КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 758/7452/18

номер провадження: 22-ц/824/1034/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),

суддів: Невідомої Т.О., Нежури В.А.,

за участю секретаря - Мазурок О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 18 травня 2023 року у складі судді Захарчук С.С., у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями «Колоннейд Україна» про стягнення страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями «Колоннейд Україна» (далі - ПрАТ з іноземними інвестиціями «Колоннейд Україна») про стягнення страхового відшкодування.

Позовна заява мотивована тим, що 10 липня 2017 року між ПрАТ з іноземними інвестиціями «Колоннейд Україна» та ОСОБА_2 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та договір добровільного страхування автомобіля. Застрахованим транспортним засобом за договорами є автомобіль «Volkswagen Transporter», державний номерний знак (далі - д.н.з.) НОМЕР_1 .

Вказував, що 14 грудня 2017 року відбулася страхова подія - дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), а саме, автомобіль «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 зіткнувся з автомобілем «Форд Mondeo», д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є він. Відповідно до постанови судді Шевченківського районного суду міста Києва від 05 лютого 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні даної ДТП.

Зазначав, що 19 грудня 2017 року ОСОБА_2 повідомив ПрАТ з іноземними інвестиціями «Колоннейд Україна» про настання страхового випадку, а 29 грудня 2017 року він подав заяву про виплату страхового відшкодування. Проте ПрАТ з іноземними інвестиціями «Колоннейд Україна» страхове відшкодування не виплатило.

Також вказував, що ним було замовлено проведення автотоварознавчого дослідження, згідно з висновками якого вартість відновлювального ремонту автомобіля «Форд Mondeo», д.н.з. НОМЕР_2 , складає 185 655 грн 38 коп. Тому вважав, що відповідач повинен йому сплатити суму страхового відшкодування з урахуванням франшизи у розмірі 184 655 грн 38 коп.

З урахуванням наведеного, ОСОБА_1 просив стягнути з ПрАТ з іноземними інвестиціями «Колоннейд Україна» на свою користь 184 655 грн 38 грн. страхового відшкодування, збитки у розмірі 450 грн 00 коп. та судові витрати.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 28 травня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на не повне з`ясування обставин що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у звіті про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 20 квітня 2018 року, було вірно визначено ринкову вартість колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), оскільки у розрахунках у блоці «фактори, що впливають на процент зменшення вартості КТЗ» показник «процент додаткового зменшення ринкової вартості КТЗ, що залежить від умов його догляду, зберігання, використання тощо» визначений оцінювачем ОСОБА_4 у розмірі 8%. Тобто, оцінювач при визначенні ринкової вартості досліджуваного транспортного засобу врахував його технічний стан залежно від умов догляду, зберігання та експлуатації транспортного засобу «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_2 .

Вказує, що копія митної декларації, на яку посилається сторона відповідача щодо пробігу автомобіля «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_2 , при його ввезені на митну територію України не є такою, що спростовує висновок звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ від 20 квітня 2018 року щодо визначення розміру завданих збитків, оскільки оцінювачем ОСОБА_4 взято до розрахунку не нормативний пробіг (26 400 км), а середньостатистичний пробіг в 103 400 км. Зазначає, що середньостатистичний пробіг в розмірі 103 400 км. значно перевищує показник, який би становив в разі наявності у оцінювача (та подальшого застосування при підготовці експертного автотоварознавчого дослідження) інформації про пробіг автомобіля «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_2 , який нібито становив 271 472 км.

Крім того зазначає, що у разі якщо одометр технічно несправний або встановлено факт його заміни чи втручання, що призвело до зміни показань пробігу КТЗ, у подальших розрахунках слід виходити з нормативного пробігу з врахуванням строку експлуатації оцінюваного КТЗ. Тобто, в разі належного підтвердження фактичного пробігу автомобіля «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_2 , в розмірі 271 472 км, при оцінці вказаного транспортного засобу вказаний пробіг не вплинув би на коефіцієнт додаткового зниження ринкової вартості, оскільки в даному випадку оцінювачем застосований середньостатистичний пробіг, який є навіть вищим (більшим).

ПрАТ з іноземними інвестиціями «Колоннейд Україна» не скористалось своїм правом на подання суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційногo суду не направило.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 14 грудня 2017 року сталася ДТП за участю автомобіля «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , та автомобіля «Форд Mondeo», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 .

Власником автомобіля «Форд Mondeo», д.н.з. НОМЕР_2 , є ОСОБА_1 .

