РІШЕННЯ
Провадження № 2/337/599/2024
28.02.2024 м.Запоріжжя
Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого - судді Мальованого В.О.,
за участю секретаря Крижко Я.О.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі позивач, МТСБУ) до ОСОБА_1 (далі відповідач, ОСОБА_1 ) про відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 50 239, 18 грн.,
16 січня 2024 року вище вказаний позов за визначеною підсудністю надійшов до суду.
В обґрунтування позовних вимог зазначено.
06.07.2020 на ТН 18 367 км 850 м, мала місце дорожньо транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля «Suzuki» р.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 (власник авто ТОВ «Аверс Канцелярія») та мотоцикла «Мінськ» без д.н.з. під керуванням ОСОБА_1 . Якого постановою суду від 24.07.2020 у справі № 321/887/20 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 та ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та притягнуто до відповідальності. В результаті чого, автомобіль «Suzuki» р.н.з. НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження, а його власник ТОВ «Аверс Канцелярія» зазнав матеріальних збитків. Цивільно - правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо - транспортної пригоди не була застрахована. Оскільки, цивільно - правова відповідальність ОСОБА_1 , не була застрахована, то він, як особа, що винна у настанні дорожньо - транспортної пригоди, зобов`язаний відшкодувати в порядку регресу позивачу завдану шкоду. У зв`язку з вищенаведеним, просили стягнути з останнього на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України завдану шкоду в порядку регресу в загальному розмірі 50 239, 18 грн., та сплачений судовий збір у розмірі 2 684, 00 грн.
Ухвалою суду від 19.01.2024 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторони в судове засідання не прибули.
Позивач у позовній заяві просив розглянути справу без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі, не заперечили щодо ухвалення заочного рішення (заява від 28.02.2024).
Відповідно до ч. 3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористався представник позивача.
Відповідач 28.02.2024 надав письмову заяву в якій просив , розглядати справу за його відсутності , повідомив , що позов визнає в повному обсязі.
З урахуванням наведеного, на підставі ч. 4 ст. 223 та ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи проведено без участі сторін, без застосування фіксування судового засідання технічними засобами та на підставі представлених суду доказів.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з таких міркувань.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно із ст. ст. 13, 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
На підставі ст. ст. 12, 81, 82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Судом встановлено.
Вина у вчиненні ОСОБА_1 , аварійної обстановки, внаслідок якої автомобіль «Suzuki» р.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , зазнав механічних пошкоджень, встановлена постановою Михайлівського районного суду Запорізької області у справі № 321/887/20 від 24.07.2020, яка набрала законної сили 04.08.2020.
Цією постановою суду відповідача ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 2 ст. 126 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340, 00 гривень.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
З огляду на наведене, вищевказані обставини аварійної ситуації, а також винність відповідача, що визначені у постанові Михайлівського районного суду Запорізької області від 24.07.2020, не доказуються в ході розгляду цієї цивільної справи.
В результаті аварійної ситуації був пошкоджений автомобіль «Suzuki» р.н.з. НОМЕР_1 , що на момент створення аварійної обстановки належав ТОВ «Аверс Канцелярія». Даний транспортний засіб був застрахований (поліс № АО/3922932).
07.07.2020 відповідно до ст. 35 та п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ТОВ «Аверс Канцелярія» звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про відшкодування шкоди.
Відповідно до п. 35.1 статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно -правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.
Зокрема, пункт 41.1 «а» статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно - правову відповідальність, крім шкоди заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходиться в такому транспортному засобі.
Мотоцикл «Мінськ» без д.н.з. під керуванням ОСОБА_1 (відповідач) не був застрахований.
Згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо - транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.
Витрати МТСБУ на встановлення розміру відшкодування потерпілій стороні склали 1271, 00 грн. (платіжна інструкція від 09.10.2020 № 2542946). Так, керуючись нормами п.п. «а» п.41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (чинній на момент ДТП), МТСБУ 08.09.2020 здійснило виплату відшкодування довіреній особі потерпілої сторони в розмірі 48 968, 18 грн. (платіжна інструкція № 1723796 від 08.09.2020) за шкоду заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу.
Між сторонами виникли правовідносини, що підпадають під правове регулювання Цивільного кодексу України та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно -правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Так, відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені ч. 1 ст. 1166 ЦК України, де вказано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Зокрема, у п. 33 рішення ЄСПЛ від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, потрібно тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.
У п. 26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року та п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України» від 6 вересня 2005 року наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» № 4909/04 §58 ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Таким чином, враховуючи наведені положення законодавства та встановлені судом обставини справи про те, що позивачем здійснено виплату в загальному розмірі 50 239, 18 грн., потерпілій стороні внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача, як водія транспортного засобу, а тому суд доходить висновку, що є всі правові підстави для задоволення позову та відшкодування відповідачем на користь позивача в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування потерпілому в розмірі 50 239, 18 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача необхідно також стягнути понесені ним судові витрати у розмірі 2 684, 00 грн.
Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 19, 81, 82, 89, 141, 211, 223, 247, 247, 258 - 259, 263 - 265, 280, 282 ЦПК України, на підставі ст. ст. 16, 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст. ст. 29, 35, 36, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд -
Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складено 28 лютого 2024 року.

Суддя В.О. Мальований