ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року м.Суми

Справа №581/251/24

Номер провадження 22-ц/816/1529/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Рунова В. Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО»

на рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 11 квітня 2024 року у складі судді Сізова Д.В., ухвалене в селищі Липова Долина Сумської області,

в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» про стягнення орендної плати, пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Маківського В.В. звернулася до суду із зазначеним позовом.

Свої вимоги мотивувала тим, що вона є власницею земельних ділянок площею 2,9129 га кадастровий номер :02:006:0029 та площею 0,2014 га кадастровий номер :02:006:0062, які вона успадкувала після смерті матері ОСОБА_2 .

Вказані земельні ділянки перебували в оренді у відповідача на підставі договору оренди № 00297 від 18 травня 2015 року, зі строком дії на сім років та сплатою орендної плати в розмірі 6264,25 грн, яка підлягає індексації та вноситься до 30 грудня кожного року.

Зазначає, що відповідач порушує умови договору та не сплатив орендну плату за 2021 та 2022 роки (з урахуванням індексу інфляції).

Також вважає, що відповідач має виплатити пеню згідно п. 14 договору за прострочення платежів по орендній платі та інфляційні втрати і три відсотки річних відповідно до ст. 625 ЦК України.

Посилаючись на вказані обставини, просить стягнути з ТОВ «СК-АГРО» на користь ОСОБА_1 орендну плату за користування земельними ділянками з кадастровими номерами: :02:006:0029, :02:006:0062 згідно договору оренди № 00297 від 18 травня 2015 року за 2021 та 2022 роки у розмірі (з врахуванням штрафних санкцій та індексації) 28 010,72 грн.

Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 11 квітня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «СК-АГРО» на користь ОСОБА_1 орендну плату за користування земельними ділянками за договором оренди землі від 18 травня 2015 року у загальному розмірі 14 822,38 грн, з яких: за 2021 рік 6891,64 грн орендної плати; за 2022 рік 7930,74 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ТОВ «СК-АГРО» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне встановлення обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити; судові витрати покласти на позивачку.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що протягом 2015-2020 років мала місце переплата відповідачем орендної плати. Факт здійснення виплат на користь позивачки у більшому розмірі визнається і не оскаржується позивачкою, а доводи останньої, що це збільшення відбулося шляхом усної домовленості не відповідає дійсності та не підтверджується належними та допустимими доказами.

Враховуючи положення ст. 531 ЦК України, беззаперечне отримання орендодавцем орендних платежів у розмірі більшому, ніж передбачено договором, що свідчить про згоду останнього на отримання орендної плати за майбутні періоди, а також дії орендаря, який завчасно сплатив ціну договору попередньому орендодавцю, вважає доведеним факт дострокового виконання орендарем своїх зобов`язань щодо виплати орендної плати за договором та про відсутність будь-якої заборгованості орендаря перед орендодавцем зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою на 2021 та 2022 роки. Тобто відповідач не порушив умови договору оренди та не допускав прострочення сплати орендної плати за відповідний період, оскільки за договором оренди була здійснена переплата, а факт належного виконання відповідачем обов`язку щодо внесення орендної плати за договором підтверджується належними та допустимими доказами.

Вказує на те, що в оскаржуваному рішенні суду індексація орендної плати розрахована у пропорційному збільшенні, починаючи з моменту укладення додаткової угоди до договору оренди землі, що прямо суперечить законодавству та судовій практиці.

Позивачка правом на подання відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не скористалася.

Рішення суду в частині відмови у стягненні пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних не оскаржується, а тому відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України колегією суддів не переглядається.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що з 15 серпня 2002 року ОСОБА_2 на праві приватної власності належали земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,913 га та площею 0,2014 га, що розташовані на території Синівської (колишньої Саївської) сільської ради Роменського району Сумської області (а.с. 8; 34).

