Справа № 526/4887/23
Провадження № 2/526/487/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2024 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Максименко Л.В.

секретаря судового засідання Павленко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в м. Гадяч цивільну справу № 526/4887/23 за позовом ТОВ «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

26 грудня 2023 року ТОВ «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором на суму в розмірі 55 820 грн, судові витрати в сумі 2684 грн та 5000 грн витрат на правову допомогу.

Ухвалою від 11 січня 2024 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі, розгляд якої вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами у справі.

Позивач ТОВ «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» копію ухвали про відкриття провадження отримав 11.01.2024.

ВідповідачОСОБА_1 цивільний позов з додатками та копію ухвали про відкриття провадження у справі отримав 22.01.2024, про що свідчить розписка про отримання, наявна у матеріалах справи.

Представник відповідача адвокат Підодвірний Т.В. надав відзив на позовну заяву, просив визнати позовні вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, пояснюючи тим, що на думку позивача, між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем було укладено кредитний договір від 31.12.2022 року № 6231648. Таке твердження на думку відповідача не відповідає фактичним обставинам справи та чинному законодавству виходячи із наступного. Так відповідач зазначає, що позивач подав до суду копію договору від 31.12.2022 року № 6231648. При цьому, приєднаний до матеріалів справи договір не містить підписів сторін договору. Також відповідно до позовної заяви: «кредитний договір від 31.12.2022 року №6231648 був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, одноразовий персональний ідентифікатор М591270 було направлено позичальнику на номер мобільного телефону вказаний ним в заявці на отримання грошових коштів». В той же час, позивач не надає жодного доказу направлення такого смс-повідомлення, наприклад інформації від мобільного оператора про його направлення. Так відповідач заперечує отримання будь якого смс-повідомлення з будь яким ідентифікатором, оскільки позивач не надає жодної інформації щодо номеру телефону на який нібито було направлено одноразовий ідентифікатор. Також, відповідач вказує на те, що роздруківка електронного листування не може вважатись електронним документом (копією електронного документа) в розумінні положень частини першої статті 5 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», тобто не може вважатися доказом, бо не містить електронного підпису, який є обов`язковим реквізитом електронного документа, оскільки у такому разі неможливо ідентифікувати відправника повідомлення і зміст такого документа не захищений від внесення правок і викривлення. Також відповідач зазначає що позивачем не надано доказів того, що наявна в матеріалах справи копія договору створювалася у порядку, визначеному Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» та що вона підписувалася електронним цифровим підписом уповноваженою на те особою ( з можливістю ідентифікувати підписантів договору), який є обов`язковим реквізитом електронного документа. Тому, наявна у матеріалах справи копія договору не може вважатись електронним документом (копією електронного документу), оскільки не відповідає вимогам статей 5, 7 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», та не є належним доказом укладення договору. Також відповідач зазначає, що позивачем, не надано до суду жодного доказу акцептування відповідачем пропозиції про укладення кредитного договору. Відповідно до ст.13 ЗУ «Про споживче кредитування» примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця. В той же час, позивачем не надано до суду жодного доказу, який би підтверджував встановлення особи, якій направлявся та чи направлявся взагалі примірник спірного договору. Таким чином, позивачем не доведено факту укладення сторонами договору від 31.12.2022 року № 6231648, що в свою чергу, свідчить про те, що сторонами не було погоджено розмір та умови надання і повернення грошових коштів, а також сплати процентів та відповідальність за несвоєчасне виконання зобов`язань, а отже вимоги позивача є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Також відповідач зазначає, що із матеріалів судової справи, позивачем не додано до позовної заяви жодного доказу, який би свідчив про отримання відповідачем коштів.

Представник позивача адвокат Руденко К.В надав відповідь на відзив, в якому зазначив що твердження сторони відповідача про те, що ним не укладався кредитний договір не відповідає дійсності, оскільки перед укладенням кредитного договору, було здійснено верифікацію та ідентифікацію відповідача відповідно до вимог Національного банку України та діючого законодавства, встановлено особу відповідача. Оскільки, позовна заява була подана до Гадяцького районного суду Полтавської області в паперовому вигляді, то суду були надані паперові копії електронного договору. Разом з цим, оскільки сторона відповідача заперечує укладання кредитного договору, надають примірник електронного кредитного договору, що підписаний електронною печаткою первісного кредитора та просять приєднати його до матеріалів справи. Файл примірника електронного кредитного договору містить електронну печатку первісного кредитора, що була накладена після підписання кредитного договору зі сторони відповідача. Щодо отримання суми кредиту відповідачем, то позивач зазначає, що на підтвердження переказу суми кредиту на підставі кредитного договору, до суду були надані завірена копія листа вих. № 20230929-2 від 29.09.2023 року про переказ коштів ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА». Оскільки первісний кредитор немає відповідної ліцензії на переказ коштів без відкриття рахунку, то переказ коштів був здійснений через ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА», яке має відповідну ліцензію на переказ коштів без відкриття рахунку. Оскільки відповідач заперечує отримання суми кредиту в розмірі 20 000 грн на підставі укладеного кредитного договору, представник позивача просить суд розглянути та задовольнити клопотання про витребування доказів з АТ «КБ «ПРИВАТБАНК».

