Провадження №: 2/336/83/2024
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2024 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Щасливої О.В.,

при секретарі Морозовій В.М.,

з участю представника позивача адвоката Іванченко А.Ю.,

представника відповідача адвоката Димитрашка Д.В.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою

В С Т А Н О В И В:

12 вересня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про відшкодування майнової і моральної шкоди, що заподіяно дорожньо-транспортною пригодою.

В позові зазначив, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з участю сторін о 15 годині 10 хвилин 17 травня 2022 року на перехресті вулиці Південно-Української та проспекту Соборного в м. Запоріжжі, автомобіль позивача «Mazda CX-5», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , зазнав технічних ушкоджень. Винним у вчиненні порушень правил безпеки руху, що призвели до настання вказаних наслідків, визнаний відповідач на підставі постанови судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05.07.2022 року, яка набрала законної сили.

Вартість заподіяної автомобілю позивача шкоди відповідно до висновку авто-товарознавчого дослідження обчислюється сумою в 264 592 грн. 76 коп., а вартість відновлювального ремонту становить сума в 434 261 грн. 57 коп., з яких 128 700 грн. позивач отримав як страхове відшкодування від особи, яка застрахувала цивільно-правову відповідальність відповідача, - товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан».

В силу закону особа, що застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Різницю між вартістю відновлювального ремонту і розміром страхового відшкодування становлять 305 561 грн. 57 коп., які позивач просить стягнути на його користь з відповідача.

Окрім вимог про відшкодування майнової шкоди, позов містить вимогу про стягнення моральної шкоди, яку позивач пояснює настанням негативних наслідків в організації його життєдіяльності, зумовлених неможливістю використовувати свій транспорт і, як наслідок, - зміною звичного способу його життя, відсутністю перспектив поновлення становища, що існувало, постійним емоційним дискомфортом і оцінює її в 10 000 грн.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 вересня 2022 року позов залишений без руху.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28.09.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження.

В цей же день судом застосований захід забезпечення позову у виді арешту автомобіля «Volkswagen Golf», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

До початку судового розгляду позивач в особі представника подав клопотання про залишення без розгляду вимог про відшкодування моральної шкоди, яке ухвалою суду задоволено.

В судовому засіданні представник позивача підтримала вимоги позову. Просить про ухвалення рішення на користь свого довірителя.

Представник відповідача заявив про невизнання позову в розмірі пред`явлених позовних вимог з огляду на такі обставини.

За наслідками настання страхового випадку страховиком, яким є товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан», потерпілому ОСОБА_1 сплачено страхове відшкодування в сумі 128 700 грн. Розрахунок збитку, який ґрунтується саме на вартості відновлювального ремонту пошкодженого авто без урахування коефіцієнту фізичного зносу авто суперечить змісту ст. 1166 ЦК України, яка передбачає відшкодування в межах завданої шкоди, і суперечить правилам «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», лише положеннями якої належить керуватися при визначенні розміру шкоди, заподіяної власнику наземного транспортного засобу. У відповідності до пункту 8.3 «Методики..» вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості за формулою, де використовується вартість відновлювального ремонту, проте її не можна вважати показником, тотожним вартості спричиненої шкоди. Експертом у товарознавчому дослідженні застосовано визначену пунктом 8.3 «Методики…» формулу та обраховано розмір майнового збитку, спричиненого транспортному засобу потерпілого, який обчислюється сумою в 264 592 грн. 76 коп., тому саме з цієї суми належить виходити при розв`язанні питання про розмір завданої шкоди, яку треба зменшити на розмір страхового відшкодування, сплаченого страховиком відповідача, в сумі 128 700 грн. Обрахована таким чином сума становить 135 892 грн. 76 коп. (264 592 грн. 76 коп. 128 700 грн.). Проте і вказана сума не є остаточною, оскільки у вартість відновлювального ремонту експертом включено податок на додану вартість (ПДВ) з огляду на припущення експерта, що майбутній відновлювальний ремонт авто та поставка запасних частин до нього буде здійснюватися особами-платниками податку на додану вартість, на яких лежить обов`язок включення у відпускну ціну товарів та послуг вказаного податку, питома вага якого складає 20 відсотків від бази оподаткування. Якщо у показниках, що застосовувались експертом у формулі обчислення матеріального збитку, не враховувати ПДВ, тобто зменшити їх на двадцять відсотків, розмір матеріального збитку дорівнюватиме сумі в 211 674 грн. 21 коп., а за вирахуванням сплаченого страхового відшкодування цей показник становитиме 82 794 грн. 21 коп. І так як вказана сума не відповідає розміру позовних вимог, представник відповідача просить про відмову в задоволенні позову.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних міркувань.

Судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з участю сторін о 15 годині 10 хвилин 17 травня 2022 року на перехресті вулиці Південно-Української та проспекту Соборного в м. Запоріжжі, автомобіль позивача «Mazda CX-5», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , зазнав технічних ушкоджень. Винним у вчиненні порушень правил безпеки руху, що призвели до настання вказаних наслідків, визнаний відповідач на підставі постанови судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05.07.2022 року, яка набрала законної сили (а. с. 12).

Особливості відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, встановлені статтею 1187 ЦК України, у відповідності до якої джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

У зв`язку з викладеним колісний транспортний засіб в розумінні ст. 1187 ЦК України є нічим іншим, як джерелом підвищеної небезпеки.

За змістом ст. 1187 ЦК шкода, спричинена джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, а із змісту ст. 1188 ЦК України випливає, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Загальні правила відшкодування шкоди встановлені ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, яку спричинено неправомірними діями майну особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що спричинила її.

Як випливає з роз`яснень п. 4 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Як зазначено, винуватість відповідача у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що у прямому причинному зв`язку з настанням шкоди, встановлено постановою судді в справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили, і її зміст в силу частини 6 ст. 82 ЦПК України є обов`язковим для суду при розв`язанні спору про правові наслідки винних протиправних дій особи.

Особливості відшкодування шкоди особою, чия цивільно-правова відповідальність застрахована, внормовані статтею 1194 ЦК України, відповідно до якої у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої застрахованою особою шкоди ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З наведеного положення цивільного законодавства випливає, що обов`язок особи, винної у вчиненні порушення правил дорожнього руху, що призвело до ушкодження предметів матеріального світу, відшкодовувати спричинену її діями шкоду настає лише у випадку недостатності страхового відшкодування, отриманого потерпілим від страховика.

Правовий висновок про те, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 31), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, тоді обсяг відповідальності страхувальника обмежується різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування, висловлений в постанові Великої Палати Верховного Суду за результатами розгляду справи № 755/18006/15-ц, і його зміст відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховує суд при розв`язанні цього спору.

Главою 67 ЦК України внормовано правовідносини, що витікають з договорів страхування.

Зокрема, стаття 979 ЦК України містить поняття договору страхування, за яким одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Вирішуючи позов, суд бере до уваги, що поданню позову до особи, винної у спричиненні шкоди, має передувати звернення потерпілого до особи, яка застрахувала цивільно-правову відповідальність заподіювача шкоди.

Відповідальність ОСОБА_2 застрахована товариством з додатковою відповідальністю «СК «Гардіан» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Сума страхового відшкодування, як встановлено судом, становить 128700 грн., тому з урахуванням наведених положень закону про відповідальність застрахованої особи присудженню з відповідача на користь позивача підлягає різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Вирішуючи питання про розмір шкоди, яку належить покласти на відповідача, суд виходить з такого.

Згідно із ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів, а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості колісних транспортних засобів встановлюються «Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», затвердженою Наказом Міністерства юстиції України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року.

У відповідності до пункту 1.4. (и) «Методики…» вона застосовується з метою, зокрема , визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі

пошкодження ДТЗ.

Вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин, як випливає з пункту 1.3 Загальних положень «Методики…».

З наведеного випливає, що застосування вимог «Методики…» є обов`язковим при проведенні товарознавчої експертизи з визначення вартості спричиненої колісному транспортному засобу шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Розділом VIII «Методики…» внормовано визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу (КТЗ).

За змістом пункту 8.3 вказаного розділу вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ (Сврз) та величини втрати товарної вартості (ВТВ) за формулою У=Ср+См+Сс (1-Ез)+УТС, де У це вартість матеріального збитку, Ср вартість ремонтно-відновлювальних робіт, См вартість використаних під час ремонту матеріалів, Сс вартість складових, що підлягають заміні при ремонті, Ез коефіцієнт фізичного зносу.

Обчислена таким чином вартість спричинених майну потерпілого збитків становить 264 592 грн. 76 коп.

З урахуванням наведених положень законодавства покладенню на особу, що винна у спричиненні шкоди, підлягає різниця між заподіяною шкодою, що обчислена у відповідності до вимог законодавства, та страховим відшкодуванням, отриманим позивачем, яке становить суму в 135 892 грн. 76 коп.

Дійшовши висновку, що стягненню на користь потерпілого підлягає саме вартість майнового збитку, а не вартість відновлювального ремонту, суд погоджується з твердженнями представника відповідача про те, що вказані поняття не є тотожними і обчислюються у відповідності до різних механізмів, передбачених «Методикою…».

