РІШЕННЯ
6 лютого 2024 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Соболєвої І.П.,
за участю секретаря судового засідання Лазоренко Д.М.,
представника заявника адвоката Мартинишина П.В.,
представника заінтересованої особи Вітко Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в місті Запоріжжі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Мартинишина Павла Володимировича, заінтересовані особи Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса), ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства,
23.11.2023 справа надійшла до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя та за наслідками автоматизованого розподілу справи між суддями передана в провадження судді Соболєвій І.П.
Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що у 2002 р. мати заявниці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , познайомились із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком заявниці, коли навчались разом в Ногайському державному агротехнічному технікумі, що знаходиться за адресою: м. Приморськ, Запорізький район, Запорізька область, також проживали разом в одному гуртожитку, і з того часу між батьками зав`язались близькі стосунки, як чоловіка і жінки. Зі злів її мати та батька, відносини між ними склалися дуже теплі і щирі, вони мали взаємні міцні почуття любові та поваги один до одного. Приблизно у грудні 2002 р. батьки вирішили разом переїхати проживати до бабусі заявниці ОСОБА_4 , яка є матір`ю ОСОБА_3 .
У 2004 р. під час вагітності мати заявниці, її батько, ОСОБА_3 , запропонував ОСОБА_2 офіційно зареєструвати шлюб, але остання не погоджувалася на пропозицію батька, була невпевнена у щирі стосунки, оскільки батько вже на той час зловживав алкогольними напоями. Хоча вони продовжували проживати разом та вести спільне господарство.
ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_1 та через півроку її народження, її батько ОСОБА_3 став зловживати алкогольні напої ще більше та інколи міг дозволити себе вдарити та образити ОСОБА_2 .
Приблизно у 2006 р. між батьками стосунки погіршились. Незважаючи на те, що батьки перестали проживати разом, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , тобто донька та мати проживали разом за адресою: кв. АДРЕСА_1 до квітня 2022 р. Але зі своїм батьком ОСОБА_3 вона спілкувалася все свідоме життя, стосунки були різні, батько приділяв їй увагу, дарував подарунки, вони підтримували дружні, теплі, родинні стосунки, але іноді вона зустрічала батька, коли він був у стані алкогольного сп`яніння. Після таких зустрічей, вона не хотіла проводити час з батьком, оскільки такий стан не був для неї приємним та батько в стані алкогольного сп`яніння постійно ображав її мати.
02.04.2022 на період дії військового стану по всій території України, її мати прийшла з роботи до дому та наказала збирати особисті речі та повідомила, що вони їдуть до міста Запоріжжя, з метою збереження особистого життя.
Мати заявниці ОСОБА_2 працює на посаді головного спеціаліста відділу земельних відносин та агропромислового розвитку виконавчого комітету Пологівської міської ради Пологівського району Запорізької області, та від керівництва отримала вказівку негайно евакуюватися до міста Запоріжжя.
Проживаючи у місті Запоріжжі, ОСОБА_1 від своєї бабусі ОСОБА_4 стало відомо, що ОСОБА_3 призваний 11.01.2023 на військову службу за призивом під час мобілізації. З того моменту у неї не було можливості зателефонувати батькові, дізнатися про його справи, стан здоров`я, вона чула тільки від своєї бабці, що з ним все добре.
29.09.2023 заявниці зателефонувала ОСОБА_4 та сповістила, про те, що її батько ОСОБА_3 , загинув на війні під час виконання бойового завдання. Деякий час вона в це не могла повірити, згодом змірилася та намагалась жити далі, вже без батька.
За життя батько заявниці ОСОБА_3 завжди визнавав батьківство щодо неї, постійно казав, як він її кохає і що вона для нього найкраща та єдина донька. Вони ніколи не згадували про те, що у неї та батька різні прізвища.
На теперішній час заявниця навчається в Запорізькому національному університеті, проживає у квартирі родичів, постійного грошового доходу не має, отримує кошти від держави, як внутрішньо переміщена особа. Метою звернення з такою заявою є необхідність встановити факт того, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_1 , оскільки встановлення цього факту має юридичне значення для заявниці для подальшого оформлення спадщини, одноразової грошової допомоги, призначення пенсії, пільг у зв`язку із втратою годувальника.
Представник заявника у судовому засіданні заяву підтримав з підстав, які наведені у ній та просив задовольнити.
Заінтересована особа ОСОБА_2 у судовому засіданні заяву підтримала, просила задовольнити.
Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) у судове засідання не з`явилась, начальник відділу Мехтієва Тетяна подала заяву про розгляд справи у відсутності представника, просить ухвалити рішення відповідно до чинного законодавства.
Свідок ОСОБА_5 , яка є подругою родини ОСОБА_2 , в судовому засіданні зазначила, що вони з ОСОБА_2 знайомі з дитинства, дружили, разом навчались в одному технікумі, де вони також познайомились з ОСОБА_3 , свідок підтвердила, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в період навчання в технікумі мали близькі стосунки, як чоловік і жінка, їх називали парою, згодом в них народилася донька ОСОБА_6 . ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як до народження, так і після народження доньки проживали разом як родина, підтримували фактичні шлюбно-сімейні відносини, ні в кого з родичів та знайомих не виникало сумнівів, що батьком ОСОБА_1 є ОСОБА_3 .
Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердила, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її рідним сином, ОСОБА_2 є його цивільною дружиною. Її син і ОСОБА_7 знали один одного з часів, коли навчались в технікумі, їх дружні стосунки перейшли в шлюбно-сімейні, вони проживали разом як подружжя, від чого в них народилась донька ОСОБА_6 , яку вона вважає своєю рідною онукою. ОСОБА_2 і ОСОБА_1 вона сприймає як свою родину. ІНФОРМАЦІЯ_2 її син ОСОБА_3 загинув на війні під час виконання бойового завдання.
