Справа № 589/2258/23
Провадження № 2/589/291/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року м. Шостка

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі

судді Сидорчука О.М.,

з участю:

секретаря судового засідання Шорохової Ю.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, просив скасувати наказ № 23-к від 03.04.2023 про звільнення його з посади в.о. лісничного Воронізького лісництва за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених посадовою інструкцією, так як раніше застосовувавлись заходи дисциплінарного стягнення за п. 3 ст. 40 КЗпП, поновити його на посаді в.о. лісничного Воронізького лісництва філії "Шосткинське лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України", стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу (з 03.04.2023 до часу ухвалення рішення по справі), посилаючись на те, що він працював на посаді т.в.о. лісничого Воронізького лісництва, а наказом № 35-к від 02.05.2022 продовжено термін тимчасового виконання обов`язків лісничого Воронізького лісництва. Відповідно до наказу № 23-к від 03.04.2023 по філії "Шосткинське лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених посадовою інструкцією, як раніше застосовувались заходи дисциплінарного стягнення, звільнено на підставі п.3 ст. 40 КЗпП України. Таку підставу звільнення позивач вважає необгрунтованою.

Ухвалою суду від 02.05.2023 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання за правилами спрощеного провадження з викликом сторін.

Ухвалою від 20.07.2023 за клопотанням позивача замінено неналежного відповідача - Філію «Шосткинське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на належного - Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України».

У наданому відзиві відповідач позовні вимоги не визнав в повному обсязі, вважаючи, що звільнення ОСОБА_3 з посади в.о. лісничого Воронізького лісництва на підставі п.3 ст. 40 ЗКпП України має юридичні та фактичні підстави.

В судовому засіданні позивач та представник позивача ОСОБА_1 позов підтримали в повному обсязі, посилаючись на викладені в тексті позову обставини.

Представники відповідача ОСОБА_4 та ОСОБА_2 позов не визнали.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами приходить до висновку про відмову в задоволенні позову враховуючи таке.

Згідно наказу Державного агенства лісових ресурсів України від 28.10.2022 № 828 вирішено припинити Державне підприємство "Шосткинське лісове господарство", яке здійснити шляхом його реорганізації та визначено, що Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" є правонаступником прав та обов`язків Державного підприємства "Шосткинське лісове господарство". Згідно Положення про філію "Шосткинське лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України", затвердженого наказом від 16.12.2022 № 82, філія є відокремленим підрозділом Підприємства, який не має статусу юридичної особи. Згідно до пункту 5.7.3. Положення про філію директор Філії на підставі довіреності та у межах своїх повноважень приймає на роботу та звільняє з роботи працівників Філії згідно зі штатним розписом.

Згідно останнього абзацу ст. 36 КЗпП України у разі зміни роботодавця, а також у разі їх реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи роботодавця можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої статті 40).

Отже, КЗпП України передбачає безперервність трудового договору у випадках, наведених у останньому абзаці ст. 36 КЗпП України що визначає, зокрема, зв`язок юридичних фактів, що виникають під час його дії (накладення дисциплінарних стягнень та подальше звільнення) незважаючи на процес реорганізації роботодавця.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 з 01.02.2022 (наказ директора Державного підприємства "Шосткинське лісове господарство" № 10-к від 31.01.2022) працював на посаді т.в.о. лісничого Воронізького лісництва, а наказом № 35-к від 02.05.2022 продовжено термін тимчасового виконання обов`язків лісничого Воронізького лісництва /а.с. 28, 29/.

Судом встановлено, що наказом директора лісгоспу від 05.09.2022 до ОСОБА_3 було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Із вказаним наказом ОСОБА_3 був 07.09.2022 ознайомлений під розпис.

Крім того, наказом № 25-АГЧ від 07.06.2022 в зв`язку з невиконанням у травні (2022 року) плану по вивезенню лісопродукції на цех переробки деревини на нижній склад, зокрема, Шосткинським лісництвом, в.о. лісничого Воронізького лісництва (тобто, ОСОБА_3 ) попереджено за безконтрольність за дотриманням строків виконання доведеного плану. Із вказаним наказом ОСОБА_3 був 07.06.2022 ознайомлений під розпис.

Наказом директора Філії "Шосткинське лісове господарство" від 03.04.2023 № 23-к позивача було звільнено з посади в.о. лісничого Воронізького лісництва за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього посадовою інструкцією, так як раніше до нього застосовувались заходи дисциплінарного стягнення п.3 ст. 40 КЗпП України (а.с. 9).