Разом з тим, як зазначено, з врахуванням вимог Методики, які є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, який належить обчислювати з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових автомобіля, що підлягають заміні, в даному випадку співпадає з розміром спричинених матеріальних збитків і становить 264 592 грн. 76 коп. та обчислюється за формулою: Сврз=Ср+См+Ссх(1-Ез) (а. с. 17).

Висновок про те, що поняття «вартість відновлювального ремонту» та «матеріальний збиток, завданий внаслідок ДТП» потрібно розмежовувати, наявний в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.05.2019 року в справі № 756/13547/15-ц, в якій зазначено, що сума матеріального збитку не може ґрунтуватися виключно на повній вартості відновлювального ремонту транспортного засобу (тобто Ср + См + Сс) без коригування з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу колісного транспортного засобу, який у відповідності до вимог «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року, є складовою частиною розрахунку матеріального збитку.

Дійшовши висновку про необхідність покладення на відповідача відповідальності в означеному розмірі, суд не погоджується з твердженнями його представника про необхідність зменшення суми у відшкодування шкоди на 20 відсотків, тобто невраховування податку на додану вартість, виходячи з такого.

Означена сума обчислена на підставі нормативного джерела, яке внормовує процедуру проведення авто-товарознавчих досліджень, тому є обов`язковою для застосування.

Експертом при обчисленні вартості враховано лише податок на додану вартість на запасні частини автомобіля, що підлягають заміні

За змістом пункту 8.5.10. «Методики…» дані про вартість складових частин КТЗ, які підлягають заміні, беруть відповідно до додатка 6, інформаційного забезпечення від виробника КТЗ, а також інших джерел, які містять у собі необхідну інформацію щодо оригінальних складників.

З урахуванням викладеного суд, дійшовши переконання про відповідність розрахунків експерта вимогам «Методики…», приймає їх як належні, допустимі та достовірні дані про вартість спричинених автомобілю позивача майнових збитків, обґрунтованості застосування яких відповідач в особі представника не протиставив переконливих джерел доказів.

Посилання представника відповідача на правовий висновок в постанові Верховного Суду від 19.09.2018 року в справі № 523/5890/15-ц про безпідставність нарахування двадцяти відсотків податку на додану вартість суд знаходить неспроможними, оскільки означений висновок стосується порядку обчислення розміру страхового відшкодування за спричинену забезпеченим транспортом шкоду і викладений в такій редакції:

«Всі операції з надання послуг із страхування, в тому числі пов`язані компенсацією страховиком збитків, понесених потерпілим при настанні страхового випадку, не є об`єктом оподаткування ПДВ. В зв`язку з чим, за загальним правилом, як при визначенні розміру страхових платежів, так і при визначенні розміру матеріального збитку чи страхової виплати, підлягаючої до відшкодування страхувальнику чи безпосередньо потерпілій особі (пункт 36.4 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), податок на додану вартість не нараховується, окремим рядком не виділяється та страховики не є платниками ПДВ по таких операціях.»

Тобто означений висновок зводиться до умовиводу про те, що не є платниками податку на додану вартість страховики при визначенні розміру страхових платежів, визначенні розміру матеріального збитку чи страхової виплати, що підлягають до відшкодування страхувальнику чи безпосередньо потерпілій особі. І саме з урахуванням вказаної обставини було обчислене страхове відшкодування, сплачене потерпілому.

Між тим позивач висуває вимогу до винуватця у спричиненні майнової шкоди, тому суд не вбачає підстав для відступу від сформульованих у «Методиці…» вимог про порядок обчислення матеріальних збитків, спричинених власнику колісного транспортного засобу.

Наведене переконання суду підкріплюють висновки, наявні в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 6 липня 2018 року в справі № 924/675/17, за змістом яких у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу, суду необхідно виходити з фактичної суми, встановленої висновком судової авто-товарознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Оскільки розмір майнових збитків визначений висновком авто-товарознавчого дослідження, законність якого відповідачем не спростовано, суд приймає як достовірну та допустиму інформацію про розмір заподіяної шкоди наявні в цьому висновку умовиводи експерта.

Відповідно до правил цивільного процесуального законодавства судовий збір, сплачений позивачем, підлягає присудженню йому з відповідача, пропорційно до розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 23, 1166, 1167, 1187, 1188, 1194 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 5, 12, 13, 77-81, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , чий реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , майнову шкоду в сумі 135 892 грн. 76 коп., 1606 грн. 80 коп. судового збору.

Решту вимог про відшкодування майнової шкоди залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення суду складене 14 березня 2024 року.

Суддя О.В. Щаслива