РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2024 року

м. Рівне

Справа № 556/421/23

Провадження № 22-ц/4815/175/24

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя: Боймиструк С.В.,

судді: Гордійчук С.О., Шимків С.С.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фангарант Груп" на рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 26 вересня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фангарант Груп" до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ФОП ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2023 року ТОВ "ФК "Фангарант Груп" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ФОП ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог вказував, що за договором між ФОП ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 , № 7 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше™ у ОСОБА_1 існує заборгованість, яка підлягає поверненню Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фангарант Груп" у зв`язку з набуттям права вимоги до боржника.

Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 26 вересня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фангарант Груп" не погоджується з ухваленим рішенням, вважає його необґрунтованим, незаконним та таким, що підлягає скасуванню через неправильне встановлення обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що договір №7 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше від 31.01.2022 року укладений між ФОП ОСОБА_2 (постачальник) та відповідачем є Договором надання послуг з розстроченням платежів. Водночас цим же договором передбачено перехід права вимоги до позивача на підставі факторингу. Вважає, що до спірних відносин не підлягали до застосування норми, що регулюють надання кредиту (позики).

Стверджує, що договір укладався в електронній формі, підписаний електронним підписом та частково виконувався відповідачем. Зауважує, що відповідач раніше вже користувався послугами за аналогічною процедурою, тобто ознайомлений з порядком укладення та виконання.

Відповідач всупереч умовам договору не повідомляв про ненадання послуг, тому апелянт не погоджується з висновками суду і в цій частині.

Також вказує на неспростовність відповідачем розрахунку заборгованості та презумпції правомірності правочину.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 31.01.2022 р. між ФОП ОСОБА_2 , (далі Постачальник) та ОСОБА_1 , (далі Відповідач) було укладено договір № 7 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше™ (далі Договір). Цей Договір укладено в електронній формі, що згідно п. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" за правовими наслідками прирівнюється до укладення Договору в письмовій формі та підписаного власноручно, що підтверджується протоколом електронного підпису.

Згідно з п. 8.1 Договору, Клієнт (Відповідач) отримує товари (послуги) від Постачальника на умовах Договору та згідно обраного Клієнтом Пакету фінансування (далі - Пакет фінансування), а Постачальник забезпечує надання товарів (послуг) Клієнту. В момент підписання Договору всі існуючі та майбутні права Постачальника за Договором відступаються на користь Процесинг-центра (ТОВ "ФК Фангарант Груп").

Відповідно до п. 8.2. Договору, порядок отримання товарів (послуг) Клієнтом визначається Договором та Правилами отримання товарів в системі ПлатиПізніше™ в редакції згідно Наказу № 05/02-18 від 05.02.2018 року, що є невід`ємною частиною Договору. Клієнт ознайомлений з копією Правил в електронній формі на сайті www.paylater.com.ua, саме в редакції згідно Наказу № 05/02-18 від 05.02.2018 р., а також з порядком укладення договору за допомогою електронного підпису, що визначено в Розділі 5 Правил.

Відповідно по п.1.4 Правил отримання товарів (послуг) в системі ПлатиПізніше, Правила є договором приєднання у розумінні ст. 634 ЦК України. Підписанням Договору Клієнт приєднується до Правил. Правила є невід`ємною частиною кожного Договору з моменту його укладення.

Відповідно до п.13.7 Договору, Клієнт ознайомився з Правилами отримання товарів (послуг) в системі ПлатиПізніше™ в редакції згідно Наказу № 05/02-18 від 05.02.2018 р., зміст Правил є зрозумілим для Клієнта, і він погоджується їх дотримуватись та виконувати.

Пунктом 9.1. Договору визначено, що якщо за умовами Пакету фінансування не вказано інше, надання Клієнту товарів (послуг) відбувається в момент підписання цього Договору Клієнтом та Постачальником. У разі якщо момент підписання цього Договору не співпадає у часі з моментом надання Клієнту товарів (послуг), Клієнт може отримати товари (послуги) на підставі іншого первинного документа (накладної або акту). При цьому, датою отримання Клієнтом товарів (послуг) вважається дата підписання Клієнтом відповідного первинного документа (накладної або акту). Підпис Клієнта на цьому Договорі та/або накладній (акті) свідчить про отримання товарів (послуг) в належній якості, кількості та комплектації.

Згідно вказаних умов Договору Відповідачу надавались послуги з розстроченням платежів "Послуги з навчання Навчальний курс "код 95"" (далі Послуги), встановленою вартістю 21 333,33 грн. Надання Послуг Відповідачу засвідчена підписом Відповідача на Договорі Умовами Пакету фінансування визначеними в Договорі, встановлено розмір і порядок оплати місячних платежів: щомісяця рівними частинами до 20 числа кожного місяця, починаючи з наступного за місяцем укладення Договору.

Платіж при отриманні товарів (від загальної суми платежів): становить 2133,33 грн. Кількість місячних платежів (крім першого): 9. Розмір місячних платежів: щомісяця рівними частинами - 2 133,33 грн. Вид договору: надання послуг з розстроченням платежів.

Позивач також вказує на те, що станом на 10 лютого 2023 року Відповідач не виконав прийнятих на себе відповідно до положень умов Пакету фінансування та п. 10.4.2. Договору зобов`язань щодо своєчасної, повної та належної оплати вартості отриманих Послуг. Так, за весь період дії Договору Відповідачем в якості оплати вартості отриманих Послуг було сплачено: 01.02.2022 р. 2133,33 грн. (платіж при отриманні Послуг).

