Справа № 203/610/24
Провадження № 2-з/201/57/2024
УХВАЛА

01 березня 2024 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Федоріщев С.С., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Науково-виробниче об`єднання «Созидатель» про зобов`язання визнати грошові вимоги кредитора та укласти договір застави,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Науково-виробниче об`єднання «Созидатель» про зобов`язання визнати грошові вимоги кредитора та укласти договір застави.

29 лютого 2024 року від представника позивача до суду надійшла заява про забезпечення позову, у якій останній просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Приватному акціонерному товариству «Науково-виробниче об`єднання «Созидатель» (), а також усім органам у сфері державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб підприємців вчиняти реєстраційні дії пов`язані з завершенням процедури припинення Приватного акціонерного товариства «Науково-виробниче об`єднання «Созидатель» () до дати виконання Приватним акціонерним товариством «Науково-виробниче об`єднання «Созидатель» () вимог ст. 116 ЗУ «Про акціонерні товариства» щодо задоволення вимог, заявлених Кредитором.

В обґрунтування поданої заяви представник позивача зазначив, що 26 червня 2021 року між ПрАТ «НВО «Созидатель» та ОСОБА_1 було укладено договір № Т-8-40 купівлі-продажу майнових прав. 26 січня 2024 року вказаний договір було розірвано через невиконання відповідачем договірних зобов`язань по договору. Таким чином, на думку позивача, станом на 26 січня 2024 року, у ПрАТ «НВО «Созидатель» виникла кредиторська заборгованість перед ОСОБА_1 на суму еквівалентну 52 410,00 доларів США, що станом на 26 січня 2024 року склала 1 969 567,8 грн.

30 січня 2024 року, з відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, позивачу стало відомо про те, що з 12 грудня 2023 року ПрАТ «НВО «Созидатель» перебуває в стані припинення на підставі рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті її реорганізації. Визначений засновниками (учасниками) юридичної особи строк для заявлення кредиторами своїх вимог: до 12 лютого 2024 року.

Станом на 30 січня 2024 року, відповідачем не було виконано вимоги положень ст. 116 ЗУ «Про акціонерні товариства», а саме не розміщено повідомлення про вищезазначене ухвалене рішення у базі даних особи, яка провадить діяльність з оприлюднення регульованої інформації від імені учасників ринків капіталу та професійних учасників організованих товарних ринків.

30 січня 2024 року, відповідно до положень ст.116 ЗУ «Про акціонерні товариства», відповідачу було направлено заяву про визнання кредитором із вимогою повернути кредиторську заборгованості або укласти договір застави на суму кредиторської заборгованості у строк до 01 лютого 2024 року включно.

Станом на 29 липня 2024 року зазначена заява залишена відповідачем без відповіді.

Станом на 29 лютого 2024 року, кредиторські вимоги позивача не були враховані та не були виконані відповідачем або забезпечені шляхом укладення договору застави, як то вимагають норми чинного законодавства України.

Крім того, позивач звертає увагу суду на те, що згідно з абз. 5 ч.2 ст.116 ЗУ «Про акціонерні товариства», злиття, приєднання, поділ, виділ, перетворення товариства не може бути завершено до задоволення вимог, заявлених кредиторами. Існує суттєвий ризик того, що завершення процедури припинення (перетворення) ПрАТ «НВО «Созидатель» буде здійснено без врахування кредиторської заборгованості перед позивачем.

Отже, на думку позивача, існує суттєвий ризик того, що завершення процедури припинення (перетворення) ПрАТ «НВО «Созидатель» буде здійснено без врахування кредиторської заборгованості перед позивачем та не включено її до передавального акту та ліквідаційного балансу. У зв`язку з чим, існує необхідність у забезпеченні позовної заяви шляхом заборони усім суб`єктам реєстраційних дій вчиняти дії пов`язані з завершенням процедури припинення ПрАТ «НВО «Созидатель».

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України встановлено, що позов може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

Під забезпеченням позову розуміється вжиття судом передбачених законом заходів, які створюють реальну гарантовану можливість для виконання в майбутньому рішення у справі в разі задоволення заявленого позову.

При цьому, забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

При цьому відповідно до принципу змагальності сторін і загальних правил розподілу тягаря доказування обов`язок доведення підстав для застосування заходів забезпечення позову покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою. Керуючись наведеними нормами процесуального законодавства та з урахуванням роз`яснень Верховного Суду України, при вирішенні питання про забезпечення позову суди мають здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ПрАТ «НВО «Созидатель» про зобов`язання визнати грошові вимоги кредитора та укласти договір застави.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, а також те, що майно (в тому числі рухоме майно, грошові суми тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення до нього позову може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

При цьому загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об`єктом прав, що став предметом спору.

В даному випадку в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду у випадку його ухвалення на користь позивача.

Як вбачається із матеріалів справи, заявниця, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, не навела правових підстав заявляти вимоги про забезпечення позову. Не надала докази звернення до відповідача із заявою про визнання її кредитором із вимогою повернути кредиторську заборгованості або укласти договір застави на суму кредиторської заборгованості у строк до 01 лютого 2024 року включно та інші докази, що підтверджують необхідність забезпечення позову саме у такий спосіб.

Ураховуючи вищезазначені положення ст. 149, 150 ЦПК України, відповідні роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України, а також те, що заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, суд вважає за необхідне у задоволенні заяви про застосування заходів забезпечення позову відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149, 150, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Науково-виробниче об`єднання «Созидатель» про зобов`язання визнати грошові вимоги кредитора та укласти договір застави відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.С. Федоріщев