Житомирський апеляційний суд
Справа №274/7105/23 Головуючий у 1-й інст. Вдовиченко Т.М.
Категорія 39 Доповідач Борисюк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Павицької Т.М., Трояновської Г.С.,

розглянувши у письмовому провадженні у м. Житомирі цивільну справу № 274/7105/23 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16 листопада 2023 року, ухвалене під головуванням судді Вдовиченко Т.М. у м. Бердичеві,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2023 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк», Банк, Товариство, Позивач) звернулось з даним позовом, в якому просило стягнути з відповідача на їх користь 71129,60 грн заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 15.11.2007 станом на 17.07.2023, яка складається із: 59 162,91 грн заборгованість за тілом кредиту; 11 966,69 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом, та вирішити питання судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 15.11.2007. При підписанні анкети-заяви останній підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Банк свої зобов`язання виконав в повному обсязі, а саме відкрив кредитний рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку та надав відповідачу у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 70 000,00 грн.

ОСОБА_1 зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором, однак, в свою чергу, не надає своєчасно банку кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями та станом на 17.07.2023 має заборгованість в сумі 71 129,60 грн, яка складається із: 59 162,91 грн заборгованість за тілом кредиту; 11 966,69 грн заборгованості за відсотками за користування кредитом.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16 листопада 2023 року позов задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору, станом на 17.07.2023, в сумі 59 162,91 грн, також вирішено питання судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати в частині відмови у задоволенні позову та ухвалити в цій частині нове рішення по суті позовних вимог, в іншій частині рішення залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована тим, що з моменту підписання фізичною особою заяви, між Банком та клієнтом був укладений договір в порядку ч.1 ст. 634 ЦК України шляхом приєднання клієнта до запропонованого Банком договору.

Як вбачається з матеріалів справи безпосередньо у Заяві від 15.11.2007, підписаній Відповідачем, зазначена базова процентна ставка 3% на місяць. Разом з тим, безпосередньо в анкеті заяві, що власноруч підписана Відповідачем, зазначено зокрема: тип картки, номер картки, валюта, тип кредитного ліміту тощо

Тобто, Відповідач був належним чином повідомлений про умови кредитування в тому числі щодо сплати процентів. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості.

Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також статей 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Встановивши, що банк надав відповідачу кредит, а відповідач його не повернув, місцевий суд не мав жодних підстав відмовляти у стягненні відсотків по кредиту.

Крім того, суд не взяв до уваги те, шо базова процентна ставка за користування кредитом зазначена безпосередньо в підписаній Відповідачем заяві. Позивач наголошує, що належними та допустимими доказами підтверджено, що із Відповідачем була узгоджена відсоткова ставка 36% річних, а 11.07.2022 узгоджена ставка - 40.8% річних.

Вважають, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у стягненні боргу за процентами, посилаючись на застосування позивачем змін розміру та порядку нарахування відсоткової ставки, при цьому жодного власного перерахунку заборгованості за відсотками за погодженою ставкою суд першої інстанції не робив.

Ухвалами Житомирського апеляційного суду від 26.12.2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та справу призначено до розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України ( ч.1 ст. 368 ЦПК України).

Враховуючи наведене, розгляд справи здійснюється без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною 5 статті 268, статті 381 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав відповідачу строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема, з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Враховуючи характер спірних правовідносин між сторонами, предмет доказування, зважаючи на конкретні обставини у справі, які не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, оскільки в матеріалах справи містяться докази, надані сторонами, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне розглядати справу у порядку письмового провадження без участі сторін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга повинна бути задоволена з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог банку щодо стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом місцевий суд виходив з того, що з розрахунку заборгованості та довідки про рух коштів вбачається, що станом на дату підвищення відсоткової ставки заборгованість у ОСОБА_1 за кредитним договором від 15.11.2007 була відсутня. При цьому, починаючи з 2015 року проценти за використання кредитних коштів відповідачу нараховувались банком за підвищеною відсотковою ставкою, розмір якої сторонами у кредитному договорі від 15.11.2007 погоджено не було.

Проте з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може з огляду на таке.

Судом установлено та стверджується матеріалами справи, що 15.11.2007 між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, згідно з умовами якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту за платіжною карткою, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.35 зв.-36).

У анкеті-заяві відповідач дав згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» є договором про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

Таким чином, підписана сторонами у справі заява, в якій вони погодили істотні умови, у тому числі й розмір процентів за користування кредитом, є договором у розумінні цивільного законодавства.

АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі.

Відповідач не надавав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за основним зобов`язанням та відсотками, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.

Користування ОСОБА_1 кредитними коштами підтверджується випискою по рахунку (а.с.60-110).

Як вбачається з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки ОСОБА_1 15.11.2007 відбувся старт карткового рахунку; в подальшому розмір кредитного ліміту банком неодноразово змінювався та 03.03.2023 кредитний ліміт зменшено до 0,00 грн (а.с.22).

З довідки АТ КБ «ПриватБанк» слідує, що на підставі кредитного договору б/н, укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 , останньому було надано: кредитну картку № НОМЕР_1 , відкриту 15.11.2007 з терміном дії до 11/11; кредитну картку № НОМЕР_2 , відкриту 05.12.2011 з терміном дії до 03/15; кредитну картку № НОМЕР_3 , відкриту 26.12.2014 з терміном дії до 12/18; кредитну картку № НОМЕР_3 , відкриту 02.06.2015 з терміном дії до 12/18; кредитну картку № НОМЕР_4 , відкриту 15.05.2018 з терміном дії до 03/22; кредитну картку № НОМЕР_5 , відкриту 04.06.2018 з терміном дії до 05/22; кредитну картку № НОМЕР_6 , відкриту 11.07.2022 з терміном дії до 07/26 (а.с.23).

Вказані обставини свідчать про те, що відповідач користуючись кредитними коштами, як це убачається із виписки про рух коштів, був обізнаний із змінами відсоткової ставки при нарахуванні процентів за користування кредитом. Будь-яких заперечень чи заяв до Банку не направляв і про свою незгоду не повідомляв.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинне виконуватися належним чином у відповідності з умовами договору. При цьому відповідач, як сторона кредитного договору зобов`язаний повернути позивачу одержаний кредит та сплатити відсотки (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Приписами частини першої ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Таким чином, висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову у частині стягнення відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 11 966,69 грн, через недоведеність погодження сторонами умов договору кредитування не відповідає діючому цивільному законодавству та матеріалам справи.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу із зазначених вище підстав.

У відповідності до положень частини 1 пунктів 1, 3 статті 376 ЦПК України, рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Згідно частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 13 даної статті передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на викладене, виходячи із принципу пропорційності відшкодування судового збору до задоволених вимог, також підлягає зміні і судове рішення в частині розміру стягнутого судового збору із відповідача.

Зокрема, із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню 2684,00 грн судового збору у зв`язку із зверненням із позовом та 4026,00грн за подання апеляційної скарги, а всього - 6710,00 грн.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в сили вимог закону.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16 листопада 2023 року в частині відмови у стягненні заборгованості за відсоткамискасувати і ухвалити нове рішення в цій частині.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" 11 966,69 грн заборгованості за відсотками за користування кредитом.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16 листопада 2023 року в частині стягнення судового збору змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" 6 710,00 грн судового збору.

У решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Судді