18 травня 2015 року між ТОВ «СК-АГРО» та ОСОБА_2 укладено договір оренди землі, яким передбачено такі умови:

п. 2 - в оренду передаються земельні ділянки, загальною площею 3,1143 га, з яких: рілля 2,9129 га (кадастровий номер :02:006:0029) та сіножаті - 0,2014 га (кадастровий номер :02:006:0062);

п. 5 - нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 89 489,27 грн, з яких рілля 88 826,47 грн, сіножаті 662,80 грн;

п. 8 - договір укладено на 7 років;

п. 9 - орендна плата складає 6264,25 грн, що становить 7 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, за один рік користування земельною ділянкою. У розмір орендної плати не входить податок за землю. Орендар самостійно сплачує податок за землю;

п. 10 - обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку приватної власності здійснюється з урахуванням індексації;

п. 11 - орендна плата вноситься до 30 грудня кожного року;

п. 13 - розмір орендної плати переглядається один раз на рік у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом;

п. 14 - у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення;

п. 36 - зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо умов договору спір розв`язується у судовому порядку;

п. 44 - договір набирає чинності з дня підписання сторонами з подальшою державною реєстрацією права оренди (а.с. 9-10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла.

18 травня 2023 року ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті матері - ОСОБА_2 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,9129 га, кадастровий номер :02:006:0029 (а.с. 11).

Із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 09 квітня 2024 року вбачається, що:

земельна ділянка, площею 2,9129 га, з кадастровим номером :02:006:0029, на підставі державного акту від 15 серпня 2002 року (серії РЗ №719685) на праві власності належала ОСОБА_2 . 18 травня 2023 року ОСОБА_1 успадкувала вказану земельну ділянку. Відомості про реєстрацію права оренди на цю земельну ділянку за ТОВ «СК-АГРО» відсутні. 10 січня 2024 року вказана земельна ділянка за договором оренди передана в оренду ФГ «МАНУША», 17 січня 2024 року зареєстровано право оренди (а.с. 37-38);

земельна ділянка, площею 0,2014 га, з кадастровим номером :02:006:0062, на підставі державного акту від 15 серпня 2002 року (серії РЗ №703451) на праві власності належала ОСОБА_2 18 травня 2015 року вказана земельна ділянка за договором оренди передана в оренду ТОВ «СК-АГРО», 26 січня 2017 року зареєстровано право оренди на цю земельну ділянку за ТОВ «СК-АГРО». 18 травня 2023 року ОСОБА_1 успадкувала вказану земельну ділянку. 04 січня 2024 року право оренди на вказану земельну ділянку припинено. 10 січня 2024 року вказана земельна ділянка за договором оренди передана в оренду ФГ «МАНУША», 17 січня 2024 року зареєстровано право оренди (а.с. 34-36).

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан, який з урахуванням наступних указів Президента України продовжує діяти.

Згідно п.п. 1 п. 27 Перехідних положень ЗК України під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей: вважаються поновленими на один рік без волевиявлення сторін відповідних договорів і без внесення відомостей про поновлення договору до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно договори оренди, суборенди, емфітевзису, суперфіцію, земельного сервітуту, строк користування земельними ділянками щодо яких закінчився після введення воєнного стану, щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення.

Законом України від 09 жовтня 2022 року № 2698-IX, який набрав чинності 19 листопада 2022 року, абзац перший підпункту 1 пункту 27 після слів «воєнного стану» доповнено словами «до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення системи оформлення прав оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення та удосконалення законодавства щодо охорони земель» (тобто цим Законом).

Оскільки строк дії договору оренди землі від 18 травня 2015 року закінчився в період із 24 лютого 2022 року (введення воєнного стану) до 19 листопада 2022 року (набрання чинності Законом № 2698-IX), тому він вважається поновленим на один рік.

Доказів виплати орендної плати за 2021-2022 роки відповідачем не надано.

