Справа № 1412/251/12
Провадження № 6/487/153/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2024 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Гаврасієнко В.О., за участю секретаря судового засідання Радченко К.В, розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» про заміну стягувача у виконавчому провадженні з виконання рішення апеляційного суду Миколаївської області від 23.05.2012 року по справі № 2/1412/2610/12 за позовом ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання,

ВСТАНОВИВ:

31.01.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» (далі заявник), в особі представника адвоката Пивоварова В.І., звернулось до Заводського районного суду м. Миколаєва із заявою, якою просило замінити стягувача у виконавчому провадженні з виконання рішення апеляційного суду Миколаївської області від 23.05.2012 року по справі № 2/1412/2610/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» (далі ПАТ «Кредитпромбанк») до ОСОБА_1 з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі ПАТ «Дельта Банк») на ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС».

Заявник обґрунтовує свої вимоги тим, що 13.05.2020 року між ним та ПАТ «Дельта Банк» укладений договір купівлі-продажу прав вимоги №2045/К, згідно якого він набув права вимоги за кредитним договором № 03/1/150/07-Z від 18.05.2007 року, позичальником за яким є ОСОБА_1 . Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 23.05.2012 року у справі №2/1412/2610/12 з ОСОБА_1 стягнуто на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 688112,90 грн. та судовий збір в розмірі 2823,00 грн. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 19.09.2016 року стягувача у виконавчому провадженні було замінено на ПАТ «Дельта Банк», та 04.03.2020 року Заводським районним судом м. Миколаєва було винесено ухвалу про видачу ПАТ «Дельта Банк» дублікат виконавчого листа.

09.03.2024 року представником боржника адвокатом Зотіковим С.Є. подані до суду заперечення на заяву ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС», в яких він просить в задоволенні заяви відмовити. Зазначив, що строк пред`явлення до виконання виконавчого листа закінчився 29.12.2021 року, оскільки виконавчий лист перебував на виконанні Заводського ВДВС м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, та постановою державного виконавця від 29.12.2018 року був повернутий стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Посилається на висновки Великої Палати Верховного Суду в постанові від 08.02.2022 року у справі № 2-7763/10, провадження № 14-197цс21, згідно з якими стягувача у виконавчому провадженні не може бути замінено, якщо строк пред`явлення виконавчого документу до виконання закінчився та не був поновлений судом.

13.03.2024 року представником заявника адвокатом Пивоваровим В.І. подані до суду додаткові пояснення, в яких останній просить поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа по справі № 2/1412/2610/12,. справу розглянути без участі представника заявника. Зазначає, що ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» тільки в грудні 2023 року дізналось про наявність ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 04.03.2020 року про видачу дублікату виконавчого листа, після чого одразу звернулось до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, який виконує повноваження ліквідатора ПАТ «Дельта Банк» з приводу виконавчого листа, та отримало відповідь Фонду про відсутність виконавчого листа у Фонду. Зазначає, що ПАТ «Дельта Банк» не отримувало в суді дублікат виконавчого листа, і не отримувало його від ПАТ «Дельта Банк». Звертає увагу, що в постанові виконавця Заводського ВДВС від 29.12.2018 року про повернення виконавчого документа стягувачу зазначений строк повторного пред`явлення виконавчого листа до виконання до 29.12.2022 року, а зміни до вказаної постанови не вносились.

14.03.2024 року представником боржника адвокатом Зотіковим С.Є. подані до суду уточнені заперечення на заяву ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС», в яких він просить в задоволенні заяви відмовити, оскільки заявником не наведені поважні причини пропущення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання. Зазначає, що відповідно до п. 10 договору про відступлення прав вимоги від 13.05.2020 року Новий кредитор підтвердив, що до моменту укладення договору був ознайомлений із фактичним станом заборгованості, а тому повинен був знати, що виконавчий лист був повернутий стягувачу, і строк його повторного пред`явлення до виконання спливає 29.12.2021 року. Зазначає що, навіть якщо заявник не отримав від банку інформацію про стан заборгованості ОСОБА_1 , він мав можливість з`ясувати ці обставин з відкритих джерел Єдиного державного реєстру судових рішень, Автоматизованої системи виконавчого провадження, реєстру боржників, інформації щодо стану розгляду справ на офіційному порталі Судової влади України https://court.gov.ua/ у розумно-необхідний для цього строк, а не в грудні 2023 року. Посилається на висновки Європейського Суду з прав людини у справах «Пономарьов проти України», «Брумареску проти Румунії», «Стіл та інші проти Сполученого Королівства», на висновки Верховного Суду в постановах від 23.10.2019 у справі №166/1472/18, провадження № 61-15444св19, від 02.06.2020 року у справі № 2-461/09, провадження № 61-2812св19.

