Справа № 523/3129/20
Провадження №2-др/523/96/24
У Х В А Л А

"12" листопада 2024 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Мурманової І.М.

за участю секретаря судових засідань Ямкового Д.Ю.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про вселення,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 09.12.2022 року позовні вимоги Одеського геріатричного будинку-інтернат до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову: Департамент соціальної та сімейної політики Одеської обласної державної адміністрації, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та примусове виселення задоволені частково.

Висилено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , з Одеського геріатричного будинку-інтернат, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - в примусовому порядку з наданням іншого місця проживання в КУ «Обласний Центр соціально-психологічної допомоги», що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Красна, буд. 11.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу було залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Разом з цим, Постановою Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 07.08.2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 09 грудня 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 24 липня 2023 року скасовано й ухвалено нове судове рішення.

У задоволенні позову Одеського геріатричного будинку-інтернату до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Департамент соціальної та сімейної політики Одеської обласної державної адміністрації, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та виселення з наданням іншого місця проживання відмовлено.

Таким чином, судом встановлено, що позовні вимоги Одеського геріатричного будинку-інтернату про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та виселення з наданням іншого місця проживання, залишені без задоволення постановою Верховного Суду.

Згідно поданої заяви від 06.11.2024 року (вх. № 36731) ОСОБА_1 просить ухвалити додаткове рішення про вселення її до приміщення Одеського геріатричного будинку-інтернат.

Дослідивши заяву про ухвалення додаткового судового рішення, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав задоволення заяви з огляду на наступне.

Відповідно ч. 1 ст.270ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст. 430 цього Кодексу.

З огляду на позовні вимоги останні є наступними: визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, виселити з наданням іншого місця проживання.

Таким чином, судом не розглядались позовні вимоги про вселення відповідача, а відтак, підстав для застосування положення ст. 270 ЦПК України у суду не має.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що заява відповідача про ухвалення додаткового рішення про вселення задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 258-261, 270 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про вселення відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її складання.

Суддя: