Провадження №2/523/2232/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М.

за участю секретаря Славинського А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, у місті Одеса, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ

ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» звернулось з позовом в якому в остаточній редакції після зменшення просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 34 544,40грн.

В обґрунтування позовних вимог представником позивача зазначено, що 04.05.2021р. між ТОВ «Маніфою» та відповідачкою за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи було укладено електронний договір позики №2256478, за яким відповідач отримала позику у сумі 12000грн., строком користування до 03.06.2021р. (30 днів).

10.09.2021року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «Українські Фінансові Операції» укладено договір факторингу за №10-09/2021.

01.11.2023року між ТОВ «Українські Фінансові Операції» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу № 01-11/23-Ф.

Відповідачка умови договору не виконала і має заборгованість в сумі 31 755,01грн., три процента річних в розмірі 689,04грн, інфляційні втрати в розмірі 2100,35грн., які позивач просить стягнути в судовому порядку.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідачки судові витрати, з яких 2147,20,00 грн. судовий збір та 10 000 грн. витрати на професійну правничу допомогу.

Ухвалою судді 01.12.2023р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

15.01.2024. від ОСОБА_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просить відмовити у задоволені позовних вимог посилаючись на недоведеність та безпідставність пред`явлених позовних вимог. Вважає, що витрати на правничу допомогу, яку просить стягнути позивач, не є співмірними із ціною позову та/або значенням справи для сторін, складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт.

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, втім направила до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги визнає, просить не враховувати обставини викладені нею у відзиві на позовні вимоги, крім обставин зменшення витрат на правову допомогу та провести розгляд справи за її відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до змісту ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України.

Судом встановлено, що 04.05.2021р. між ТОВ «Маніфою» та відповідачкою за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи було укладено електронний договір позики №2256478, за яким відповідач отримала позику у сумі 12000грн., строком користування до 03.06.2021р. (30 днів).

10.09.2021року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «Українські Фінансові Операції» укладено договір факторингу за №10-09/2021.

01.11.2023року між ТОВ «Українські Фінансові Операції» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу № 01-11/23-Ф.

Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Згідно з вимогами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вважаючи, що з боку ОСОБА_1 умови договору не були виконані належним чином, позивачем, як правонаступником, було проведено нарахування заборгованості за кредитним договором, станом на 08.11.2023р. на суму 31755,01грн., у тому числі: 12000,00грн. заборгованість по кредиту, 13755,01грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 6000,00грн. сума процентів за прострочення позики.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлені вимоги про стягнення трьох процентів річних в розмірі 689,04грн та інфляційних втрат в розмірі 2100,35грн. за період з 04.06.2021р. до 23.02.2022р.

Будь-яких доказів (відомостей) на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги визнання відповідачкою позовних вимог, суд дійшов висновку про порушення відповідачкою договірних зобов`язань перед позивачем, що підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач довів перед судом підставність своїх вимог, а тому позов підлягає задоволення повністю.

Згідно ст.ст.141,142 ЦПК України в зв`язку з визнанням відповідачкою позовних вимог з неї слід стягнути на користь позивача 50 відсотків сплаченого судового збору в розмірі 1073,60грн., інші 50 відсотків підлягають поверненню позивачу з державного бюджету.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу до такі, з урахуванням заперечень відповідачки, підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Так, відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких відносяться і витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

В обґрунтування понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано:

копію звіту від 08.11.2023р. про надання правової допомоги згідно Договору №10/07-2023 від 10.07.2023р., з якого убачається, що адвокат Столітній М.М. надав позивачу (ТОВ «ФК «Фінтраст Україна») послуги на які витратив 10 годи на суму 10000,00грн., які складаються:

з збору та аналізу доказів і документів для подання позовної заяви про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 ;

складання позовної заяви в справі;

подання до Суворовського районного суду м. Одеси позовної заяви

копія договору про надання правової допомоги №10/07-2023р. від 10.07.2023р. укладеного між адвокатом Столітнім М.М. та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна»

З наданих суду документів, убачається, що адвокатом Столітнім М.М. надаються правничі послуги позивачу не тільки у даній справі, а по інших аналогічних справах про стягнення заборгованості за кредитними договорами з фізичних осіб. Тобто, діяльність адвоката у надані професійної правничої допомоги Товариству зводиться до підготовки лише аналогічних позовних заяв. Відтак, суд вважає, що розмір витрат на правничу допомогу заявлений позивачем на суму 10000,00грн. та витрачання 10 годин на збір, аналіз документів та складання позовної заяви не є співмірним зі складністю справи та наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (складання аналогічних позовних заяв), а також з обсягом наданих адвокатом послуг. Фактично правова допомога у даній справі зводиться до підготовки та подання до суду типових позовних вимог.

Крім того, «подання до суду позовної заяви», яке визначено позивачем у звіті та віднесено до виду правничої допомоги, не можна пов`язувати з правовою допомогою, так як таке зводиться лише до технічної дії, тобто направлення до суду раніше складеної позовної заяви з доданими до неї матеріалами та не відноситься до видів адвокатської діяльності, а відтак не може вважатися дією з надання правової допомоги.

Зважаючи на викладене суд вважає, що справедливим та розумним встановлення розміру витрат понесених позивачем на правничу допомогу буде 500,00грн.

Керуючись ст.ст.12,13,76,137,141,142,206,259,263-265,268, 279 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Фінтраст Україна» заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 31755,01грн., інфляційні витрати в розмірі 2100,35грн., три процента річних в розмірі 689,04грн., витрати на правничу допомогу в розмірі 500,00грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Фінтраст Україна» понесені судові витрати в розмірі 1073,60грн. Інший розмір судових витрат у вигляді судового збору в сумі 1073,60грн. повернути позивачу з державного бюджету.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Фінтраст Україна», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Загородня, 15, оф.118/2.

Відповідач: ОСОБА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 14 березня 2024р.

Суддя