Від представника заявника до канцелярії суду надійшла заява, в якій останній просить проводити розгляд заяви без участі представника ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС», заяву про заміну стягувача у виконавчому провадженні та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання підтримує, просить її задовольнити. Наводить доводи, аналогічні його доводам у заяві від 31.01.2024 року та додаткових поясненнях від 13.03.2024 року.

08.08.2024 року від представника боржника адвоката Зотікова С.Є. надійшла заява, в якій останній просить врахувати висновки судів у справі № 2-741/11 щодо відмови ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» в поновленні пропущеного строку з аналогічних причин.

29.08.2024 року до судового засідання сторони не з`явились від представника боржника адвоката Зотікова С.Є. надійшла заява, в якій останній просить провести розгляд справи без його участі, у задоволенні заяви відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, заяви та додаткових пояснень ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» та заперечень представника боржника, установив такі фактичні обставини:

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 18.04.2012 року позов ПАТ «Кредитпромбанк» задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» суму заборгованості за кредитним договором від 18.05.2007 року № 03/1/150/07-Z в розмірі 688112,90 грн. та судовий збір у розмірі 2 823,00 грн.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 23.05.2012 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , задоволено частково, рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 18.04.2012 року змінено в частині стягнення розміру заборгованості за кредитним договором, з ОСОБА_1 стягнуто на користь ПАТ «Кредитпромбанк» суму заборгованості в розмірі 687587,59 грн.

21.06.2012 року Заводським районним судом м. Миколаєва був виданий виконавчий лист № 2-1412/2610/12 про стягнення на користь ПАТ «Кредитпромбанк» з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 03/1/150/07-Z від 18.05.2007 року в розмірі 687587,59 грн., а також 2 823,00 грн. судового збору.

Постановою старшого державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Вовченко А.С. від 17.05.2013 року відкрито виконавче провадження № 37910944 з виконання виконавчого листа № 2/1412/2610/12.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 19.09.2016 року по справі № 1412/251/12 (провадження № 6/487/111/16) замінено стягувача у виконавчому провадженні з виконання рішення апеляційного суду Миколаївської області по справі № 2/1415/2610/12 за позовом ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 на Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк».

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 04.03.2020 року по справі № 1412/251/12 (провадження № 6/487/131/20) задоволено заяву ПАТ «Дельта Банк» та постановлено видати останньому дублікат виконавчого листа по справі № 2-1412/2610/12. Вказану ухвалу було залишено без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 10.09.2020 року.

Постановою головного державного виконавця Заводського ВДВС м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Буділовської О.О. від 29.12.2018 року про повернення виконавчого документа стягувачу виконавчий лист по справі № 2/1412/2610/12 був повернутий стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України від 02.06.2016 «Про виконавче провадження».

13.05.2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» був укладений Договір про відступлення прав вимоги №2045/К, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. за реєстровим № 682.

Згідно витягу з додатку № 1 до вказаного договору реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників та такими договорами, ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» отримало право вимоги, в тому числі до ОСОБА_1 за кредитним договором № 03/1/150/07-Z від 18.05.2007 року.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб листом від 22.01.2024 року № 187-60-55/24 (у відповідь на лист ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» б/н від 28.12.2013 року) повідомив, що триває ліквідаційна процедура АТ «Дельта Банк», на підставі рішення Виконавчої дирекції Фонду від 22.06.2023 року № 746 відкликано повноваження ліквідатора Банку, а визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» повноваження під час ліквідації АТ «Дельта Банк» здійснюються безпосередньо Фондом гарантування вкладів фізичних осіб. Фонд повідомив, що оригінали виконавчих листів № 2/1412/2610/12 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 в розмірі 687587,59 грн. та № 2/1412/2345/12 про звернення стягнення на предмет іпотеки, належний ОСОБА_3 , на адресу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не передавались, у Фонді відсутня інформація про отримання АТ «Дельта Банк» дублікату виконавчого листа у справі № 2/1412/2610/12 відповідно до ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 04.03.2020 року.

