Справа № 569/5704/24
12 листопада 2024 року
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді - Тимощука О.Я.,
при секретарі Тригубець Ю.М.,
провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне заочний розгляд цивільної справи за позовом Акціонерного Товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про виселення без надання іншого житлового приміщення, -
Позивач, АТ «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про виселення без надання іншого житлового приміщення.
Свої вимоги позивач мотивував тим, що 22 червня 2007 року між Відкритим Акціонерним Товариством «Банк Універсальний» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 07-324-КФ-2007 (на придбання майна), відповідно до пункту 1.1 якого ОСОБА_1 був наданий кредит у сумі 221 000,00 доларів США. Цільове призначення виданого кредиту: на придбання майна на вторинному ринку, а саме: домоволодіння (житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
22 червня 2007 року між позивачем та відповідачем укладено договір іпотеки нерухомого майна, за умовами якого в забезпечення виконання зобов`язання в іпотеку банку було передано предмет іпотеки, а саме:
-домоволодіння (житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами), загальною площею 312,80 кв.м, житловою площею 98,40 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;
У зв`язку із невиконанням належним чином ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором, позивачем було подано позовну заяву про стягнення заборгованості до Рівненського міського суду Рівненської області.
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 05 жовтня 2012 року у справі № 1715/2315/12 позовні вимоги Публічного Акціонерного Товариства «Універсал Банк» про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором на загальну суму в розмірі 2 112 674,57 грн. задоволено.

На виконання рішення суду, було видано виконавчий лист № 1715/2315/12 від 01.04.2013 року Рівненського міського суду Рівненської області, що був пред`явлений на примусове виконання до приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Ярмошевич Н.О.

В ході проведення виконавчих дій по ВП № 60894618, приватним виконавцем було встановлено, що у боржника наявне нерухоме (іпотечне) майно, яке належить боржнику ОСОБА_1 на праві власності, а саме: домоволодіння (житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами) за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянки площею 0,1006 га, кадастровий номер - :01:071:0097, які перебувають в іпотеці у АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК».

В рамках подальшого примусового виконання ВП № 60894618, було описано та арештовано нерухоме майно (предмет іпотеки), а саме: домоволодіння (житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами) та земельну ділянку площею 0,1006 га, кадастровий номер - :01:071:0097, з метою проведення процедури її реалізації та погашення заборгованості за виконавчим листом № 1715/2315/12 від 01.04.2013 року.

22.05.2020 року електронні торги не відбулись, тому Позивач скористався нормами частини 1 ст. 49 ЗУ «Про іпотеку», та звернувся до приватного виконавця з відповідною заявою про залишення за собою нереалізованого предмета іпотеки в рахунок погашення боргу.

28.05.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Рівненської області Ярмошевич Н.О. складено акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу.

11 червня 2020 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Загривою І.О. було проведено державну реєстрацію права власності на нерухоме майно: домоволодіння (житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами) загальною площею 312,80 кв.м, житловою площею 98,40 кв.м та земельну ділянку площею 0,1006 га, кадастровий номер - :01:071:0097, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , за позивачем, номер запису про право власності: 36847621 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (витяг № 212215054 від 11 червня 2020 року).

Також з метою встановлення кола зареєстрованих осіб у домоволодінні (житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами) що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , позивач звертався із запитом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Банахова Ю.Н. На даний запит отримано відповідь про те, що у згаданому вище домоволодінні зареєстрований: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В жовтні 2023 року позивачем було направлено вимогу відповідачу про добровільне виселення з власності банку: домоволодіння АДРЕСА_1 , та усунення перешкод у користуванні власністю у зв`язку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки та набуття позивачем права власності.

Отже, позивач з 11 червня 2020 року є власником домоволодіння АДРЕСА_1 (стара назва - Трактористів) з відповідним правом володіння, але без права на користування своїм майном та права на розпорядження таким в зв`язку із наявністю в такому зареєстрованого та фактично проживаючого ОСОБА_1 .

Таким чином, відповідач фактично проживає, зареєстрований за адресою місцезнаходження нерухомого майна, що належить на праві власності позивачу, однак на даний момент жодних правових підстав для цього немає, а відтак підлягає виселенню без надання іншого житлового приміщення.

