_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/5360/23
Провадження № 2/947/259/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2024 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Огренич І.В.

за участю секретаря - Грабової Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Одесі цивільну справуза позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), треті особи: Великодолинська селищна рада Одеського району Одеської області (Одеська обл., смт. Великодолинське, вул. Соборна, 1, корп. А), Одеська міська рада (м. Одеса, пл. Думська, 1) про скасування державної реєстрації та звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення самочинного будівництва,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в якому просить скасувати державну реєстрацію на підставі якої зареєстровано право власності ОСОБА_2 на будівлю у вигляді літньої кухні літ. «В» площею 7,56 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , а також зобов`язати ОСОБА_2 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, площею 0,0221 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ,шляхом знесення літньої кухні літ. «В», площею 7,56 кв.м. При цьому позивачка посилається на те, що на підставі рішення11-ої сесії 23 скликання Таїровської селищної Ради від 24 грудня 1999 року №11 позивачці було передано у приватну власність земельну ділянку, площею 0,04 га для ведення індивідуального садівництва в садовому об`єднанні « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка була розташована на території Таїровської с/р с/т «Зелена балка» ділянка № НОМЕР_1 . Вказана земельна ділянка яка є власністю ОСОБА_1 є суміжною з земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та належить на праві приватної власності ОСОБА_2 . Оскільки відповідачем було самовільно зайнято частину земельної ділянки площею 0,221 га, що належить позивачці та здійснено на ній самочинне будівництво капітальної будівлі літньої кухні, без належного дозволу, чим порушено законні права ОСОБА_1 на користування частиною власної земельної ділянки, вона вимушена звернутись до суду з даним позовом.

Представник позивача адвокат Врона А.В. до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача адвокат Іщенко О.В. до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність, у задоволенні позовних вимог просив відмовити з підстав викладених у відзиві на позов.

3-ті особи: Великодолинська селищна рада Одеського району Одеської області, Одеська міська рада до судового засідання не з`явились, сповіщались.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, згідно Державного акту на право приватної власності на землю III - ОД № 069506, який був виданій ОСОБА_1 13 липня 2000 року Таїровською селищною радою, ОСОБА_1 передана у власність земельна ділянка площею 0,025 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 . Відповідно вказаного Державного акту, земельна ділянка на момент видачі акту межувала з землями ОСОБА_3 , Таїровської селищної ради, ОСОБА_4 та дорогою загального користування.

Рішенням 11-ої сесії 23 скликання Таїровської селищної Ради від 24 грудня 1999 року №11 позивачці було передано у приватну власність земельну ділянку, площею 0,04 га для ведення індивідуального садівництва в садовому об`єднанні « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка була розташована на території Таїровської с/р с/т «Зелена балка» ділянка № НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,0686 га, що розташована в АДРЕСА_2 , кадастровий номер :50:011:0044, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 11.12.2015 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності.

Згідно до ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: а) цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину.

Згідно з ст. ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Предметом спору в даній справі є захист права власності земельної ділянки площею 0,04 га, яка знаходься на території Таїровської с/р с/т «Зелена балка» ділянка № НОМЕР_1 , однак позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження права власності на вказану земельну ділянку, не надано доказів суміжності спірних земельних ділянок, а також порушеного права ОСОБА_1 з боку відповідача.

Відповідних клопотань щодо призначення експертизи представником позивача не заявлялось.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайного або майнового права та інтересу (ч.1 с.15 ЦК України, ч.1 с.16 ЦК України.

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (Реалізувати) своє право повністю або частково.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнання або оскаржені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно врахувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 березня 2021 року у справі №372/2876/17 зазначено, що: «передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності або користування земельною ділянкою у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами права особи (власності або користування) щодо земельної ділянки, а також підтвердженого належними доказами факту порушення (невизнання або оспорювання) цього права на земельну ділянку.

Відповідно до ст.81 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Крім того, згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

При таких обставинах суд вважає, позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими, не доведеними, та такими, що не підлягають задоволенню.

При цьому суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

Керуючись ст. ст. 2, 12,13, 76-83, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Великодолинська селищна рада Одеського району Одеської області, Одеська міська рада про скасування державної реєстрації та звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення самочинного будівництва залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Повний текст рішення складено та підписано 29.02.2024.

Суддя Огренич І. В.