Щодо строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, суд зазначає наступне.

Згідно виконавчого листа Заводського районного суду м. Миколаєва № 2-1412/2610/12, виданого 21.06.2012 року, строк пред`явлення до виконання складає один рік.

Пунктом 2 частини 1 статті 22 Закону України від 21.04.1999 року № 606-XIV (в редакції, чинній на день його видачі) визначено, що виконавчі документи (крім посвідчень комісій по трудових спорах, постанов судів у справах про адміністративні правопорушення та постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення) можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Цей Закон втратив чинність 05.10.2016 року у зв`язку з набранням чинності Законом України від 02.06.2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження», згідно ч. 1 ст. 12 якого, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Пунктом 5 Прикінцевих і перехідних положень Закону від 02.06.2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Згідно інформації з Автоматизованої системи виконавчого провадження, виконавче провадження № 37910944, стягувач ПАТ «Кредитпромбанк», боржник ОСОБА_1 , відкрите 17.05.2013 року і станом на 28.01.2024 року має статус завершеного.

У постанові державного виконавця Заводського ВДВС від 29.12.2018 року зазначено, що виконавчий документ був повернутий стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», та виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 29.12.2022 року.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону «Про виконавче провадження» (в редакції на 29.12.2018 року), виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Частиною 5 статті 37 Закону визначено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону. Згідно п. 1 ч. 4 ст. 12 Закону, строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема, пред`явленням виконавчого документа до виконання, та згідно ч. 5 ст. 12 Закону, у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Отже, виконавчий лист №2/1412/2610/12 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , після його повернення стягувачу постановою державного виконавця від 29.12.2018 року, міг бути повторно пред`явлений до виконання протягом трьох років, тобто до 29.12.2021 року.

Суд не бере до уваги помилкове зазначення державним виконавцем у пункті 2 постанови від 29.12.2018 року, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 29.12.2022 року, оскільки строк пред`явлення виконавчого листа до виконання визначається Законом, а не виконавцем.

Щодо суті вимог заявника, суд виходить із наступного.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 (абзац 1) Закону України від 02.06.2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10, провадження № 14-197цс21, містяться наступні правові висновки:

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або із спливом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки, якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини четвертої статті 4 Закону про виконавче провадження, пункт 1 частини першої статті 26 Закону № 606-XIV). Тобто за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження як завершальної стадії судового процесу спливає одночасно із строком пред`явлення виконавчого документа до виконання (п. 68 постанови).

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження (п. 75 постанови).

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах. Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами (п.п. 76, 77 постанови).

Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закрите, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва у закритому виконавчому провадженні заявник має здійснювати процесуальні дії, спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати це в комплексі. Якщо ж виконавче провадження на закінчене, але виконавчий документ був повернутий без виконання стягувачу, визначеному у цьому документі, у його правонаступника є потенційна можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання. Але таке право залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, але й дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених Законом про виконавче провадження. А якщо ці строки пропущені, то разом з питанням правонаступництва має вирішуватись питання поновлення цих строків, оскільки за відсутності підстав поновлення відсутня дійсна процесуальна мета такого правонаступництва. Отже, не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення (п.п. 94 96 постанови).

Таким чином, питання про заміну сторони виконавчого провадження можливо вирішити лише в межах строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, або у разі його поновлення судом за відповідною заявою нового стягувача.