Представник відповідача ОСОБА_2 надав заперечення на відповідь на відзив, в якому він зазначає, що у матеріалах справи відсутні: оферта на укладення кредитного договору, акцепт оферти на укладення кредитного договору, відсутня інформація щодо того, чи проходила особа яка нібито укладала кредитний договір ідентифікацію, як це передбачено чинним законодавством, відсутні докази проведення такої ідентифікації, відсутня відповідь особи, яка нібито проходила ідентифікацію про прийняття пропозиції (акцепт), відсутнє підтвердження вчинення електронного правочину, яке повинен був отримати позичальник, при укладанні договору. Отже, матеріали судової справи взагалі не містять жодного доказу, що укладення договору від 31.12.2022 року №6231648 відбувалось в порядку визначеному чинним законодавством. З цих підстав просить суд відмовити у задоволенні позову та у задоволенні клопотання про витребування доказів.

У відведений строк, з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, від сторін не надійшли заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлено, що 31 грудня 2022 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 6231648. Сума кредиту 20 000 грн. 00.коп., строк кредиту 360 днів, стандартна процентна ставка, відсотків річних - 726,35% річних (1,99% в день) - застосовується протягом строку кредиту, крім періоду застосування зниженої процентної ставки, якщо виконані умови для її застосування, знижена процентна ставка, відсотків річних - 677,93% річних (0,398% в день)- застосовується з дати видачі кредиту до 30.01.2023 року, якщо споживачем виконані умови для отримання знижки, зокрема до вказаного строку (включно) (+3 дні) здійснена сплата першого платежу з оплати процентів, згідно графіку платежів або здійснено часткове дострокове повернення кредиту. Реальна річна процентна ставка за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом, відсотків річних 29 653,85%, реальна річна процентна ставка за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, відсотків річних 8 904,08%. Вказаний договір підписаний ОСОБА_1 з застосуванням одноразового ідентифікатора М591270.

Здійснення переказу суми кредиту на підставі кредитного договору від 31 грудня 2022 року за № 6231648, відбувся на підставі листа вих. № 20230929-2 від 29.09.2023 року про переказ коштів ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА», яке надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків, на картку (маска картки) НОМЕР_1 , копія якого знаходиться в матеріалах справи.

На виконання ухвали суду про витребування доказів від 30.09.2024, АТ КБ «ПриватБанк» повідомив, що на ім`я ОСОБА_1 було емітовано карту № НОМЕР_2 , номер телефону на який відправляється інформація про підтвердження операцій за вказаною платіжною карткою НОМЕР_3 . Згідно виписки по даній картці за період з 31.12.2022 05.01.2023 ОСОБА_1 дійсно було перераховано 31.12.2022 грошові кошти в сумі 20 000 грн.

26.09.2023 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС», укладено Договір факторингу №26.09/23-Ф від 26.09.2023 року, у відповідності до умов якого право вимоги за Договором № 6231648 про надання споживчого кредиту від 31.12.2022 року перейшло до ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС». Вказане підтверджується копіями відповідного договору факторингу та витягу з реєстру боржників.

Сума заборгованості відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором відповідно до Реєстру боржників від 26.09.2023 року до Договору факторингу №26.09/23-Ф від 26.09.2023 року становить 55 820,00 грн., яка складається з:

-20 000,00 грн. заборгованість за кредитом;

-35 820,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.1.5. кредитного договору та розрахунку заборгованості.

Позивач вказує, що первісний кредитор не здійснював нарахування комісій, пені та інших штрафних санкцій по кредитному договору.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно - телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Згідно з п. 6 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис є одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

З огляду на вище викладене, суд приходить до висновку, що укладений між сторонами договір про надання кредиту, є укладеним з додержанням письмової форми визначеної законом, оскільки укладений з додержанням процедури визначеної законом України «Про електронну комерцію», та підписаний відповідачем шляхом застосування електронного підпису одноразовим ідентифікатором, у порядку визначеному ст. 12 Закону та умов кредитного договору.

На підтвердження факту укладення даних договорів відповідачем свідчить зазначення в договорах його особистих даних, таких як номер та серія паспорта, ідентифікаційний номер, місце проживання, а також існування самого тексту договору у позивача, який згідно зі ст. 11 Закону є оригіналом такого договору.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання:, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом,

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6ч. 1 ст. З Закону України «Про електронну комерцію»).

Судом встановлено, що відповідач в особистому кабінеті в ІТС прийняв пропозицію укласти кредитний договір та підписав кредитний договір 31.12.2022 о 10:45:16 шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором М591270, надісланий на номер телефону, наданого відповідачем.