Ухвалюючи оскаржуване рішення та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що, незважаючи на порушення позивачкою передбаченого ст. 148-1 ЗК України, обов`язку повідомити орендаря про перехід права власності на земельні ділянки, орендар має обов`язок сплатити орендну плату відповідно до умов договору за 2021 та 2022 роки з індексом інфляції. Стосовно вимог про стягнення пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних суд вказав, що, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що відповідач був обізнаний про перехід права власності на зазначені земельні ділянки, то право вимоги про сплату орендної плати у позивачки виникло лише 18 травня 2023 року, тому товариство об`єктивно було позбавлено можливості до вказаної дати вчасно виконати перед позивачкою свої договірні зобов`язання в частині сплати орендної плати. Таким чином суд дійшов висновку про те, що відповідач не прострочив виконання зобов`язання щодо сплати орендної плати перед позивачем, а тому вимоги про стягнення пені за прострочення сплати орендної плати, інфляційних втрат та трьох відсотків річних задоволенню не підлягають.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки суд дійшов їх правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України).

Частиною 3 статті 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі - ЗК України), Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 цього Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частинами 1-3 статті 762 ЦК України визначено, що за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна.

За змістом частин 1-3 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» , орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 148-1 ЗК України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки.

Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами ( стаття 629 ЦК України).

Частинами 1, 3 ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стосовно доводів апеляційної скарги щодо відсутності заборгованості зі сплати орендної плати за 2021-2022 роки у зв`язку з виплатою її наперед.

Відповідачем не заперечується, що у 2021-2022 звітних роках орендна плата не перераховувалася.

Норми чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, та положення договору оренди не містять заборони на сплату орендної плати авансом за наступні роки користування земельною ділянкою. Проте, відповідачем не надано ні доказів виплати орендної плати наперед в більшому розмірі, ні доказів на підтвердження того, що сплачена в більшому розмірі орендна плата є авансовим платежем, тому колегія суддів відхиляє доводи відповідача стосовно відсутності заборгованості з виплати орендної плати за 2021-2022 роки.

Стосовно тверджень відповідача щодо неправильного обрахування індексації орендної плати слід зазначити наступне.

В даній справі встановлено, що відповідач не сплатив орендну плату за користування земельними ділянками за 2021-2022 роки за договором оренди від 18 травня 2015 року, яким було погоджено розмір орендної плати за користування земельними ділянками площею в розмірі 6264,25 грн. В подальшому зміни в письмовій формі до договору оренди не вносилися.

Пунктом 10 договору оренди передбачено, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації. Тому з урахуванням принципу належного виконання зобов`язання орендар був зобов`язаний сплатити орендодавцеві орендну плату за 2021-2022 роки з індексом інфляції, як про це домовилися сторони в договорі; аналіз умов договору свідчить про те, що сторони не передбачили в договорах правил обчислення орендної плати з індексом інфляції. Тому з урахуванням принципів цивільного права, зокрема добросовісності, справедливості та розумності і тлумачення умов договору оренди (пункти 10, 11) на користь його дійсності, чинності та виконуваності, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що коефіцієнт інфляції має обчислюватися для орендної плати за 2021 рік як добуток індексів інфляції з 01 січня 2021 по 30 грудня 2021 року, а за 2022 рік - як добуток індексів інфляції з 01 січня 2022 по 30 грудня 2022 року включно.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 26 травня 2021 року у справі № 540/544/18 (провадження № 61-13979св19), а доводи апеляційної скарги щодо неправильного обчислення орендної плати з урахуванням індексів інфляції не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

За встановлених обставин справи колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки орендної плати за договором оренди землі від 18 травня 2015 року за 2021 рік у розмірі 6891,64 грн та за 2022 рік у розмірі 7930,74 грн.

Таким чином, з огляду на викладене, доводи апеляційної скарги не містять підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, яке є законним і обґрунтованим, ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» залишити без задоволення.

Рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 11 квітня 2024 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

В. Ю. Рунов