Справа № 1-807/11
Провадження № 4-с/161/8/24
У Х В А Л А

27 лютого 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Олексюка А.В.,

за участю секретаря судового засідання Новак Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справуза скаргою Приватного акціонерного товариства «Банк Фамільний» на дії (бездіяльність) державного виконавця,

В С Т А Н О В И В:

26.12.2023 року представник скаржника в інтересах звернувся до суду з скаргою на бездіяльність Головного держаного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Коренги А.А.

В обґрунтування якої зазначив, що вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.05.2012 року по справі №1-807/11, провадження № 1/0308/33/2012 задоволено цивільний позов ПАТ «Банк Фамільний» та стягнено солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь скаржника 501 285 грн. 62 коп. суми основного боргу по кредиту.

У провадженні Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження №35697337 з примусового виконання виконавчого листа №1-807/2011 виданого 13.11.2012 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення ОСОБА_1 на користь стягувача боргу в сумі 501 285,62 грн.

Під час моніторингу виконавчих проваджень у АСВП представник скаржника ознайомившись із матеріалами виконавчого провадження, які мітяться у АСВП, вважає, що у виконавчому провадженні №35697337 державним виконавцем не вживаються заходи примусового виконання рішень передбачувані Законом України «Про виконавче провадження», а відтак не забезпечується належне виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси банку, як стягувача.

В порушені зазначеної в законі вимоги, державний виконавець, починаючи з:

- 27.07.2023 року не направив жодного запиту до банківських установ щодо наявності рахунків, електронних гаманців боржника№ - 04.11.2021 року не здійснив жодного заходу щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника, - не внесено відомості про боржника до Єдиного реєстру боржників.

На підставі вищенаведеного просив суд визнати бездіяльність Головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Коренги Альони Андріївни, яка полягає: - у не здійсненні заходів щодо перевірки майнового стану боржника у виконавчому провадженні №35697337,

відповідно до вимог частини 8 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» - неправомірними; - у невнесенні відомостей про боржника ОСОБА_1 , до Єдиного реєстру боржників - неправомірними. Зобов`язати відповідальних осіб Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції здійснити заходи щодо перевірки майнового стану боржника у виконавчому провадженні №35697337, а саме здійснити заходи щодо виявлення рахунків, електронних гаманців боржника та щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника та внести відомості про боржника ОСОБА_1 до Єдиного реєстру боржників.

24.01.2024 на адресу суду надійшла заява представника заявника ОСОБА_4 про розгляд скарги у його відсутності, скаргу підтримує, просить задовольнити.

Головний державний виконавець ВДВС у м. Луцьку ЗМУ МЮ Коренга А.А. подала до суду заяву про розгляд скарги у її відсутності, заперечила щодо задоволення скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу(ч.1).

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника)(ч.2).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ч.3).

Судом встановлено, що 14.12.2012 заступником начальника Першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Покидюк О.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №35697337 (а.с.9).

У п.13 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 35 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання, а саме: про відкриття провадження у справі; щодо кола осіб, які беруть участь у справі, їхніх прав та обов`язків; про судові виклики та повідомлення; про судовий розгляд; щодо апеляційного та касаційного оскарження судових рішень тощо.

Положення п.17 Постанови Пленуму вказують на те, що сторона виконавчого провадження, яка звернулася до суду зі скаргою, бере участь в її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов`язків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги, - як заінтересовані особи.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються. До участі у справі в якості заінтересованої особи залучається інша сторона виконавчого провадження, оскільки судовим рішенням може бути вирішено питання про її права чи інтереси.

За приписами ч.1 ст.450 ЦПК України, скарга розглядається у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржується.

Частиною 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначені права (державного) виконавця під час здійснення виконавчого провадження. На думку Стягувача, під час примусового виконання рішення щодо стягнення заборгованості, мінімально необхідним, доцільним та виправданим є реалізація (державним) виконавцем своїх прав передбачених частиною 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» щодо: - одержання безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; - накладання арешту на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; - накладання арешту на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; - здійснення реєстрації обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; - звернення до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою про видачу дубліката виконавчого документ; - отримання від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком. Відповідно до положень пункту 8 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має проводити перевірку майнового стану боржника не менше одного разу на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, електронних гаманців боржника, не менше одного разу на три місяці щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Головний державний виконавець Коренга А.А. подала до суду копії документів у ВП №35697337, а саме: постанови про арешт коштів боржника ОСОБА_1 від 16.11.2021, 27.07.2023, 11.01.2024, запит державного виконавця до Луцького місцевого обчислювального центру від 12.01.2024, вимога виконавця в ВОБТІ від 12.01.2024, запит від 11.01.2024 на отримання інформації, що становлять банківську таємницю, акти державного виконавця від 20.12.2021, 12.01.2024, однак, враховуючи дату подання скарги, суд прийшов до висновку, що держаний виконавець в повній мірі не використав надані йому законом права.

В матеріалах виконавчого провадження не має інформації, що державним виконавцем до 2023 року вчинено дії щодо здійснення повної перевірки майнового стану, встановлення наявності у власності боржника грошових коштів, цінних паперів, рухомого та нерухомого майна, можливості звернення стягнення на нього.

Державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Крім того, згідно Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 № 2432/5, передбачено наступне.

Автоматизована система виконавчого провадження (далі - Система) - комп`ютерна програма, що забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження, формування Єдиного реєстру боржників та захист від несанкціонованого доступу;

Єдиний реєстр боржників - систематизована база даних про боржників, що є складовою Системи та ведеться з метою оприлюднення в режимі 'реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Єдиний реєстр боржників формується з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Система забезпечує обробку даних про боржника та вносить відомості про нього до Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження, крім боржників, визначених пунктом 4 цього розділу.

Частина 5 статті 9 ЗУ «Про виконавче провадження» закріплює, що відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини 1 статті 446 Цивільного процесуального кодексу України, процесуальні питання, пов?язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця, усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Головним державним виконавцем ВДВС у м. Луцьку ЗМУ МЮ Коренгою А.А не надано до суду жодних доказів вчинення нею, в межах своїх повноважень, всіх передбачених ЗУ «Про виконавче провадження» заходів, спрямованих на реальне виконання рішення суду від 11.05.2012 та не спростовані доводи скарги.

Як роз`яснено у пункті 18 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК України.

Виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до частини 2 статті 451 ЦПК України (яка кореспондується зі статтею 387 ЦПК України в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року) у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючі вищенаведене суд вважає, скаргу такою, що підлягає задоволенню, у зв`язку із чим постановляє відповідну ухвалу.

Керуючись ст.ст.19, 22, 55, 64 Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.12, 13, 447, 451 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу Приватного акціонерного товариства «Банк Фамільний» на дії (бездіяльність) державного виконавця -задовольнити.

Визнати бездіяльність Головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Коренги Альони Андріївни, яка полягає: - у не здійсненні заходів щодо перевірки майнового стану боржника у виконавчому провадженні №35697337, відповідно до вимог частини 8 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» - неправомірною.

Визнати бездіяльність Головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Коренги Альони Андріївни, яка полягає у невнесенні відомостей про боржника ОСОБА_1 , до Єдиного реєстру боржників - неправомірною.

Зобов`язати відповідальних осіб Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції здійснити заходи щодо перевірки майнового стану боржника у виконавчому провадженні №35697337, а саме здійснити заходи щодо виявлення рахунків, електронних гаманців боржника та щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Зобов`язати відповідальних осіб Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести відомості про боржника ОСОБА_1 до Єдиного реєстру боржників.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення ухвали відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України з дня складення ухвали в повному обсязі.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк