Справа № 611/67/24
Провадження № 2-о/611/7/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2024 року Барвінківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Коптєва Ю.А.,

за участю секретаря - Ведмідь І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Барвінкове цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Барвінківська міська рада Ізюмського району Харківської області, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу,

в с т а н о в и в :

15 січня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без шлюбу з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилається на те, що з 2000 по ІНФОРМАЦІЯ_1 вона та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю як чоловік та дружина. За вказаний період проживання вони вели спільний побут, мали взаємні права, обов`язки та спільний бюджет, разом вели спільне господарство.

Встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без шлюбу має для заявниці юридичне значення, а саме необхідно для прийняття спадщини після померлого ОСОБА_2 . Посилаючись на викладене, просила заяву задовольнити.

Ухвалою Барвінківського районного суду Харківської області від 19 січня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження.

В судове засідання заявниця не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує.

Представник Барвінківської міської ради Ізюмського району Харківської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просить розгляд справи провести без участі представника заінтересованої особи. Проти задоволення заяви не заперечує.

Оскільки заявниця та представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явилися, тому, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис 348, виданим Барвінківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 09 жовтня 2021 року (а.с.6).

Згідно відомостей, що містяться у довідці № 101 від 16 листопада 2021 року, виданої старостою Новомиколоївського старостинського округу Барвінківського виконавчого комітету міської ради Ізюмського району Харківської області, ОСОБА_1 з 2000 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала разом з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.7).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у виді земельної ділянки площею 5,1657 га ріллі, кадастровий номер :03:000:0112, розташованої на території Новомиколаївської сільської ради КСП «Дружба», яка належала останньому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ХР № 101677, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 194.

Заявниця обумовила, що встановлення факту проживання однією сім`єю не менше як п`ять років зі спадкодавцем, їй потрібно з метою отримання спадщини на нерухоме майно.

В судовому засіданні знайшли своє підтвердження пояснення заявниці ОСОБА_1 стосовно того, що приватним нотаріусом Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Захаровою Н.В. було надано роз`яснення щодо оформлення вищезазначеної спадщини та постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дій, оскільки їй як спадкоємцю необхідно надати документи, які підтверджують факт проживання однією сім`єю із спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, та рекомендувала звернутись до суду, що вбачається з постанови про відмову в видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с.10).

З листа № 37/01-16 від 28 лютого 2024 року, наданого приватним нотаріусом Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області, вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 не заводилась.

Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, яким згідно зі ст.1220 ЦК України є день смерті особи.

За змістом положень ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.21 постанови №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

В своє чергу, Конституційний Суд України в п.6 рішення від 3.06.99р. №5-рп/99 також зазначив, що членами сім`ї можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В судовому засіданні досліджено письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчені 10.02.2022 приватним нотаріусом Ізюмського районного ноитаріальнго округу Харківської обасті Захаровою Н.В., зі змісту яких вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали разом однією сім`єю як подружжя, вели спільне господарство з 2000 року. ОСОБА_2 останнім часом хворів, то ОСОБА_1 його доглядала та після смерті останнього здійснила його поховання . (а. с. 16-21).

Суд визнає покази свідків достовірними і приймає їх в якості доказів, оскільки свідки є односельцями заявниці у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи - відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Таким чином судом, достовірно встановлено, що заявниця ОСОБА_1 дійсно проживала з ОСОБА_2 , однією сім`єю з 2000 року по день смерті останнього, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 , як чоловік та дружина та вели спільне господарство.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 12, 293, 315 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Барвінківська міська рада Ізюмського району Харківської області, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , номер і серія паспорта НОМЕР_2 , виданий Барвінківським РВУМВС України в Харківській області 07.11.2001, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю як чоловіка та жінки без шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 , не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме - з 01 січня 2004 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Cуддя Ю.А. Коптєв