В судовому засіданні ОСОБА_3 , вказав, що його обов`язками як лісничого було слідкувати за лісом, охороняти. Не заперечуючи факту самовільного порубу лісу, вказав, що він доповів директору про ситуацію. Вказав, що треба заявити про це (до поліції), але йому сказали, що не треба, зокрема, вказав, що доповідав головному лісничому ОСОБА_5 , який сказав, що не треба дзвонити в поліцію, хай заросте, снігом прикидає. Потім приїхала перевірка та встановила факт самовільного порубу. Позивач пояснив, що підпорядковувався головному лісничому ОСОБА_5 . Визнає, що за посадою належав до лісової охорони, однак, особисто не повідомляв правоохоронні органи про виявлення фактів самовільного порубу.

Наказ про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани від 05.09.2022 позивач не оскаржував.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 - головний лісничий, показав, що ОСОБА_3 був в його підпорядкуванні. У ОСОБА_3 постійно були проблеми по роботі, свідок робив йому багато зауважень, писав доповідні записки. Коли свідок зрозумів, що усні зауваження не діють, то почав писати директору про застосування заходів дисциплінарного впливу. Свідок, зокрема, вказав, що не міг більше доби знайти на роботі ОСОБА_3 , крім того, працівники повідомляли, що ОСОБА_3 на роботі неодноразово був відсутній. На звернення свідка директор відреагував та ОСОБА_3 було оголошено догану. Свідок був присутній при розмові директора з ОСОБА_3 , який на пропозицію директора сказав, що наступного дня напише пояснення. Однак, на наступний день ОСОБА_3 на роботі не з`явився.

Свідок також показав, що інформацію про незаконну вирубку він отримав не від ОСОБА_3 , а від сторонніх людей. Свідок вказує, що ОСОБА_3 не здійснював свої посадові обов`язки з приводу охорони лісництва, в результаті чого й сталась незаконна порубка лісу. В березні 2023 року свідок писав дві доповідні записки на ОСОБА_3 , у нього відбирали пояснення. На думку свідка, ОСОБА_3 не відповідав займаній посаді.

Свідок ОСОБА_6 (директор лісгоспу) показав, що ОСОБА_3 постійно працював з порушенням посадової інструкції, був безвідповідальний, неодноразово не знаходився в робочий час на робочому місці. По всім питанням до ОСОБА_3 були зауваження головних спеціалістів. Видавалися накази про притягнення його до відповідальності. Було грубе порушення, виявлено незаконний поруб (52 чи 53 пні) на 480 тис. грн. збитків, тому й було прийняте рішення про звільнення ОСОБА_3 , тому що в його посадових обов`язках прописано, що саме він відповідає за охорону насаджень у ввіреному йому лісництві. По факту незаконного порубу триває кримінальне провадження. Свідок вказав, що напередодні звільнення викликав ОСОБА_3 , попереджав про можливе звільнення за допущені порушення, пропонував надати пояснення. ОСОБА_3 вказав, що надасть пояснення наступного дня, однак, наступного дня на роботу не вийшов та пояснень не надав. Після цього свідком було прийнято рішення про звільнення ОСОБА_3 із займаної посади на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України.

Свідок ОСОБА_7 (спеціаліст по кадрам) показала, що від підпису про ознайомлення з наказом про звільнення ОСОБА_3 відмовився, письмових пояснень не надавав. Раніше видавались накази про притягнення його до відповідальності. Були доповідні записки на ОСОБА_3 від ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , після цього у червні та вересні 2022 року були накази про попередження та про догану, ці накази ОСОБА_3 не оскаржував. Також свідок вказала, що від ОСОБА_3 не надходило доповідних про незаконну порубку лісу під час виконання ним посадових обов`язків.

Зі змісту посадової інструкції лісничого Воронізького лісництва, затвердженої Наказом директора ДП «Шосткинський лісгосп» від 06.01.2016 № 15/1 з якою ОСОБА_3 був ознайомлений 01.02.2022, вбачається, що посадовими обов`язками лісничого, зокрема, є:

- пункт 2.2. Забезпечення та виконання встановлених завдань, ефективне використання матеріальних, трудових і фінансових ресурсів, впровадження передової технології, нової техніки та прогресивних форм організації і стимулювання праці в лісовому виробництві;

- пункт 2.4. (організовує)....заходи з охорони лісів від самовільних рубань,

- пункт 2.10. координує роботу старших майстрів лісу та інших служб,

- пункт 2.11. здійснює підбір кадрів, їх розстановку і доцільне використання,

- пункт 2.20. проводить огляд місць рубань і заготовлення деревини та іншої продукції лісу.