В свою чергу ОСОБА_1 не довів та не спростував, що інша особа скористалась його персональними даними та ввела замість нього одноразовий ідентифікатор, підписавши кредитний договір. Доказів про звернення до правоохоронних органів з даного приводу не надав.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.

31 грудня 2022 року при реєстрації на сайті відповідач фактично оформив кредитний договір відповідно до визначеної правилами процедури, здійснив його підписання з застосування одноразового ідентифікатора М591270 та користувався кредитними коштами.

В свою чергу ПАТ КБ «ПриватБанк» підтверджує дану операцію про зарахування 31 грудня 2022 року коштів в розмірі 20 000 грн на карту відповідача ОСОБА_1 .Належність банківської карти на яку було перераховано кошти підтверджується персональними даними ОСОБА_1 : РНОКПП, серією та номером паспорту та зареєстрованим місцем проживання. Номер телефону, на який було направлено одноразовий ідентифікатор для підписання кредитного договору, співпадає з номером телефону, вказаним ОСОБА_1 у відзиві на позовну заяву.

Таким чином, сторони узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з умовами договору позики позичальник зобов`язується вчасно повернути позику, сплатити відсотки за користування позикою в порядку, визначеному цим договором.

Всупереч умовам договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язаннівстановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Також ч.3 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Ч.1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Виходячи з наданих позивачем доказів фінансова установа виконала свій обов`язок своєчасно та у повному обсязі, а ОСОБА_1 порушив умови договору та зобов`язання по погашенню позики.

Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Після відступлення права грошової вимоги, ОСОБА_1 не було здійснено жодного платежу для погашення наявного в нього боргу за вищевказаними договорами, ні на рахунки позивача, ні на рахунки попередніх кредиторів.

Суд встановив, що між сторонами існують цивільні правовідносини. В зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 зобов`язання по кредитному договору, за якими кредитодавець виконав умови повністю і своєчасно, а позичальник порушив умови та правила договору, не повернувши позичені кошти, порушено майнові права ТОВ "Факторингова Компанія "УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС", тому з відповідача слід стягти заборгованість за кредитним договором та задовольнити позов в межах заявлених позовних вимог.

Щодо заявлених позивачем вимог щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частинами 1-4 статті 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку, а також документи, що свідчать про фактичне надання таких послуг.

Позивачем в позовній заяві було зазначено про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат в тому числі щодо правничої допомоги, які він планує понести у зв`язку з розглядом справи у суді у розмірі 5000 грн.

Так, в матеріалах справи зокрема наявний договір №03/07/2023 про надання юридичних послуг від 03 липня 2023 року, укладений між ТОВ "Факторингова компанія "УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС" та ФОП ОСОБА_3 , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Руденко К.В., довіреність ТОВ «Фінансова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» від 03.07.2023, видана адвокату Руденку К.В. на представництво інтересів позивача у судах, акт приймання-передачі наданих послуг №19 до договору №03/07/2023 у якому вказано загальну вартість юридичних послуг 50 000 грн та витяг з реєстру №1 до акта приймання-передачі наданих послуг №19 до договору №03/07/2023 від 09.11.2023 у якому вказано детальний опис робіт, виконаних адвокатом та опис наданої послуги, що включає підготовку позовної заяви та клопотання про витребування доказів по боржнику ОСОБА_1 - 5000 грн. Долучено платіжну інструкцію про оплату юридичних послуг за договором №03/07/2023.

Тобто позивач скористався своїм правом на професійну правничу допомогу, поніс витрати на оплату цієї допомоги та має право на їх відшкодування.

При визначенні розміру стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у даній справі суд враховує характер виконаної адвокатом роботи, зокрема з написання позову та підготовку необхідних документів. Враховуючи принципи співмірності та розумності таких судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру та витраченого часу, з огляду на відсутність клопотання відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу, суд вважає вказану позивачем суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн справедливою, обґрунтованою та такою, що не є завищеною чи неспівмірною з наданим обсягом адвокатських послуг, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 5 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Крім того, відповідно ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 2684 грн.

Керуючись ст. 12, 81, 263-265, 268, 273, 280-282, 352-355, п.3 розділу ХІІ Прикінцеві положення ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ТОВ «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 6231648 від 31.12.2022 станом на 26.09.2023 у загальному розмірі 55 820 (п`ятдесят п`ять тисяч вісімсот двадцять) грн 00 коп., яка складається з: 20 000,00 грн - заборгованість за кредитом; 35 820 грн - заборгованість за нарахованими процентами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністюФакторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп. та витрати на юридичну допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін:

Позивач - ТОВ "Факторингова компанія "УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС", місцезнаходження - м. Київ, вул. Василенко Миколи, буд.7, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 41915308.

Відповідач ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку - НОМЕР_4 .

Головуюча: Л. В. Максименко