Також згідно п. 1.1., п. 1.3. договору про участь постачальника в системі ПлатиПізніше™ № від 02.07.2020 р. всі права вимоги до Відповідача, що випливають з умов Договору були відступлені Постачальником на користь Позивача в момент підписання Договору 31.01.2022 р.

На день подання цієї Позовної заяви заборгованість Відповідача перед Позивачем за Договором складає 28 799,99 (двадцять вісім тисяч сімсот дев`яносто дев`ять) гривень 99 копійок, в тому числі:

- 19 200,00 (дев`ятнадцять тисяч двісті) гривень 00 копійок сума заборгованості за основним зобов`язанням з оплати вартості отриманих Послуг;

9 599,99 (дев`ять тисяч п`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень 99 копійок сума штрафних санкцій, нарахованих відповідно до положень п. 12.2-12.3 Договору.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

За договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у володіння та користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі) (ст. 806 ЦК України).

Предметом договору лізингу може бути майно, визначене індивідуальними ознаками, яке відповідає критеріям основних засобів відповідно до законодавства (ч.1 ст. 807 ЦК України).

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1046 ЦК України).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України).

Положеннями статтей 901-903 ЦК України закріплено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до 1077-1078 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Виходячи з вказаних норм укладений між сторонами договір не може бути договором лізингу та позики , оскільки його предметом є надання послуг з переуступленням права вимоги.

За змістом укладеного договору не передбачалось надання ФОП ОСОБА_2 (постачальником) або ТОВ "ФК "ФАНГАРАНТ ГРУП" ОСОБА_1 грошових коштів у борг, не узгоджувалась відсоткова ставка за правомірне користування наданими грошима, тому слід дійти висновку, що між вказаними учасниками не виникало позикових відносин.

Водночас за умовами договору ФОП ОСОБА_2 надавалась послуга з навчання, а вимога з її оплати, підлягала переуступці Товариству з обмеженою відповідальністю "ФК "ФАНГАРАНТ ГРУП" в момент підписання договору про отримання товарів в системі ПлатиПізніше №7.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною другою статті 83 ЦПК України закріплено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З доводів апеляційної скарги вбачається, що платежі визначені п.2 договору №7 у розмірі 21333,33 грн. формувалась з урахуванням сплати позивачем 16000 гривень факторингового фінансування на користь ФОП ОСОБА_2 та 5333,33 грн. як плата фактору за проведене фінансування.

Фактично "ФК "ФАНГАРАНТ ГРУП" вказує, що вартість послуги, яка надана ФОП ОСОБА_2 становила 16000 гривень і є дійсною сумою боргу, проте матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що постачальник надав відповідачу послуги "Навчальний курс "код 95"" в день підписання договору у повному обсязі вартістю 16000 гривень.

Крім того, договір №7 не містив відомостей про таку складову платежів, як плату за факторингове фінансування у розмірі 5333,33 грн. та положень, що передбачали право позивача здійснювати операції з факторингу.

Позивач обґрунтовуючи позов послався на розрахунок заборгованості та на Правила отримання товарів (надання послуг) в системі ПлатиПізніше, які розміщені на веб-сайті paylater.com.ua. в електронному вигляді, як невід`ємні частини спірного договору.

Однак, позивачем не надано належних доказів того, що станом на 31.01.2022 року були розміщені Правила отримання товарів (послуг) в системі ПлатиПізніше в редакції згідно наказу №05/02-18 від 05.02.2018, саме в тій редакції і з тим самим змістом, на який посилається позивач.

Колегія суддів вважає, що згідно положень Закону України "Про захист прав споживачів", а також норм ЦК України оплата має здійснюватися саме за надані послуги.

Як вказувалося вище, пунктом 9.1. Договору визначено, що якщо за умовами Пакету фінансування не вказано інше, надання Клієнту товарів (послуг) відбувається в момент підписання цього Договору Клієнтом та Постачальником. У разі якщо момент підписання цього Договору не співпадає у часі з моментом надання Клієнту товарів (послуг), Клієнт може отримати товари (послуги) на підставі іншого первинного документа (накладної або акту). При цьому, датою отримання Клієнтом товарів (послуг) вважається дата підписання Клієнтом відповідного первинного документа (накладної або акту). Підпис Клієнта на цьому Договорі та/або накладній (акті) свідчить про отримання товарів (послуг) в належній якості, кількості та комплектації.

Враховуючи, що предметом договору було надання послуги з навчання, то момент підписання Договору не міг співпадати у часі з моментом надання відповідачу послуги. Відтак згідно домовленостей сторін договору, доказом отримання послуг є підписання первинних документів, а саме накладної або акту за результатами отримання послуг. Проте, позивачем не надано суду жодного первинного документу (накладної або акту), який би свідчив про отримання послуг та їх складових, а також, коли саме такі послуги відповідач отримав.

Таким чином, за відсутності належних доказів наданих відповідачу послуг навчання та їх вартості, переуступлена вимога є абстрактною, визначеною лише самим позивачем.

Відповідно колегія суддів вважає, що висновок місцевого суду про недоведеність позовних вимог є правильним по суті, а доводи апеляційної скарги його не спростовують.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа "Гірвісаарі проти Фінляндії", п.32.)

Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фангарант Груп" залишити без задоволення.

Рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 26 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Боймиструк С.В.

Судді Гордійчук С.О.

Шимків С.С.