СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/27953/21

пр. № 2/759/196/24

12 березня 2024 рокуСвятошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді: Шум Л.М.

при секретарі: Мовчані О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, яке перебуває у спільній частковій власності, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому уточнивши свої вимоги просить поділити квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та виділити їй у власність, як окремий об"єкт нерухомості частку зазначеної квартири, а саме: одну кімнату площею 17,4 кв.м., припинивши право спільної часткової власності та залишити в загальному користуванні наступні приміщення: кухню площею 7,5 кв.м., ванну кімнату площею 5,6 кв.м., вбиральню площею 1,3 кв.м., коридор площею 12,2 кв.м., комору площею 0,9 кв.м.

В обґрунтування позову зазначила, що позивачці ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 володіють нерухомим майном, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до правовстановлюючих документів, позивач володіє 1/4 та 1/6 частки майна, а відповідач - 1/2 та 1/12 часткою майна. Загальна площа майна становить 72, 5 кв. м. Враховуючи викладене, позивачу належить приблизно 30,2 кв. м., а відповідачу - 42,3 кв. м.

Майно складається з наступних складових:

1) 1-а кімната площею 17,4 кв. м.

2) 2-а кімната площею 12,0 кв. м.

3) 3-а кімната площею 11,1 кв. м.

4) кухні площею 7,5 кв. м.

5) ванної кімнати площею 5,6 кв. м.

6) вбиральні площею 1,3 кв. м.

7) коридору площею 12,2 кв. м.

8) комори площею 0,9 кв. м.

9) лоджії площею 2,6 кв. м., 1,9 кв. м.

Фактично протягом тривалого часу між сторонами не вдається досягнути згоди про добровільний поділ, чи порядок користування спільним майном, оскільки відповідач відмовляється від досягнення будь-якої на те згоди, що грубо порушує права співвласників стосовно всіх складових права власності стосовно частки у спільному майні. Єдиним можливим засобом вирішення проблеми, яка склалась є судовий захист прав які порушуються.

Ухвалою суду від 09.12.2021 року відкрито провадження по справі та призначено до підготовчого розгляду(ас.18).

Ухвалою суду від 23.11.2022 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового засідання(ас.55).

Ухвалою суду від 09.05.2023року призначено по справі судову будівельно-технічну експертизу, провадження у справі до отримання висновку експертизи зупинено(ас.71).

07.09.2023 року вищезазначена справа надійшла до суду без проведення експертизи(ас.77)

Ухвалою суду від 18.09.2023 року поновлено провадження по справі (ас.78).

У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, подали на адресу суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали .

Ні відповідач, ні його представник в судове засідання не з`явилися повторно, хоч належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи про причини своєї неявки суд не повідомили, відзиву та заяв про розгляд справи без участі сторін чи відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, з`ясувавши думку позивача висловлену у письмовій заяві, дослідивши письмові докази, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 280 ЦПК України для проведення судового розгляду справи, без участі відповідача, у відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, за наявними у ній доказами .

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи, законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи пі інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 володіють нерухомим майном, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (ас.11).

Судом встановлено, що відповідно до правовстановлюючих документів, позивач володіє 1/4 та 1/6 частки майна, а відповідач - 1/2 та 1/12 часткою майна. Загальна площа майна становить 72, 5 кв. м. (ас.12-14).

Згідно технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_2 , виданого Київським міським бюро технічної інвентиризації та реєстрації права власності на об"єкти нерухомого майна від 31.08.2015 року, квартира складається з:

1) 1-а кімната площею 17,4 кв. м.

2) 2-а кімната площею 12,0 кв. м.

3) 3-а кімната площею 11,1 кв. м.

4) кухні площею 7,5 кв. м.

5) ванної кімнати площею 5,6 кв. м.

6) вбиральні площею 1,3 кв. м.

7) коридору площею 12,2 кв. м.

8) комори площею 0,9 кв. м.

9) лоджії площею 2,6 кв. м., 1,9 кв. м.(ас.8-10).

Ст. ст. 355, 356 ЦК України визначено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньоюз годою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами існують неприязні стосунки, виникають конфлікти, що унеможливлює спільне та мирне користування житловим приміщенням, у позасудовому порядку сторони не дійшли згоди щодо поділу належного їм на праві спільної часткової власності майна, договору не уклали.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.

Норми ст.ст.363, 367 ЦК України регулюють правовідносини учасників спільної часткової власності щодо виділу частки з майна або його поділу.

Зазначеними нормами передбачено, що поділ (виділ частки) майна, яке є об`єктом спільної часткової власності, в натурі між співвласниками припиняє право спільної часткової власності щодо цих співвласників.

Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого приміщення, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Відтак визначальним для виділу частки або поділу житлового приміщення в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування житловим приміщенням, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Така правова позиція викладена Верховним судом України при розгляді справи № 6-12цс13.

Враховуючи позовні вимоги позивача, яка просить суд виділити одну кімнату площею 17,4 кв.м., припинивши право спільної часткової власності в квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: житлову кімнату площею 17.4 кв. м. та залишити в загальному користуванні наступні приміщення: кухню площею 7,5 кв.м., ванну кімнату площею 5,6 кв.м., вбиральню площею 1,3 кв.м., коридор площею 12,2 кв.м., комору площею 0,9 кв.м., суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача.

Таким чином, квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 підлягає реальному розподілу за наступним варіантом:

-першому співвласнику 1/4 та 1/6 ОСОБА_1 виділити у власність таке приміщення: одну кімнату площею 17,4 кв.м. та залишити в загальному користуванні наступні приміщення: кухню площею 7,5 кв.м., ванну кімнату площею 5,6 кв.м., вбиральню площею 1,3 кв.м., коридор площею 12,2 кв.м., комору площею 0,9 кв.м.

-другому співвласнику 1/2 та 1/2 ОСОБА_2 виділити у власність такі приміщення : кімнату площею 12,0 кв. м. та кімнату площею 11,1 кв. м. та залишити в загальному користуванні наступні приміщення: кухню площею 7,5 кв.м., ванну кімнату площею 5,6 кв.м., вбиральню площею 1,3 кв.м., коридор площею 12,2 кв.м., комору площею 0,9 кв.м.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи,покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню 1211,20 грн., оскільки позивачка відповідно з п.10 ч.1 ст. ЗУ "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 76, 80, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280, 282 ЦПК України, ст.ст. 183, 355, 356, 358, 364, 372, 379 ЦК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, яке перебуває у спільній частковій власності- задоволити.

Провести реальний розподіл житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до висновку експерта № 01/19е від 18.02.2019 року.

Виділити першому співвласнику 1/4 та 1/6 у власність ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: одну кімнату площею 17,4 кв.м. та залишити в загальному користуванні наступні приміщення: кухню площею 7,5 кв.м., ванну кімнату площею 5,6 кв.м., вбиральню площею 1,3 кв.м., коридор площею 12,2 кв.м., комору площею 0,9 кв.м.

Виділити другому співвласнику 1/2 та 1/2 у власність ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: кімнату площею 12,0 кв. м. та кімнату площею 11,1 кв. м. та залишити в загальному користуванні наступні приміщення: кухню площею 7,5 кв.м., ванну кімнату площею 5,6 кв.м., вбиральню площею 1,3 кв.м., коридор площею 12,2 кв.м., комору площею 0,9 кв.м.

У зв`язку з поділом квартири в натурі право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , припинити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Л.М. Шум