КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2024 року

справа № 756/18831/21

провадження № 22-ц/824/5374/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Кулікової С.В.,

при секретарі: Савіцькій Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 02 жовтня 2023 року, постановлену під головуванням судді Шевчука А.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вищевказаним позовом.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 02 жовтня 2023 року позов ОСОБА_1 залишено без розгляду.

В поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вимоги обґрунтовані тим, що 05.06.2023 року позивач з`явилась до суду та подала заяву про відкладення судового засідання у зв`язку із неможливістю розгляду справи за відсутності її представника. Вказує, що до зали судового засідання запрошена не була, журнал судового засідання в матеріалах справи відсутній, та секретарем судового засідання складено довідку про відкладення розгляду справи у зв`язку із заявленим клопотанням позивача. Зазначає, що подане клопотання розглянуто з порушенням вимог ЦПК без фіксування судового процесу.

Відтак, посилання в ухвалі суду про неявку ОСОБА_1 в судове засідання 05.06.2023 року не відповідає дійсності, а тому її неявка в наступне судове засідання не є повторною. Підтвердженням явки позивача в судове засідання 05.06.2023 року є її власноручна розписка, яка знаходиться в матеріалах справи.

Вказує, що поведінка позивача є добросовісною.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 проти задоволення апеляційної скарги заперечували, просили ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи позов без розгляду суд першої інстанції виходив із повторної неявки позивача у судове засідання та положень ч. 2 ст. 357 ЦПК України.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що останні два судові засіданні було призначено на 05.06.2023 року та на 02.10.2023 року.

В матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 , яка зареєстрована судом 05.06.2023 року, в якій позивач просила відкласти судове засідання у зв`язку із відсутністю в неї представника.

Відповідно до довідки, складеної секретарем судового засідання, розгляд справи було відкладено у зв`язку із заявленим клопотання позивача.

Водночас, матеріали справи не містять протоколу судового засідання, на якому судом вирішено подане клопотання.

Також в матеріалах справи наявна розписка ОСОБА_1 про повідомлення наступного судового засідання на 02 жовтня 2023 року (а.с. 122).

В судове засідання 02 жовтня 2023 року позивач не з`явилась.

Водночас, вважати, що позивач 02 жовтня 2023 року повторно не з`явилась в судове засідання беззаперечно не можна, враховуючи перебування останньої в приміщенні суду, подання нею клопотання та наявність розписки про повідомлення дати наступного судового засідання.

Згідно з статті 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. (справі «Беллет проти Франції» (Bellet v. France)).

У своєму рішенні в справі «Голдер проти Сполученого Королівства», 1975 р. суд відзначив: «Було б неприйнятним, на думку Суду, якби ч. 1 ст. 6 детально визначала процесуальні гарантії сторонам у судовому провадженні, не забезпечивши, насамперед, того, без чого користування такими гарантіями було б неможливим, а саме: доступу до суду. Характеристики «справедливості, публічності та оперативності судового провадження були б марними за відсутності судового провадження». Тож право на доступ до правосуддя має дуже важливе значення і без сумніву його необхідно вважати засадою.

Колегія суддів, виходячи із принципу доступу до правосуддя, враховуючи відсутність безсумнівних доказів на підтвердження повторної неявки позивача, приходить до висновку про скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду

Пунктом 6 частини 1 ст. 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції;

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Богдан Олени Олександрівни задовольнити

Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 02 жовтня 2023 року скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст судового рішення складено 28 лютого 2024 року.

Суддя-доповідач

Судді