Частиною 6 статті 12 Закону України від 02.06.2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» визначено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Частиною 1 статті 433 ЦПК України визначено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання є одним із видів процесуальних строків, які передбачені статтею 120 ЦПК України. За приписами ст. 127 ЦПК України суд поновлює строк, встановлений законом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі заінтересованої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача (див. висновки Верховного Суду в постанові від 23.10.2019 року у справі №166/1472/18, провадження № 61-15444св19, від 02.06.2020 року у справі № 2-461/09 провадження № 61-2812св19).

Виходячи з вимог ст.ст. 13, 81 ЦПК України, саме на заявника покладається обов`язок доведення поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно ч. 1 ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Заявник у додаткових поясненнях від 13.03.2024 року стверджує, що ПАТ «Дельта Банк» не отримало в суді дублікат виконавчого листа і не передавало його ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС», оскільки на дату винесення постанови Миколаївського апеляційного суду від 10.09.2020 року, якою було залишено без змін ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 04.03.2020 року про видачу дублікату виконавчого листа, ПАТ «Дельта Банк» вже не мало прав кредитора, а заявник дізнався про наявність ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 04.03.2020 року в грудні 2023 року. Суд критично оцінює вказані доводи заявника, оскільки останнім до заяви від 31.01.2024 року додані роздруківки судових рішень з ЄДРСР (рішення апеляційного суду Миколаївської області від 23.05.2012 року про стягнення заборгованості, ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 19.09.2016 року про заміну стягувача, ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 04.03.2020 року про видачу дублікату виконавчого листа), які були роздруковані заявником 25.05.2020 року, про що свідчить дата в лівому верхньому куті кожної сторінки текстів судових рішень, тобто заявник ознайомився із цими судовими рішеннями принаймні 20.05.2020 року.

В тексті ухвали від 04.03.2020 року про видачу дублікату виконавчого листа містяться установлені судом обставини, а саме що 21.06.2012 року судом був виданий виконавчий лист по справі № 2-1412/2610/12, який був пред`явлений на виконання до Заводського відділу державної виконавчої служби, 17.05.2013 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, і 29.12.2018 року державним виконавцем винесено постанову про повернення стягувачу виконавчого документа на підставі п. 2 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження». Тобто заявник ще 25.05.2020 року був обізнаний, що виконавчий лист було повернуто стягувачу 29.12.2018 року, та відповідно, що розпочався строк його повторного пред`явлення до виконання.

Згідно п. 10 договору про відступлення прав вимоги №2045/К від 13.05.2020 року Новий кредитор (ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС») підтверджує, що до моменту укладення цього Договору ознайомився із фактичним станом заборгованості за Основними договорами, в тому числі й за кредитним договором № 03/1/150/07-Z від 18.05.2007 року.

Однак ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» звернулося з листом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо передачі виконавчих листів лише 28.12.2023 року, а до суду із даною заявою заявник звернувся лише 31.01.2024 року. При цьому заявником не наведено суду переконливих доводів щодо поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, та не надано суду доказів наявності таких поважних причин.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 08.05.2024 року у справі № 2-741/11, залишеною без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 17.07.2024 року, було відмовлено в задоволенні заяви ТОВ «УРДЕБТ ПЛЮС» про заміну стягувача у виконавчому провадженні з виконання рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 29.11.2012 року по справі № 2/1412/2345/12 за позовом ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_3 (майнового поручителя за боржника ОСОБА_1 ) про звернення стягнення на предмет іпотеки, видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення їх до виконання, з аналогічних підстав, оскільки, як зазначено в постанові апеляційного суду від 17.07.2024 року, як ПАТ «Дельта Банк», так і його правонаступник у даних правовідносинах ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» протягом тривалого часу не цікавилися виконанням виконавчого листа, у зв`язку з чим і не вчиняли своєчасно процесуальні дії.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в задоволенні вимог заявника про заміну стягувача у виконавчому провадженні та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 259, 260, 261, 268, 353, 354, 433, 442 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» про заміну сторони виконавчого провадження з виконання рішення апеляційного суду Миколаївської області від 23.05.2012 року по справі № 2/1412/2610/12 за позовом ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 03/1/150/07-Z від 18.05.2007 року, поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-1412/2610/12, виданого Заводським районним судом м. Миколаєва 21.06.2012 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.О.Гаврасієнко