УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/596/24

26 лютого 2024 року

Костопільський районний суд Рівненської області в особi суддi Грипіч Л.А.

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про визнання в Україні рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, про розірвання шлюбу

ВСТАНОВИВ:

До Костопільського районного суду Рівненської області звернувся ОСОБА_1 із клопотання про визнання в Україні рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст.472 Цивільного процесуального кодексу України, клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, подається заінтересованою особою до суду в порядку, встановленому статтями 464-466 цього Кодексу для подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, з урахуванням особливостей, визначених цією главою.

Відповідно до ч.2 ст.472 Цивільного процесуального кодексу України, до клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, додаються такі документи: 1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про визнання якого порушується клопотання; 2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили, якщо це не зазначено в самому рішенні; 3) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Судом встановлено, що до клопотання ОСОБА_1 про визнання в Україні рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, про розірвання шлюбу додано лише нотаріально засвідчену копію засвідченого нотаріусом перекладу рішення іноземного суду, до якої підшита ксерокопія рішення іноземного суду, а також додано оригінал та копію повторного свідоцтва про шлюб.

Всупереч вимогам ч.2 ст.472 Цивільного процесуального кодексу України, заявником не додано до клопотання: 1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про визнання якого порушується клопотання; 2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили, якщо це не зазначено в самому рішенні.

Відтак, подане клопотання про визнання в Україні рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, про розірвання шлюбу не оформлене відповідно до вимог, передбачених ст.472 Цивільного процесуального кодексу України.

При цьому суд враховує, що до клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню застосовуються вимоги ч.4 ст.466 Цивільного процесуального кодексу України, що вбачається зі змісту ч.1 ст.472 Цивільного процесуального кодексу України.

У свою чергу, ч.4 ст.466 Цивільного процесуального кодексу України, передбачає, що суд, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених цією главою, або до клопотання не додано всі перелічені документи, або клопотання подане особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.

За наведених умов, суд дійшов переконливого висновку, що клопотання ОСОБА_1 про визнання в Україні рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, про розірвання шлюбу підлягає залишенню без розгляду та поверненню разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.

Керуючись викладеним та ст.260, 354, 466, 472 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про визнання в Україні рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, про розірвання шлюбу залишити без розгляду та повернути разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяЛ. А. Грипіч