Справа № 127/373/24
Провадження № 22-ц/801/478/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Воробйов В. В.
Доповідач:Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 рокуСправа № 127/373/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М. (суддя-доповідач),

суддів Берегового О. Ю., Панасюка О. С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 (особа яка подала апеляційну скаргу),

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій»

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником адвокатом Шлапаком Володимиром Сергійовичем, на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 09 січня 2024 року, ухваленою у складі судді Воробйова В. В. в м. Вінниці, дата складення повного тексту рішення відповідає даті його постановлення, -

в с т а н о в и в :

В січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ТОВ «Українське бюро кредитних історій» про захист честі, гідності та ділової репутації.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09 січня 2024 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» про захист честі, гідності та ділової репутації передано на розгляд за підсудністю до Печерського районного суду міста Києва (вул. Володимирська, 15, м. Київ, 01601).

Вирішуючи питання про передачу справи за підсудністю до іншого суду, суд першої інстанції керувався частиною 2 статті 27 ЦПК України, зазначивши, що місцезнаходженням відповідача ТОВ «Українське бюро кредитних історій» є м. Київ, вул. Грушевського, 1д, ця адреса, згідно з адміністративно-територіальним поділом, належить до території Печерського району м. Києва, тому справу направив за підсудністю до Печерського районного суду міста Києва (п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України).

Не погоджуючись із такою ухвалою, 19 січня 2024 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Шлапака В. С., подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 09 січня 2024 року та направити справу для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу повно і всебічно не з`ясував обставини справи, оскільки спір, який виник між ОСОБА_1 і ТОВ «Українське бюро кредитних історій» є правовідносинами, що регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Вказує, що позивач звертався з позовом до Вінницького міського суду, так як він уклав договір споживчого кредиту з АТ «А-БАНК», дані по заборгованості за якими були передані ТОВ «Українське бюро кредитних історій». Після винесення судом рішення про відсутність заборгованості та порушень сплати кредиту ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Українське бюро кредитних історій» з метою виключити запис про негативну кредитну історію, проте відповідач не виконав зазначених вимог. Відтак вказаний запис, який виник у зв`язку із укладенням кредиту, порушує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 споживача послуг ТОВ «Українське бюро кредитних історій», у зв`язку з вищевикладеним позивач має право на вибір територіальної підсудності відповідно до частини 5 статті 28 ЦПК України.

Відзив на апеляційну скаргу від ТОВ «Українське бюро кредитних історій» впродовж встановленого апеляційним судом строку не надходив.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 13 статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У зв`язку з цим, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (п. 9 ч. 2 ст. 369 ЦПК України).

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржувана ухвала в повній мірі відповідає вимогам закону.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).

Частина 1 статті 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у пункті 1 статті 6 Конвенції, оскільки, за його допомогою визначається "належний суд", тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Територіальна юрисдикція (підсудність) цивільних справ визначена в параграфі 3 глави 2 ЦПК України та поділяється на: загальну (за місцем проживання або місцезнаходженням відповідача) - стаття 27 ЦПК України; альтернативну (за вибором позивача) - стаття 28 ЦПК України; виключну - стаття 30 ЦПК України.

Частиною другою статті 27 ЦПК України встановлено, що позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Частиною 5 статті 28 ЦПК України передбачено, що позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги стосовно того, що в даній справі слід застосувати положення статті 28 ЦПК України, оскільки правовідносини регулюються ЗУ «Про захист прав споживачів», апеляційний суд зазначає таке.

У преамбулі до ЗУ «Про захист прав споживачів» визначено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту права споживачів.

Відповідно до пункту 22 статті 1 розділу 1 загальні положення Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відтак, з огляду на характер правовідносин, які регулюються ЗУ «Про захист прав споживачів», ним врегульовані відносини, які виникають із договорів, актів законодавства та інших угод, які не суперечать Закону України «Про захист прав споживачів».

Правові та організаційні засади формування і ведення кредитних історій, права суб`єктів кредитних історій та користувачів бюро кредитних історій, вимоги до захисту інформації, що складає кредитну історію, порядок утворення, діяльності та ліквідації бюро кредитних історій врегулювано Законом України № 2704-IV від 23.06.2005 року «Про організацію формування та обігу кредитних історій».

Як вбачається зі статті 3 Закону України № 2704-IV, бюро кредитних історій (далі - Бюро) - юридична особа, виключною діяльністю якої є збір, зберігання, використання інформації, яка складає кредитну історію, договірні відносини виникають на підставі договору позики між Користувачем Бюро (Користувач -це юридична або фізична особа - суб`єкт господарської діяльності, яка укладає кредитні правочини та відповідно до Договору надає і має право отримувати інформацію, що складає кредитну історію). Тоді як особа, яка звернулася до Користувача з метою укладення кредитного правочину або вже уклала кредитний правочин та щодо якої формується кредитна історія, - є суб`єктом кредитної історії.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 подав позов до ТОВ «Українське бюро кредитних історій» про захист честі, гідності та ділової репутації та просить зобов`язати ТОВ «Українське бюро кредитних історій» внести зміни в кредитну історію ОСОБА_1 , вилучивши з кредитної історії інформацію про прострочення ним виконання зобов`язань за кредитним договором № SAMAB1911 від 23.07.2013 року та про існування заборгованості з виплати кредиту.

Закон України «Про захист прав споживачів» не регулює відносини щодо ведення реєстру боржників та їх кредитних історій. Позивач ОСОБА_1 не є споживачем послуг, робіт або товарів ТОВ «Українське бюро кредитних історій», він з огляду на приписи статті 3 Закону України № 2704-IV є суб`єктом кредитної історії, а договірні відносини у позивача існували з АТ «А-БАНК».

Відтак висновок суду першої інстанції про те, що справа має розглядатися за місцем знаходження відповідача ТОВ «Українське бюро кредитних історій», є вірним, а доводи апеляційної скарги про необхідність застосування положень статті 28 ЦПК України - безпідставними.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 1 частини1 статті 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін можливе, якщо суд апеляційної інстанції визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

Зважаючи на надану оцінку доводам учасників справи та висновкам суду першої інстанції, апеляційний суд виснує, що доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 не спростовують постановлену у справі ухвалу суду першої інстанції, як ґрунтується на повному та всебічному з`ясуванні обставин справи, ухвалена з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником адвокатом Шлапаком В. С. слід залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 09 січня 2024 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником адвокатом Шлапаком Володимиром Сергійовичем, залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 09 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча Т. М. Шемета

Судді: О. Ю. Береговий

О. С. Панасюк