Справа № 361/5764/23
Провадження № 2/361/1150/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2024 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Коваль О.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюб,

ВСТАНОВИВ:

13 липня 2023 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом.

Свій позов обґрунтовувала тим, що 29 квітня 2015 року між сторонами зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 286.

Від спільного шлюбу мають синів: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач зазначила, що з 04 березня 2022 року подружжя проживає окремо і окремо веде господарство. Спільне життя з відповідачем не склалося в силу багатьох обставин. Під час проживання разом у подружжя склалися різні погляди на побут, спільне проживання подружжя, на відносини в сім`ї та на обов`язки, щодо спільного ведення справ та облаштування майбутнього, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим та суперечить інтересам позивача, що має істотне значення для неї. Також невідповідність життєвих інтересів, переконань та поглядів на шлюбне життя і таке інше не сприє їхнім подальшим шлюбним стосункам. Відтак, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе.

14 липня 2023 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судовий розгляд на 10 жовтня 2023 року.

25 жовтня 2023 року представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якій просив в задоволенні позову відмовити.

Посилався на те, що з 04 березня 2022 року позивач та відповідач дійсно не проживають разом, але пов`язане це з тим, що 24 лютого 2022 року розпочалася військова агресія російської федерації проти України і з метою захисту життя та здоров`я своєї сім`ї відповідач погодився на виїзд дружини разом з дітьми за кордон до Французької республіки. Разом зі своєю сім`єю відповідач виїхати не зміг, у зв`язку із тим, що є особою призовного віку, а тому змушений був довгий час вести окреме господарство. На сьогодні він проживає на території Французької республіки.

Відповідач не давав своєї згоди на розірвання шлюбу, пред`явлення позову для нього стало несподіванкою, і він вважає, що його розірвання суперечитиме в першу чергу, інтересам дітей, які потребують також батьківського піклування.

01 лютого 2024 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. сторонам було надано час на примирення строком один місяц.

Представник позивача та позивачв судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити, пояснення надали аналогічно викладеним у позовній заяві.

Відповідач та представник відповідача, будучи належним чином повідомленими, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Суд, вислухавши представника позивача, позивача, дослідивши надані докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29 квітня 2015 року між сторонами зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 286, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від спільного шлюбу у стрін народились діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 1142 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 891.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Так, відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч. 5 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Водночас, положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевогозв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

У відповідності до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК Україн шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

За положеннями ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, щомають істотне значення.

Також, у п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя № 11 від 21.12.2007 року роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. І з цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитина-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. У рішенні суду у справі про розірвання шлюбу, зокрема, має бути зазначено дата й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім`ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог. У резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС.

Таким чином, виходячи з аналізу вищенаведених положень законодавства, шлюб має добровільний характер, ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання.

При цьому, незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвати шлюбу.

Отже, встановивши не бажання позивача продовжувати шлюбні стосунки та відсутність будь-яких переконливих доказів того, що сторонни вчиняють дії, направлені на збереження сім`ї, суд дійшов висновку про те, що подальше збереження шлюбу без взаємної згоди є неможливим та буде суперечити інтересам сторін.

Враховуючи вищевикладене та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди є неможливим.

Керуючись ст. ст. 24, 56, 110, 111, 112,113 Сімейного кодексу України, ст. ст. 200, 206, 265, 268 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , зареєстрований 29 квітня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 286, - розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.