Постановою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 05 лютого 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні даної ДТП.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована у ПрАТ з іноземними інвестиціями «Колоннейд Україна» відповідно до полісу №АК/5161907 строком дії з 10 липня 2017 року до 09 липня 2018 року (далі - Поліс).

Відповідно до полісу №АК/5161907 страхувальником є ОСОБА_2 . Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну складає 100 000 грн 00 коп., франшиза - 1 000 грн 00 коп.

Крім того, майнові інтереси ОСОБА_2 , пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням автомобілем «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , зазначеним в базових умовах, зокрема: відшкодування страхувальником, заподіяної ним шкоди особі або її майну, були застраховані ПрАТ з іноземними інвестиціями «Колоннейд Україна» згідно договору добровільного страхування автотранспорту «Базові умови» страхування цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків від 10 липня 2017 року (далі - Договір), строк дії якого з 10 липня 2017 року до 09 липня 2017 року страхова сума - 100 000 грн 00 коп.

19 грудня 2017 року ОСОБА_2 повідомив ПрАТ з іноземними інвестиціями «Колоннейд Україна» про настання страхового випадку.

29 грудня 2017 року ОСОБА_5 подав до ПрАТ з іноземними інвестиціями «Колоннейд Україна» заяву про виплату страхового відшкодування, у якій просив виплатити страхове відшкодування шляхом перерахування коштів на його розрахунковий рахунок.

Відповідно до довіреності від 27 грудня 2017 року ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_5 розпоряджатися (продати, передати в оренду) належний ОСОБА_1 автомобіль «Форд Mondeo», д.н.з. НОМЕР_2 , з наданням права отримати страхове відшкодування. Строк дії довіреності до 27 грудня 2020 року.

Згідно зі звітом про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 20 квітня 2018 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Форд Mondeo», д.н.з. НОМЕР_2 , склала 185 655 грн 38 коп.

Також судом першої інстанції встановлено, що згідно із вказаним вище звітом про визначення вартості матеріального збитку, показник одометра автомобіля «Форд Mondeo», д.н.з. НОМЕР_2 , становить 62 499 км (а.с.36).

Відповідно до наданої відповідачем суду копії митної декларації автомобіля «Форд Mondeo», зазначений автомобіль використовувався як таксі, та показник одометра складає 271 472 км (а.с.104-105).

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон)).

Відповідно до ст.6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно з абз.1 п.22.1 ст.22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (ст.29 Закону).

Відповідно до п.33.1.4 ст.33 Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків (п.п. 34.1, 34.2 ст.34 Закону).

Відповідно до п.35.1 ст.35 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Згідно з п.36.1 ст.36 Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.

Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення (пункт 36.2. ст. 36 Закону).

Випадки, коли шкода не відшкодовується, визначені ст.32 Закону.

Підстави для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) визначені ст.37 Закону.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються, такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).

У ч.1 ст.89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При вирішенні справи суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів показник величини одометру має прямий вплив на ринкову вартість пошкодженого транспортного засобу та безпосередньо на визначення вартості оцінки такого автомобіля.

Як зазначалось вище, судом першої інстанції установлено, що згідно зі звітом про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 20 квітня 2018 року, показник одометра автомобіля «Форд Mondeo», д.н.з. НОМЕР_2 , становить 62 499 км.

Разом з тим, з наданої відповідачем суду першої інстанції копії митної декларації автомобіля «Форд Mondeo», зазначений автомобіль використовувався як таксі, та показник одометра складає 271 472 км.

Відповідно до п.п.«й» п.4.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24 листопада 2003 року №142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 липня 2009 року №1335/5/1159) (у редакції, діючій на час складання Звіту) (далі - Методика) у звіті (акті) або висновку експерта про оцінку КТЗ зазначається така інформація: показання одометра (тахографа) КТЗ або лічильника мотогодин (за наявності).

Технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) дає змогу за допомогою органолептичних методів визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна (абз.1 п.5.1. Методики).

Згідно з п.п.«в» п.5.5 Методики під час технічного огляду КТЗ оцінювач (експерт) повинен установити пробіг за одометром.

Пунктами 7.10, 7.11 Методики передбачено, що якщо в досліджуваного КТЗ пробіг за даними довідкової літератури чи таблиць додатка 5 більше ніж на 50 тисяч км відрізняється від показань технічно справного п`ятизначного одометра, то для подальшого коригування використовується розрахунковий пробіг.

Розрахунковий пробіг визначається як добуток середньорічного нормативного пробігу та строку експлуатації з подальшим коригуванням згідно з показаннями одометра шляхом додавання належної кількості сотень тисяч кілометрів виходячи з того, що різниця між розрахунковим пробігом та добутком між середньорічним нормативним пробігом і строком експлуатації не повинна перевищувати 50 тис.км.

