Справа № 758/134/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2024 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Захарчук С. С.,

за участю секретаря судового засідання - Кулак Д. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Зазначав, що він власником автомобіля «КІА», н.з. НОМЕР_1 .

09.09.22 по пр. Правди у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода, за участі відповідача у справі, який керуючи належним йому на праві власності автомобілем «КІА», н.з. НОМЕР_1 , здійснив зіткнення з автомобілем «Хонда», н.з. НОМЕР_2 , внаслідок якої автомобілі зазнали механічних пошкоджень.

При цьому, місце пригоди відповідач залишив.

Винним у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди відповідно до постанови судді Подільського районного суду м. Києва від 13.10.22 визнано ОСОБА_2

03.12.22 номерний знак належного йому автомобіля було змінено з н.з. НОМЕР_1 на н.з. НОМЕР_3 .

Відповідно до висновку експертного дослідження вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 49 153 грн. 90 коп.

Таким чином, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди йому було завдано матеріальну шкоду у розмірі 52 049 грн. 40 коп., яка складається з: 49 153 грн. 90 коп. - вартість відновлювального ремонту автомобіля, 2 828 грн. витрати на оплату вартості спеціаліста, 67 грн. 50 коп. - витрати на поштові послуги.

Також, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди йому було завдано моральну шкоду, яка полягає у його моральних стражданнях та переживаннях, так як він, як власник автомобіля був позбавлений можливості користуватися автомобілем до проведення експертизи та відновлювального ремонту.

Посилаючись на зазначені обставини, просив стягнути з відповідача на його користь 52 049 грн. 40 коп. на відшкодування матеріальної шкоди та 52 049 грн. 40 коп. на відшкодування моральної шкоди.

У судове засідання позивач не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, від нього надійшла на адресу суду заява про розгляд справи за його відсутності.

Суд, відповідно до ст. 223 ЦПК України ухвалив розглядати справу за його відсутності.

У судове засідання відповідач не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав.

Суд, відповідно до ст. 223 ЦПК України ухвалив розглядати справу за його відсутності.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що 09.09.22 по пр. Правди у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода, за участі автомобіля «КІА», н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля «Хонда», н.з. НОМЕР_2 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних пошкоджень.

Відповідно до постанови судді Подільського районного суду м. Києва від 13.10.22 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ст. 122, 124 КУпАП визнано ОСОБА_2 (а.с. 10).

Власником автомобіля «КІА», н.з. НОМЕР_1 є - ОСОБА_1

03.12.22 номерний знак автомобіля «КІА», н.з. НОМЕР_1 було змінено з н.з. НОМЕР_1 на н.з. НОМЕР_3 . (а.с. 6-7).

Відповідно до висновку експертного дослідження № 259 від 20.12.22, складеного судовим експертом-автотоварознавцем Голубом М.М., вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «КІА», н.з. НОМЕР_1 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди складає 49 153 грн. 90 коп. (а.с. 15-31).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 9 постанови від 27 березня 1992 року N 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» при визначені розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку із заподіянням шкоди майну.

Ураховуючи те, що згідно чинного законодавства відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, суд дійшов висновку про те, що позов про відшкодування матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 49 153 грн. 90 коп. на відшкодування матеріальної шкоди.

Одночасно, позов в частині стягнення з відповідача на відшкодування матеріальної шкоди 2 828 грн. витрат на оплату вартості спеціаліста, 67 грн. 50 коп. витрат на поштові послуги задоволенню не підлягає, оскільки згідно норм ст. 1166 ЦК України під майновою шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо), а тому зазначені витрати не є майновою шкодою в розумінні ст. 1166 ЦК України.

Обґрунтовуючи позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 52 049 грн. 40 коп. на відшкодування моральної шкоди, позивач посилався на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди йому завдано моральну шкоду, яка полягає в моральних стражданнях та переживаннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частинами 2 - 4 ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 3 постанови № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

У п. 5 зазначеної постанови роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до п. 9 зазначеної постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Доказів наявності моральної шкоди та доказів її заподіяння відповідачем позивачу останнім не надано, а тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в цій частині.

Оскільки позов підлягає задоволенню частково з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-82, 141, 223, 258-259, 263-265, 268, 273, 353, 354 ЦПК України, ст. ст. 1166, 1167, 1187 ЦК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , серія і номер паспорта НОМЕР_4 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 49 153 (сорок дев`ять тисяч сто п`ятдесят три) грн. 90 коп. на відшкодування матеріальної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С. С. Захарчук