Справа № 2-6111/11
Провадження № 4-с/161/20/24
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 березня 2024 року місто Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Пахолюка А.М.
при секретарі Грень А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Левчук Ірини Олегівни та зобов`язання вчинити дії, заінтересована особа - ОСОБА_2 ,-
ОСОБА_1 звернувся в суд зі скаргою на бездіяльність головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі ВДВС у місті Луцьку) Левчук І.О. та зобов`язання вчинити дії, заінтересована особа ОСОБА_2 .
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23.08.2012 року Другим відділом ВДВС Луцького міського управління юстиції відкрито виконавче провадження № 34754066 про стягнення з ОСОБА_1 в користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором.
25.02.2020 року у вказаному виконавчому провадженні було замінено стягувача на ОСОБА_2 .
Вказує, що в ході здійснення вищезазначеного виконавчого провадження, державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, на підставі якої на все його майно накладено арешт.
22.03.2021 року головним державним виконавцем Другого відділу ВДВС у місті Луцьку Левчук І.О. винесено постанову у виконавчому провадженні № 34754066 про повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».
Однак, на даний час, постанова про арешт майна боржника не скасована, а на його запит до ВДВС у місті Луцьку, він отримав відмову у зв`язку з відсутністю підстав, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» для зняття арешту з майна. Крім того, матеріали даного виконавчого провадження знищені, у зв`язку із закінченням строку їх зберігання.
Вважає, що не зняття арешту з майна є протиправною бездіяльністю державного виконавця, оскільки, будь-яка інформація щодо того що він на даний час є боржником АТ «Універсал Банк» відсутня.
На підставі наведеного, просить суд, визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Левчук І.О. в частині не зняття арешту з майна боржника у виконавчому провадженні № 34754066 та зобов`язати головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Левчук І.О. зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1 , накладеного на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадження № 34754066.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 лютого 2024 року відкрито провадження у справі.
До судового засідання представник скаржника подав заяву про розгляд скарги у його відсутності. Вимоги скарги підтримує в повному обсязі.
Представник суб`єкта оскарження до судового засідання також подала заяву про розгляд скарги у її відсутності. Просила відмовити в задоволенні скарги.
Заінтересована особа до судового засідання також подала заяву про розгляд скарги у її відсутності. Зазначив, що заборгованість відповідно до виконавчого документа № 2-6111/11 від 21.03.2012 року про стягнення 1045978,63 грн. боргу та 1950 грн. судових витрат сплачена ОСОБА_1 в повному обсязі. Не заперечує щодо зняття арешту з майна скаржника.
Таким чином, у відповідності до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, суд вважає за можливе слухати справу за відсутності сторін по наявних матеріалах справи.
Аналізуючи матеріали справи, суд прийшов до висновку, що скарга підлягає до задоволення.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
У відповідності до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.
Частиною 3 статті 37 Закону передбачено, що у разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску. На письмову вимогу стягувача виконавцем надається звіт про використання авансового внеску. У разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається.
Судом встановлено, що на виконанні у Другому ВДВС у місті Луцьку перебувало виконавче провадження ВП № 34754066 з примусового виконання виконавчого листа Луцького міськрайонного суду № 2-6111/11 від 21.03.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості в розмірі 1045978,63 грн. (а.с. 8).
Із матеріалів справи вбачається, що виконавче провадження ВП № 34754066 завершене 22.03.2021 року, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 9, 12-17).
Із матеріалів справи також вбачається, що на даний час, арешт майна боржника не скасований.
У зв`язку з цим, ОСОБА_1 24.07.2023 року звернувся до ВДВС у м. Луцьку із заявою про вирішення питання про скасування постанови про арешт майна боржника. Однак, отримав відповідь головного державного виконавця ВДВС у м. Луцьку Левчук І.О. від 24.01.2024 року про відмову у знятті арешту з майна ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю підстав, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» для зняття арешту з майна (а.с. 18-19).
Відповідно до інформації про виконавче провадження № 34754066 від 08.02.2024 року, 25.02.2020 року у вказаному виконавчому провадженні було замінено стягувача на ОСОБА_2 на підставі ухвали Луцького міськрайонного суду від 27.03.2019 року (а.с. 16).
Проте, докази, що ОСОБА_2 звертався до суду та до органів виконавчої служби з метою повторного відкриття виконавчого провадження, в матеріалах справи відсутні.
Частинами 4, 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Однак, з даного приводу слід зазначити наступне.
Закінчення виконавчого провадження так само як і повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться.
Слід зауважити, що застосування державними виконавцями наданого їм широкого кола повноважень та законодавчо визначених механізмів, спрямованих на виконання судових рішень, входить до їх обов`язків, визначених ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» щодо вжиття передбачених цим Законом заходів для неупередженого, ефективного, своєчасного і повного вчинення виконавчих дій.
Зокрема, арешт майна боржника, право на застосування якого надано державним виконавцем, є заходом, який забезпечує збереження майна боржника з метою реального виконання рішення, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.
Застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених Законом (правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові № 817/928/17 від 27.03.2020 року).
В даному випадку, слід зазначити, що з моменту повернення виконавчого листа (22.03.2021 року), виданого стягувачу протягом тривалого часу повторно не пред`являвся до виконання, що свідчить про відсутність спору між сторонами.
Окрім того, вищезазначеною постановою державного виконавця від 22.03.2021 року, ухвалено повернути стягувачу виконавчого листа та припинити чинність арешту майна боржника (а.с. 9).
Відтак, суд вважає, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном, яке закріплено у статті 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Таким чином, враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що державний виконавець в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» не вчинив усіх дій, визначених даним Законом.
У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку про обґрунтованість скарги та про необхідність її задоволення.
На підставі ст.ст. 10-13, 259, 260, 261, 268, 353, 354, 447, 450 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», суд, -
Скаргу задовольнити.
Визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Левчук Ірини Олегівни в частині не скасування постанови про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 34754066 з примусового виконання виконавчого листа № 2-6111/11, виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області 21.03.2012 року.
Зобов`язати головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Левчук Ірину Олегівну зняти арешт з майна належного ОСОБА_1 , що був накладений у виконавчому провадженні № 34754066 з примусового виконання виконавчого листа № 2-6111/11, виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області 21.03.2012 року.
Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Скаржник ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ;

Суб`єкт оскарження головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Левчук Ірина Олегівна, адреса місцезнаходження: 43025, м. Луцьк, вул. Винниченка, 27 а;

Заінтересована особа ОСОБА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ;

Повний текст ухвали складено 12 березня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Пахолюк А.М.