З доповідної записки головного лісничого від 08.03.2023 вбачається, що головний лісничий доводить до відома директора інформацію, що лісники обходів були призвані до ЗСУ (14 та 20 лютого 2023 року), однак, станом на день подання доповідної записки обходи не передані. Головний лісничий просить директора вжити заходів впливу, оскільки на вказівки головного лісничого лісничий не реагує. В судовому засіданні встановлено, що в доповідній записці мова йде саме про лісничого ОСОБА_3 .

З доповідної записки головного лісничого від 09.03.2023 вбачається, що головний лісничий доводить до відома директора інформацію, що: 1) лісосіки головного користування та суцільні санітарні рубки 2022 року в кварталах 25, 51, 20, 47, 14 не готові до посадки лісових культур, 2) лісовий обхід № 2 після призову до ЗСУ лісника ОСОБА_9 не переданий, 3) лісовий обхід № 3 після призову до ЗСУ лісника ОСОБА_10 14.02.2023 не переданий. Також вказується, що у зв`язку з систематичним невиконанням своїх службових обовязків лісничим ОСОБА_3 при перевірці Департаментом внутрішньої безпеки ДП "Ліси України" 07.03.2023 було виявлено самовільний поруб в кварталі № 30 в кількості 42 дерев, чим заподіяно шкоду в розмірі 482131 грн. Головний лісничий просить визначитись щодо доцільності перебування ОСОБА_3 на посаді лісничого.

Вищедосліджені докази - показання свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , зміст доповідних записок та наказів свідчить про те, що ОСОБА_3 систематично не виконував обов`язки визначені посадовою інструкцією лісничого з якою ОСОБА_3 був ознайомлений під час прийняття на роботу.

Позивачем не було надано доказів на підтвердження доводів про безпідставність оголошеної догани як заходу дисциплінарного стягнення, наказ від 07.09.2022, як встановлено в судовому засіданні оскаржений не був та не втратив юридичної сили достроково (ст.151 КЗпП України).

Таким чином, встановлено, що ОСОБА_3 , який був звільнений на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України систематично не виконував свої посадові обов`язки та був притягнутий до дисциплінарної відповідальності у виді догани, яка на день видання наказу про звільнення - 03.04.2023 була чинною. В судовому засіданні сторони визнали, що напередодні, тобто, звільнення між ОСОБА_3 як найманим працівником та директором як представником роботодавця відбулась розмова з приводу здійснення ОСОБА_3 його посадових обов`язків. Позивач це пояснив так: "...Потім мене викликав директор і сказав, що мене звільняють. Я спитав яка підстава, ніхто не сказав, сказали писати заяву, я відмовився і мене звільнили по статті". Отже, позивач не був необізнаним про його можливе звільнення з ініціативи роботодавця та не був позбавлений права надати письмові пояснення, однак, не скористався цим правом. Згідно посадової інструкції лісничий належить до категорії керівників, здійснює керівництво виробничо-господарською діяльністю лісництва та повинен, зокрема, знати лісове законодавство та основи трудового законодавства. В той же час позивач не виявив будь-якої розумної турботи та занепокоєння на звинувачення в систематичному невиконанні посадових обов`язків, ухилившись по суті, від надання пояснень та в день звільнення на роботі не перебував, що само по собі є порушенням трудової дисципліни.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір може бути розірваний у разі систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Виходячи з встановлених обставин та наведених положень законодавства, юридичні підстави звільнення позивача, зазначені в наказі № 23-к від 03.04.2023 відповідають фактичним причинам звільнення позивача, які були встановлені під час судового розгляду.

Згідно до ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Згідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України).

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. ЦПК України прямо вказує, що доказування не може грунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що позивачем не доведено обгрунтованість його позовних вимог, а відповідачем було доведено правомірність звільнення позивача за п. 3 ст. 40 КЗпП України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 10, 60, 88, 208, 212, 213, 214, 215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 16.11.2024.

Суддя О.М.Сидорчук