Провадження № 2/357/1128/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Пустовій Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква, в залі суду № 5 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що перебуває з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі з 15.07.2017 року, від шлюбу дітей не мають, на даний час сімейні відносини припинені, через відсутність спільних інтересів, наявність різних поглядів на життя. Позивач стверджує, що ведення спільного господарства, шлюбні відносини повністю припинені. Позивач вважає, що примирення в сім`ї неможливе, а тому просить розірвати шлюб.

Ухвалою суду від 20.10.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи (а.с. 12).

04.12.2023 року відповідач подала відзив на позовну заяву та клопотання про надання подружжю строк для примирення , 1 місяць (а.с. 27-30).

16.02.2024 року суд задовольнив клопотання відповідача та надав сторонам строк для примирення в один місяць (а.с.53).

Позивач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належно, повторно подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, зазначив, що наданий судом строк для примирення не надав позитивних результатів, позивач зазначив, що рішення про розірвання шлюбу є виваженим і кінцевим.

Відповідно до положення ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, зазначила, що наданий судом строк в 1 місяць швидко сплив, а тому примирення не відбулося, просила суд надати ще строк для примирення.

Заслухавши позицію відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 15.07.2017 року у Білоцерківському міськрайонному відділі ДРАЦС ГТУЮ у Київській області сторони зареєстрували шлюб, що підтверджено свідоцтвом про шлюб (серія НОМЕР_1 ), актовий запис № 830 (а.с. 14)

Встановлено, що сторони не мають спільних дітей.

Зі змісту позовної заяви слідує, що сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, у подружжя відсутнє взаєморозуміння, існують різні погляди на сімейне життя.

Відповідач в судовому засіданні підтвердила, що проживає з позивачем окремо, не ведуть спільного господарства та протягом останнього місяця сторони спілкувалися, зустрічалися, але примирення не відбулося.

Задовольняючи позов, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 1 СК України, завданням Сімейного кодексу України є зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб.

Відповідно до ч. 2 п. 3 ст. 1 цього Кодексу, завданням Сімейного кодексу України є побудова сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність.

Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію позивача щодо розірвання шлюбу, а також, враховуючи, що вжиті судом заходи щодо примирення сторін не надали позитивного результату, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить інтересам позивача.

Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні.

Позивач просив залишити судові витрати за собою.

Відповідач просила не змінювати прізвище.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 110, 112,113 СК України, 10,19, 258,263, 264, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_3 ), зареєстрований 15.07.2017 року у Білоцерківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 830 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище відповідача - « ОСОБА_3 ».

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 / АДРЕСА_1 /.

Відповідач: ОСОБА_2 / АДРЕСА_2 /

Повний текст рішення суду виготовлено та підписано 15.03.2024 року.

Суддя О. Я. Ярмола