За таких обставин позивач просить виселити без надання іншого житлового приміщення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з домоволодіння АДРЕСА_1 , загальною площею 312,8 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) та стягнути понесені судові витрати у розмірі 3 028,00 грн.

Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, однак до суду не з"явився повторно, причин неявки не повідомив та не подав заяву про розгляд справи у свою відсутність. Відзиву на позовну заяву не подав.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час та дату розгляду справи належним чином.

За таких обставин, в зв"язку із повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого відповідача на підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши в судовому засіданні надані письмові докази, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 22 червня 2007 року між Відкритим Акціонерним Товариством «Банк Універсальний» (надалі Банк) та ОСОБА_1 (надалі Позичальник) був укладений кредитний договір № 07-324-КФ-2007 (на придбання майна), відповідно до пункту 1.1 якого Кредитор зобов`язується надати Позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 221 000,00 доларів США, а Позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути Кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 13,5% в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. Строк кредитування за цим договором становить період з дати надання Кредитором кредиту позичальнику по 21 червня 2027 року. Цільове призначення виданого кредиту: на придбання майна, а саме: домоволодіння (житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

22 червня 2007 року між Відкритим Ткціонерним Товариством «Банк Універсальний», Іпотекодержателем, та ОСОБА_1 , Іпотекодавцем, укладено договір іпотеки нерухомого майна, за умовами якого Іпотекодавець передав в іпотеку наступне нерухоме майно, а саме:

-домоволодіння (житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами), загальною площею 312,80 кв.м, житловою площею 98,40 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

-земельна ділянка, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування будинку та господарських будівель, площею 0,10 га, кадастровий номер :01:071:0097, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 05 жовтня 2012 року у справі № 1715/2315/12 позовні вимоги Публічного Акціонерного Товариства «Універсал Банк» про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором на загальну суму в розмірі 2 112 674,57 грн. задоволено.

На виконання рішення суду, було видано виконавчий лист № 1715/2315/12 від 01.04.2013 року Рівненського міського суду Рівненської області, що був пред`явлений на примусове виконання до приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Ярмошевич Н.О.

В ході проведення виконавчих дій по ВП № 60894618, приватним виконавцем було встановлено, що у боржника наявне нерухоме (іпотечне) майно, яке належить боржнику ОСОБА_1 на праві власності, а саме: домоволодіння (житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами) за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянки площею 0,1006 га, кадастровий номер - :01:071:0097, які перебувають в іпотеці у АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК».

В рамках подальшого примусового виконання ВП № 60894618, було описано та арештовано нерухоме майно (предмет іпотеки), а саме: домоволодіння (житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами) та земельну ділянку площею 0,1006 га, кадастровий номер - :01:071:0097, з метою проведення процедури її реалізації та погашення заборгованості за виконавчим листом № 1715/2315/12 від 01.04.2013 року.

22.05.2020 року електронні торги не відбулись, тому Позивач скористався нормами частини 1 ст. 49 ЗУ «Про іпотеку», та звернувся до приватного виконавця з відповідною заявою про залишення за собою не реалізованого предмета іпотеки в рахунок погашення боргу.

28.05.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Рівненської області Ярмошевич Н.О., складено акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу.

11 червня 2020 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Загривою І.О. було проведено державну реєстрацію права власності на нерухоме майно: домоволодіння (житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами) загальною площею 312,80 кв.м, житловою площею 98,40 кв.м та земельну ділянку площею 0,1006 га, кадастровий номер - :01:071:0097, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , за позивачем, номер запису про право власності: 36847621 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (витяг № 212215054 від 11 червня 2020 року).

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, власником домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 є Публічне Акціонерне Товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК».

Позивач звертався з письмовою вимогою до відповідача про добровільне виселення та усунення перешкод у здійсненні права власності.

Стаття 15 ЦК України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно принципу диспозитивності, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 47 Конституції України, ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно частини четвертої статті 9 Житлового кодексу України, ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як на підставі і в порядку, передбаченому законом.

Статтею 317 ЦК України встановлено, що власникові належить право володіння, користування і розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Положеннями ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 9 ЖК України передбачено, що ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом, житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони використовуються проти їх призначення або з порушенням прав інших громадян.

