Справа № 177/2534/24
Провадження № 2-с/177/17/24
У Х В А Л А

18.11.2024 Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Лященко В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 01.11.2024 року у справі № 177/2534/24,

встановив:

01.11.2024 року Криворізьким районним судом Дніпропетровської області видано судовий наказ яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Лозуватського житлово-комунального підприємства заборгованість за отримані житлово-комунальні послуги з управління побутовими відходами за період з 01.02.2024 по 30.09.2024 у розмірі 1 071,00 гривень, інфляційні втрати в розмірі 31,67 гривень, 3% річних в розмірі 10,22 гривень, а також суму витрат по оплаті судового збору у розмірі 302,80 гривень.

15.11.2024 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про скасування даного судового наказу, з тих підстав, що до видачі судового наказу, 26 жовтня 2024 року, ним була сплачена заборгованість, на підтвердження вказаних обставин надав квитанцію про сплату заборгованості.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, судом було встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Заява відповідає вимогам, установленим частинами 2-5 статті 170 ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що копія судового наказу від 01.11.2024 року № 177/2534/23 заявнику спрямована засобами поштового зв`язку 05.11.2024 року, заявник звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу 15.11.2024 року, тобто у передбачений законом строк, внаслідок чого суд вважає строк не пропущеним.

Оскільки заявник заперечує проти вимог стягувача та вважає їх необґрунтованими у повному обсязі, заява про скасування судового наказу подана у відповідності до вимог ст. 170 ЦПК України, підстави для повернення заяви про скасування судового наказу відсутні, суд дійшов висновку, що у відповідності до ч. 3 ст. 171 ЦПК України виданий судом наказ підлягає скасуванню.

При цьому, представник стягувача, який звертався до суду із заявою про видачу судового наказу не позбавлений права звернення до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження, визначеному ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 170-171, 258-261 ЦПК України

постановив:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати судовий наказ, виданий Криворізьким районним судом Дніпропетровської області від 01.11.2024 року у справі № 177/2534/24 за заявою Лозуватського житлово-комунального підприємства про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за отримані житлово-комунальні послуги з управління побутовими відходами за період з 01.02.2024 по 30.09.2024 у розмірі 1 071,00 гривень, інфляційні втрати в розмірі 31,67 гривень, 3% річних в розмірі 10,22 гривень, а також суму витрат по оплаті судового збору у розмірі 302,80 гривень.

Роз`яснити представнику стягувача, що заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В.Лященко