Заслухавши учасників справи, дослідивши та оцінивши докази по справі в їхній сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знали один одного з 2002 року, коли навчались разом в Ногайському державному агротехнічному технікумі, що знаходиться за адресою: м. Приморськ, Запорізький район, Запорізька область, проживали в одному гуртожитку, і з того часу між ними зав`язались близькі стосунки, як чоловіка і жінки. Приблизно у грудні 2002 р. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вирішили переїхати до ОСОБА_4 , яка є матір`ю ОСОБА_3 , та проживати разом однією родиною.
Від їх сумісного проживання народилася донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в м. Пологи, про що зроблено відповідний актовий запис № 175. ЇЇ батьками зазначено ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , відомості про батька, як ОСОБА_8 , записані за заявою матері ( ОСОБА_2 ) згідно з ч.1 ст.135 СК України.
Відповідно до сповіщення № 269 від 25 вересня 2023 року командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_10 - гранатометник 4-го десантно-штурмового відділення 2-го десантно-штурмового взводу 3-ї десантно-штурмової роти 1-го десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_2 , солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , призваний на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період 11 січня 2023 року Запорізьким РТЦК та СП Запорізької області, відданий Військовій присязі на вірність Українському народу, мужньо виконавши військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу і незалежність отримав поранення 23 вересня 2023 року під час мінометного обстрілу противником, в районі населеного пункту Вербове Пологівського району Запорізької області та був евакуйований до «Запорізької обласної клінічної лікарні», де ІНФОРМАЦІЯ_6 помер від раніше отриманих поранень.
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 про що зроблено відповідний актовий запис № 958.
Допитані в ході судового розгляду свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_4 підтвердили факт батьківства, а саме, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є батьком ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Встановлення факту батьківства необхідно для внесення змін до запису про батька в актові книги та у свідоцтво про народження ОСОБА_1 , а також для оформлення спадщини, одноразової грошової допомоги, призначення пенсії, пільг у зв`язку із втратою годувальника.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно п.1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до змісту ч. 1, ч. 2 ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.
У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.
В пункті 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.
Згідно п. 7 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.
Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи.
У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.06.2006, № 3 роз`яснюється, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення сторін та третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта. В основу рішення суду не можуть бути покладені лише докази, отримані з порушенням закону, які не мають юридичної сили.
Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо).
Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства.
У пункті 15 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказано, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.
Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ст. 135 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.
Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.
Згідно із ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу.
Згідно із ст.134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.
Надаючи аналіз усім зібраним в ході судового розгляду доказам у їхній сукупності, суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства, а саме того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є батьком ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Встановлення факту батьківства померлого ОСОБА_3 породжує для заявниці ОСОБА_1 юридичні наслідки у виді можливості подальшого оформлення спадщини, одноразової грошової допомоги, призначення пенсії, пільг у зв`язку із втратою годувальника.
На підставі наведеного, керуючись ст. 12, 13, 76, 81, 83, 89, 263-265, 273, 315, 319 ЦПК України, суд,
Заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Мартинишина Павла Володимировича, заінтересовані особи Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса), ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства - задовольнити.
Встановити юридичний факт батьківства та визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянина України, уродженця с. Григорівка Пологівського району Запорізької області,який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 у м. Запоріжжі, батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , громадянки України, уродженки м. Пологи Запорізької області.
Внести зміни до актового запису № 175 від 02 листопада 2004 року, внесеного Відділом реєстрації актів цивільного стану Пологівського районного управління юстиції Запорізької області, України про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зазначивши у графі «Батько (прізвище)»: батько « ОСОБА_11 », громадянин України, його ім`я та по батькові і всі інші відомості залишити без змін.
Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Вступна та резолютивна частини рішення виготовлені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 6 лютого 2024 року.

Рішення складено в повному обсязі 19.02.2024.

Відомості про учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місце мешкання: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса), місцезнаходження: 69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, буд. 48, .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце мешкання: АДРЕСА_2 .

Суддя І.П. Соболєва