суду з позовом про припинення стягнення аліментів є передчасним.

Зміст положень сімейного законодавства України свідчить про те, що право на аліменти нерозривно пов`язане з місцем проживання дитини.

Як встановлено судом першої інстанції, батько дитини, без згоди ОСОБА_2 , самоправно забрав доньку ОСОБА_3 , яка за згодою обох батьків до цього часу проживала разом з матір`ю, й змінив місце проживання дитини. На даний час донька сторін проживає разом з матір`ю за межами України.

Спір про визначення місця проживання неповнолітньої ОСОБА_3 не вирішений в судовому порядку, провадження у цивільній справі №755/7000/19 триває, відтак колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що звернення ОСОБА_2 з позовом про припинення стягнення аліментів є передчасним.

Таким чином, відсутні підстави для скасування рішення в частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог.

В іншій частині рішення не оскаржується, отже не є предметом апеляційного перегляду.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Папазової Галини Анатоліївни, залишити без задоволення, а рішення Богунського районного суду м. Житомира від 24 липня 2023 року в частині відмови у задоволенні зустрічного позову, - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: