Провадження 2/359/1026/2024

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2024 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.

при секретарі

судового засідання Дьяченку В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориспіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вороньківської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаною позовною заявою, згідно якого просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок, по господарські будівлі та споруди, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позов вмотивований тим, що ОСОБА_1 звернулись до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 , після якого відкрилась спадщина на спадкове майно. Після смерті батька позивач відмовилась від прийняття спадщини на користь матері ОСОБА_3 , яка в установлений законом строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 . Однак, оформити спадкові права мати не встигла, оскільки померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . За життя ОСОБА_3 заповіту не склала. ОСОБА_1 у серпні 2010 року звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Постановою державного нотаріуса позивачу відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, оскільки житловий будинок який належав ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якого була його дружина ОСОБА_3 , хоча прийняла спадщину, але не оформила свої спадкові права і померла.

За таких обставин позивач звернулась до суду за захистом своїх порушених прав, оскільки іншим шляхом захистити свої порушені права не може.

Ухвалою судді від 14 грудня 2023 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 31 січня 2024 року, було витребувано у Другої бориспільської державної нотаріальної контори копії спадкових справ, заведених після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 . Крім того закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті.

Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Однак, від позивача надійшла заява, в якій просив суд, проводити розгляд цивільної справи у її відсутності, при цьому заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача Вороньківської сільської ради в судове засідання не з`явився. Сільський голова Чешко Любов, подав заяву в який просив проводити розгляд справи за відсутності їх представника.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серія НОМЕР_1 виданого 19.12.1958 року, батьками є: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_3 (а.с.7).

ОСОБА_4 після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_5 . Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу серії НОМЕР_2 від 06 жовтня1979 року (а.с.8).

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 помер. Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого виконкомом Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області від 25 липня 2008 року, серія НОМЕР_3 (а.с.9).

Відповідно до ст.1220 ЦК України відкрилась спадщина на спадкове майно.

Частиною 1 статті 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З копії спадкової справи №19/09 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 вбачається, що 17 січня 2009 року ОСОБА_6 та ОСОБА_1 звернулись до державного нотаріуса із заявами зареєстровані під №35,36 про відмову від належної їм частки спадкового майна, яке залишилось після смерті їхнього батька на користь дружини померлого ОСОБА_3 .

Крім того, з копії спадкової справи №19/09 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 вбачається, що 17.01.2009 року ОСОБА_3 звернулась до державного нотаріуса із заявою зареєстрованою під №19 про прийняття спадщини після померлого чоловіка ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

До складу спадщини, як це передбачено ст. 1218 ЦК України, ввійшли всі права та обов`язки ОСОБА_2 , що належали йому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 , виданого 12.02.2010 року (а.с.11).

З копії спадкової справи №298/10 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 вбачається, що 10 січня 2021 року ОСОБА_6 звернувся до державного нотаріуса із заявою, що спадщину після смерті ОСОБА_3 не прийняв та на неї не претендує, в суд за продовженням строку для прийняття спадщини звертатися не буде.

З вище вказаної спадкової справи вбачається, що 05.08.2010 року ОСОБА_1 звернулась до державного нотаріуса із заявою зареєстрованою під №819 про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 .

Постановою державного нотаріуса другої бориспільської державної нотаріальної контори від 17.08.2023 року №931/02-31, відмовлено ОСОБА_7 у видачі свідоцтва про право на спадшин за законом на ім`я ОСОБА_1 на житловий будинок АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , спадкоємцем якого була його дружина - ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину, але не оформила свої спадкових прав і померла.

Згідно до п.2 ч.2 ст.331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно ч. 3 ст.3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Як вбачається з технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , виготовленого 10.06.2023 року, ФОП ОСОБА_8 , вказаний житловий будинок побудовано у 1963 році (а.с.18-28).

Крім того, відповідно до копії виписки з по господарської книги № 05 виконавчого комітету Вороньківської сільської ради за 2021-2025 роки, домогосподарство за адресою: АДРЕСА_2 головою домогосподарства був ОСОБА_2 (а.с.17)

Згідно довідки КП Бориспільської районної ради Бориспільське районне «Бюр технічної інвентаризації» від 23.06.2023 за №22182 право власності на зазначений будинок, станом на 31.12.2012 року, не зареєстровано.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстр прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборо відчуження об`єктів нерухомого майна, отриманої шляхом безпосереднього доступу нього державним нотаріусом Другої бориспільської державної нотаріальної контор Скрипкою А.О. 17 серпня 2023 року, право власності на вищезазначений житловий будино не зареєстровано.

З довідки виданої виконавчим комітетом Вороньківської сільської радою Бориспільського району Київської області №83/09.01-18 від 24.02.2023 року вбачається, що громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 . На день смерті гр. ОСОБА_2 в цьому будинку були зареєстровані та проживали: ОСОБА_2 , 1931 року народження, ОСОБА_3 , 1932 року народження. Більше на день смерті гр. ОСОБА_2 в даному будинку ніхто не був зареєстрований та не проживав (а.с.14).

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди на час закінчення будівництва спірного житлового будинку (1969 рік) регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56.

Згідно з п. 6 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затвердженої Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року (була чинною до 13 грудня 1995 року), не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані.

Підстави набуття права власності на житловий будинок, споруди та належність цього майна особі визначаються законодавством, чинним на час набуття права власності. Законодавством, яке діє на час відкриття спадщини, врегульовано питання спадкування цього майна, а не його належність спадкодавцю.

Отже, при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно суд керується законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самого спадкодавця на момент набуття ним права власності, а також положеннями ЦК Української РСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування в Україні», постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР».

Відповідно до п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР № 45/5 від 31 жовтня 1975 року, п. 45 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР № 1/5 від 19 січня 1976 року, підтвердженням належності будинку може служити відповідна довідка виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, в якій, крім підтвердження належності жилого будинку (частини будинку) відчужувачу на підставі запису в погосподарській книзі, повинно бути також зазначено: дані про склад будинку; розмір загальної жилої площі і розмір земельної ділянки.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 прийняла спадщину, в строки та в порядку, що передбачено актами цивільного законодавства України, після смерті ОСОБА_3 , яка в свою чергу прийняла спадщину в строки та в порядку, що передбачено актами цивільного законодавства України, після смерті ОСОБА_2 , проте не встигла оформити свої спадкові права. Відсутність свідоцтва про право на спадщину за законом, у видачі якого позивачу було обґрунтовано відмовлено державним нотаріусом другої бориспільської державної нотаріальної контори Антоніною Скрипкою, не позбавляє позивача права на спадщину, до складу якої в тому числі входить житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_2 з часу відкриття спадщини, спадкоємцем якого була його дружина ОСОБА_3 .

Проте, як передбачено приписами ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Тому, як дійшов висновків Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 3.1. Листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року за № 24-753/0/4-13, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось питання узаконення будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Отже, суд дійшов висновку, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою, АДРЕСА_1 , належав ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , спадкоємцем якого була його дружина ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину, але не встигла оформити спадкових справ і померла, входить до складу спадкового майна та переходить до спадкоємця ОСОБА_1 . Дана обставина знайшли своє підтвердження зібраними та дослідженими судом доказами.

Отже, враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належав спадкодавцю ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , спадкоємцем якого була його дружина ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину, але не встигла оформити спадкових справ і померла, входить до складу спадкового майна та переходить до спадкоємця ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись статтями 331,1216, 1217, 1218, 1220, 1266, 1297 ЦК України, статтями 4, 12, 13, 77, 81, 141, 263-265 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_9 до Вороньківської сільської ради Бориспільського району про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_6 , РРНОКПП НОМЕР_5 право власності в порядку спадкування за законом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_10 , на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 14.03.2024 року.

Суддя: Чирка С.С.