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 Цивільного кодексу України), тому дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном (неподільним об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості), що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами такого боржника у порядку, встановленому цим Законом.

За положеннями ч.ч. 1, 4 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання абоненалежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Частиною 1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

Нормою, яка встановлює порядок виселення із займаного житлового приміщення, є стаття 109 ЖК України, у частині першій якої передбачені підстави виселення, а у частині третій - порядок виселення громадян.

За змістом ч. 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та ч. 3 ст. 109 ЖК України, після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов`язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 109 ЖК України, громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики)банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

Таким чином, ч. 2 ст. 109 ЖК України встановлює загальне правило про неможливість виселення громадян без надання іншого жилого приміщення. Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на жиле приміщення, придбане громадянином за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою цього жилого приміщення.

Таким чином, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що під час ухвалення судового рішення про виселення мешканців на підставі ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» підлягають застосуванню як положення ст. 40 цього Закону, так і норма ст.109 ЖК України.

Отже, за змістом цих норм особам, яких виселяють з жилого будинку (жилого приміщення), що є предметом іпотеки, у зв`язку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, інше постійне житло надається тільки в тому разі, якщо іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд України у постанові від 14 грудня 2016 року у справі № 6-1141цс16.

Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постановах від 10 жовтня 2019 року у справі № 295/4514/16 та від 12 квітня 2021 року у справі № 310/2950/18 дійшла висновків, що обмеження права власника, який набув жиле приміщення за результатами звернення стягнення на предмет іпотеки, на підставі статті 109 ЖК Української РСР та статті 40 Закону України «Про іпотеку», є передбачуваними. Тлумачення частини другої статті 109 Житлового кодексу УРСР з урахуванням глави 26 Цивільного кодексу України та положень статті 379 Цивільного кодексу України свідчить, що виселення без надання іншого жилого приміщення відбувається у тому разі, якщо саме це жиле приміщення було придбане за кредитні кошти. У разі якщо предмет іпотеки набувався іпотекодавцем не за рахунок отриманих кредитних коштів, то виселення з вказаного житлового приміщення без надання іншого жилого приміщення не допускається.

У постанові Верховного Суду України від 21 грудня 2016 року у справі № 6-1731цс16 та у постанові Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі № 753/72/17 зроблено висновки про те, що під час ухвалення судового рішення про виселення мешканців при зверненні стягнення на жиле приміщення застосовуються як стаття 40 Закону України «Про іпотеку», так і стаття 109 Житлового кодексу УРСР у редакціях, чинних на час виникнення спірних правовідносин.

Судом встановлено, що позивач Публічне акціонерне товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК» є власником домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . За даною адресою зареєстрований та проживає відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач добровільно не звільнив житлове приміщення після направлення вимоги позивача та жодним іншим чином не відреагував на спроби позивача вирішити в добровільному порядку звільнення житлового приміщення.

За таких обставин, враховуючи те, що матеріали справи підтверджують надання позивальнику ОСОБА_1 221 000,00 доларів США кредиту на придбання нерухомості та за відсутності інших доказів, які могли б спростувати придбання спірного майна за кредитні кошти, суд вважає доведеним факт купівлі ОСОБА_1 спірного житла за кредитні кошти та передання такого в іпотеку задля гарантій виконання основного зобов`язання.

У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи із вищевикладеного, суд, оцінивши докази надані у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до ст. 89 ЦПК України, дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви до суду у розмірі 3 028 грн.

Керуючись ст.ст. 41, 47 Конституції України, ст. 109 ЖК України, ст.ст. 1, 33, 39, 40 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 16, 182, 316, 317, 386, 391 ЦК України, ст.ст. 141, 223, 258, 259, 264, 265, 273, 280, 281, 282, 284, 289, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про виселення без надання іншого житлового приміщення задовольнити.

Виселити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з домоволодіння АДРЕСА_2 , загальною площею 312,8 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) без надання іншого житлового приміщення.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області 29.01.1999 року, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь АТ «Універсал Банк» (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, ) судовий збір в розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Рівненського апеляцiйного суду через Рiвненський мiський суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: АТ «Універсал Банк» (м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, код ЄДРПОУ - 21133352).

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області 29.01.1999 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ).

Суддя Рівненського

міського суду Тимощук О.Я.