Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.02.2024 Справа №607/20419/23 Провадження №2/607/507/2024

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Кунець Н.Р.

за участі секретаря судового засідання Ковбасюк М.В.

представника позивача адвоката Заводовської М.Л.

представник відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Тернопільської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до відповідача Тернопільської міської ради визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вона є спадкоємцем п`ятої черги майна її рідного дядька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки спадкоємців попередніх черг немає. Так, ОСОБА_3 на праві власності належала частка квартири АДРЕСА_1 , а інша частка на праві власності належить їй. 03.07.2023 вона звернулася до нотаріуса щодо вчинення нотаріальних дій, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті дядька ОСОБА_3 на 1/2 квартиру, проте у вчиненні нотаріальної дії їй було відмовлено, з підстав пропущення строку для прийняття спадщини та роз`яснено про необхідність звернення до суду.

Позивач зауважує, що у встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини не звернулася до нотаріальної контори Тернопільської області із заявою про прийняття спадщини, оскілки перебувала за кордоном, куди виїхала 05.07.2019.

Таким чином позивач вважає, що причина попуску нею строку для прийняття спадщини після смерті дядька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є поважною, а тому просить суд надати їй додатковий строк в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті дядька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.10.2023 року відкрито провадження у вищевказаній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

31.10.2023 судом зареєстровано відзив на позов поданий представником відповідача Тернопільської міської ради Черніцьким В.Р., відповідно до якого відповідач вважає позов безпідставним та необґрунтованим, оскільки саме по собі проживання спадкоємців за межами України не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, так як спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем може подати консулу заяву про прийняття спадщини або реалізувати свої спадкові права, шляхом подання відповідних заяв про прийняття спадщини засобами поштового зв`язку. З огляду на викладене відповідач вважає, що поданих доказів щодо неможливості позивачем подати заяву про прийняття спадщини не достатньо для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, а тому просить відмовити у задоволенні позову.

Протокольною ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.11023 закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до розгляду по суті.

Представник позивача ОСОБА_2 адвокат Заводовська М.Л. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Додатково зазначила, що сторона позивача заперечує з приводу відзиву, оскільки позивач ОСОБА_2 не мала можливості з`явитися у консульську установу для того щоб скористатися своїм правом для завірення заяви про прийняття спадщини, адже працювала віддалено і не мала права відлучатися із роботи.

У судовому засіданні представник відповідача Тернопільської міської ради Черніцький В.Р. заперечив з приводу позову та просив відмовити у його задоволенні з підстав викладених у відзиві на позов.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з огляду на наступне:

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України № 3 від 19.07.2023, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 та його батьками є батько ОСОБА_5 та матір ОСОБА_6 .

Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України № 8 від 19.07.2023, ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 та його батьками є батько ОСОБА_5 та матір ОСОБА_6 .

З вказаного слідує, що ОСОБА_3 та ОСОБА_7 є рідними братами.

ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Тернопіль, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданим 17.04.1984 Відділом загсу Тернопільського міськвиконкому. При цьому батьками ОСОБА_2 зазначені: батько ОСОБА_7 та матір ОСОБА_8 .

Як вбачається з свідоцтва про право власності на житло виданого Міським бюро технічної інвентаризації 09.01.1995 згідно з розпорядженням (наказом) від 30.12.1994 № 9679, квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_6 та ОСОБА_3 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданим 23.063.2007 Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Тернополі.

11.02.2009 державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори Береш О.М., видано ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за № 2-206 на частку трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 .

Згідно з витягом про реєстрації права власності на нерухоме майно №22120615 від 11.03.2009 виданого ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» (м. Тернопіль), 11.03.2009 за ОСОБА_2 зареєстровано право спільної часткової власності на частку квартир за адресою: АДРЕСА_1 .

З технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_1 вбачається, що власниками останньої є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по частці.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 в м. Тернопіль, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 виданим Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 04.07.2019.

Листом Першої державної нотаріальної контори № 1126/02-31 від 03.07.2023, ОСОБА_2 повідомлено, що відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 73053438 від 03.07.2023 вона не подавала заяву про прийняття спадщини та відповідно до довідки про зареєстрованих осіб, від 03.07.2023 не проживала з ОСОБА_3 за однією адресою, а тому вона вважається такою що спадщину не прийняла у встановлений законом строк, а тому їй рекомендовано звернутися до суду для продовження строку для прийняття спадщини.

Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) спадкова справі після смерті ОСОБА_3 не заводилась.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (частина перша статті 1216 ЦК України).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (частина перша статті 1217 ЦК України).

Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 ЦК України) (частина друга статті 1220 ЦК України).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (частина третя статті 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 23.08.2017 у справі № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 01.04.2019 у справі № 643/3049/16-ц, від 11.11.2020 у справі № 750/262/20, від 03.03.2020 у справі № 145/148/20.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , а відтак шестимісячний строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті останнього, закінчився 03.01.2020.

Разом з тим ОСОБА_2 звернулась до Першої державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 лише 03.07.2023, тобто з пропуском визначеного законодавцем строку.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини позивач зазначає, що перебувала за межами України, у зв`язку із чим була позбавлена можливості звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 у встановлений законом строк.

Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд враховує, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 13.03.2020 у справі № 314/2550/17.

Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Рішення обґрунтовується лише тими доказами, які одержані у визначеному законом порядку та досліджені в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовані вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд повинен мотивувати свої дії та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях

Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, він не скористався правом на прийняття спадщини, то немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 520/10377/17, провадження № 61-48230св18, від 11.08.2021 у справі № 720/1079/19, провадження № 61-14663св20, від 22.01.2020 у справі № 592/18695/18, провадження № 61-13558св19. Правозастосовча практика Верховного Суду у подібних правовідносинах є незмінною та усталеною.

Суд заважує, що перебування позивача ОСОБА_2 закордоном та відсутність у неї об`єктивної можливості приїхати до України не доведене жодним належними та допустимими доказами.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 13.04.2023 у справі № 607/13549/21 зазначено, що перебування спадкоємців за межами країни не є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка унеможливила чи в інший спосіб перешкодила вчасно здійснити таку дію.

Також, у постанові від 09.02.2022 у справі №709/769/19, Касаційний цивільний суд в складі Верховного Суду зробив наступний правовий висновок: «Також суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, обґрунтовано зазначив, що для подання заяви про прийняття спадщини не обов`язково їхати до нотаріальної контори, оскільки законодавство не позбавляє спадкоємця права направити таку заяву за допомогою засобів поштового зв`язку, а також подати її через орган місцевого самоврядування.»

Так, суд звертає увагу, що спеціальний механізм подання заяви про прийняття спадщини через консульські установи України встановлений Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства закордонних справ України від 27.12.2004 №142/5/310 «Про затвердження Положення про порядок учинення нотаріальних дій в дипломатичних представництвах та консульських установах України». За зверненням громадянина України консул (або уповноважений секретар із консульських питань) засвідчує справжність підпису на заяві про прийняття спадщини, проставляє на заяві свій підпис та гербову печатку, після чого спадкоємець повинен направити заяву в Україну засобами міжнародного поштового зв`язку.

Таким чином, громадянам України немає необхідності виїжджати з країни свого постійного проживання та повертатися в Україну для прийняття спадщини (підпункт 3.13 Положення про порядок учинення нотаріальних дій в дипломатичних представництвах та консульських установах України та пункт 3.23 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства України від 22.02.2012 №296/5).

Крім цього, пунктом 3.5. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України встановлено, якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса.

У екстрених випадках, коли існує ризик пропущення строку для прийняття спадщини, спадкоємець має право направити нотаріусу за місцем відкриття спадщини електронне повідомлення (аналог телеграми), в якому вказати про прийняття спадщини (пункт 2.1. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

Таким чином, законодавство України передбачає альтернативні варіанти процедури прийняття спадщини, що спрощує процес реалізації прав спадкоємців.

Отже, як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 не скористалась своїм правом для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , оскільки була зобов`язана подати заяву про прийняття спадщини о 03.01.2020, однак, цього не зробила, чим пропустила шестимісячний термін для прийняття спадщини.

При цьому безспірних доказів на підтвердження поважності причин пропуску ОСОБА_2 строку звернення із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , суду не надано та до матеріалів справи не долучено.

Відтак суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 не довела наявності об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкоджали їй, подати заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк, визначений статтею 1270 частиною першою ЦК України, що у силу статті 81 ЦПК України є її процесуальним обов`язком.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено існування об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які б перешкоджали їй подати заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк, а тому у задоволенні позову ОСОБА_2 до Тернопільської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у позові відмовлено, сплачений судовий збір слід покласти на позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст. 1217, 1220, 1222, 1235, 1268, 1270, 1272, ЦК України, ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 263, 265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Тернопільської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Судові витрати понесені позивачем на сплату судового збору у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні60 копійок покласти на позивача ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складене 01.03.2024.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Тернопільська міська рада, , адреса місця знаходження: вул. Листопадова, 5, м. Тернопіль, 46001.

Головуючий суддяН. Р. Кунець