У разі якщо одометр технічно несправний або встановлено факт його заміни чи втручання, що призвело до зміни показань пробігу КТЗ, у подальших розрахунках слід виходити з нормативного пробігу з врахуванням строку експлуатації оцінюваного КТЗ.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що показник одометра впливає на визначення розміру вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля.

Установивши наявність розбіжностей щодо показника одометра автомобіля «Форд Mondeo», д.н.з. НОМЕР_2 , у звіті про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 20 квітня 2018 року, наданого позивачем, та митній декларації відносно вказаного автомобіля, наданого відповідачем, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст.77, 80 ЦПК України правильно не прийняв вказаний звіт про визначення вартості матеріального збитку як належний та достатній доказ на підтвердження позивачем вартості відновлювального ремонту автомобіля «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_2 .

При цьому, судом першої інстанції правильно враховано, що позивачем та відповідачем клопотання про призначення експертизи не заявлялось.

Враховуючи, що згідно з абз.1 п.22.1 ст.22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовується у встановленому цим Законом порядку оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну, позивачем не підтверджено належними доказами розмір заподіяної йому шкоди, внаслідок пошкодження автомобіля, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача страхового відшкодування у розмірі 184 655 грн 38 коп.

Також колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову в частині відшкодування збитків у розмірі 450 грн 00 коп., оскільки позивачем, у порушення вимог ч.2 ст.22 ЦК України, у позові не вказано в чому полягають заподіяні йому збитки у вказаному розмірі.

Таким чином, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду є обґрунтованими, передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про те, що митна декларація, на яку посилається сторона відповідача щодо пробігу автомобіля «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_2 , не спростовує висновок, наведений у звіті про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 20 квітня 2018 року, так як позивач вважає, що оцінювачем ОСОБА_4 у вказаному звіті про визначення вартості матеріального збитку взято до розрахунку не нормативний пробіг (26 400 км), а середньостатистичний пробіг в 103 400 км, колегія суддів вважає безпідставними, виходячи з такого.

Зі змісту звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 20 квітня 2018 року №55/18/ФО вбачається, що для визначення ринкової вартості КТЗ оцінювачем ОСОБА_4 прийнятий для розрахунку пробіг КТЗ - 62,499 тис.км.

Всупереч доводам позивача, вказаний звіт не містить інформації, що оцінювачем взято до уваги середньостатистичний пробіг в 103 400 км. При цьому оцінювачем розраховано, що фактичний середньорічний пробіг становить 15,94 тис.км, нормативний середньорічний пробіг становить 26,4 тис.км, а різниця між фактичним та нормативним середньорічним пробігами становить 10,46 тис.км.

Крім того, як зазначалось вище, з митної декларації автомобіля «Форд Mondeo» слідує, що зазначений автомобіль використовувався як таксі та показник одометра складає 271 472 км.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Однак позивачем не надано доказів на спростування даних, які містяться в митній декларації автомобіля «Форд Mondeo». Тому посилання в апеляційній скарзі на те, що даний доказ не може спростувати висновок звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 20 квітня 2018 року №55/18/ФО, є безпідставними.

Також колегія суддів відхиляє клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Храновського В.М. про призначення судового автотехнічного дослідження, яке заявлено при апеляційному розгляді, виходячи з такого.

Згідно з положеннями ст.83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Статтею 367 ЦПК України визначено межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Так, відповідно до ч.3 ст.367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

З матеріалів справи вбачається, що клопотання про призначення судового автотехнічного дослідження не було заявлено позивачем чи його представником у суді першої інстанції та воно не було предметом розгляду у суді першої інстанції.

Представником позивача не надано апеляційному суду доказів неможливості подання клопотання про призначення судового автотехнічного дослідження до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, а відтак воно не може бути прийнято апеляційним судом відповідно до ч.3 ст.367 ЦПК України.

Інші доводи та обставини, на які посилається позивач в апеляційній скарзі, були предметом дослідження у суді першої інстанції і висновки з цього приводу зроблені судом, ґрунтуються на встановлених обставинах та досліджених у судовому засіданні доказах, яким судом дана належна правова оцінка.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив правову природу заявленого позову, в достатньому обсязі визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку в силу вимог ст.ст.12, 13, 81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст.ст. 263, 264 ЦПК України, підстави для його скасування з мотивів, які викладені в апеляційній скарзі, відсутні.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому це рішення відповідно до статті 375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно з ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах (ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених у п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 18 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий

Судді: