Провадження №2/447/48/24
Справа №447/2207/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

20.02.2024 Миколаївський районний суд Львівської області в складі судді Павліва В. Р., за участю секретаря судового засідання Стронської Р.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві Львівської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Алєксєєва Ганна Миколаївна, про визнання недійсними договорів дарування,

представниця позивачки: адвокатеса Киришко О.П.

представник відповідача: адвокат Ощипок В.С.

встановив:

18.07.2023 представниця позивачки ОСОБА_1 адвокатеса Киришко Оксана Вікторівна звернулася в Миколаїський районний суд Львівської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя сторона, що не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Алєксєєва Ганна Миколаївна, про визнання недійсними договорів дарування № 494 від 13.07.2022 та №505 від 14.07.2022. Позивачкою заявлено наступні позовні вимоги: визнати недійсним договір дарування 1/2 частки земельної ділянки та житлового будинку укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений 13.07.2022 приватним нотаріусом Алєксєєвою Г.М., зареєстрований в реєстрі за №494; визнати недійсним договір дарування земельної ділянки укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений 14.07.2022 приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Алєксєєвою Г.М., зареєстрований в реєстрі за № 505; скасувати запис про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно на 1/2 частки земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , здійснений 14.07.2022 року приватним нотаріусом Алєксєєвою Г.М., індексний номер:64180141 від 14.07.2020; скасувати запис про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно на 1/2 частину будинку за адресою: АДРЕСА_2 , здійснений 13.07.2022 приватним нотаріусом Стрийського нотаріального округу Львівської області Алєксєєвою Ганною Миколаївною, індексний номер: 64163122 від 13.07.2022, стягнути судові витрати з відповідача.

В обгрунтування позовних вимог покликається на таке. 14.07.2022 між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 укладено договір дарування 1/2 частки земельної ділянки, відповідно до якого ОСОБА_1 безоплатно передала, а ОСОБА_2 прийняв у дар 1/2 частку земельної ділянки загальною площею 0,2111 га, кадастровий номер :01:002:0116, цільового призначення: 01.03 для ведення особистого селянського господарства. Земельна ділянка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належала ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №052555 виданого 06.04.2006 Березинською сільською радою.

13.07.2022 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір дарування 1/2 частки земельної ділянки та житлового будинку, відповідно до якого ОСОБА_1 передала, а ОСОБА_2 прийняв у дар належні дарувальниці 1/2 частку житлового будинку разом з відповідною частиною господарських будівель та споруд, та 1/2 земельної ділянки площею 0,1808 га, кадастровий номер :01:002:0045, цільове призначення: 02.01 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Позивачка заперечує укладення договорів, оскільки такі були укладені проти її волі із застосуваням до неї з боку відповідача фізичного та психологічного насильства. Покликається на те, що з початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України ОСОБА_3 (невістка), ОСОБА_4 (онук), ОСОБА_5 (онука), які зареєстровані та проживали за однією з нею адресою, проживають за межами України. Також за цією адресою зареєстрований та проживає ОСОБА_2 .

Наголошує, що відповідач неодноразово вчиняв по відношенню до ОСОБА_1 насильство, що підтверджує онук ОСОБА_1 ОСОБА_6 . Скориставшись моментом відсутності на території України інших дітей позивачки, ОСОБА_2 ввів в оману позивачку звернувшись до приватного нотаріуса Алєксєєвої Г.М., а саме під тиском майбутньої фізичної розправи у разі відмови, таким чином примусив підписати договори дарування №494 та №505.

На момент підписання договорів позивачці було 80 років.

Підтвердженням того, що позивачка не мала наміру укладати договори дарування є те, що 20.08.2021 вона склала заповіт, відповідно до якого усе майно ОСОБА_1 , де б воно не було і з чого б воно не складалося у випадку смерті ОСОБА_1 заповідається ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вказане свідчить, що позивачка не планувала передавати у власність ОСОБА_2 майно за власною волею та не планувала укладати договори дарування земельної ділянки та житлового будинку.

Зазначає, що відповідач продовжує погрожувати позивачці, неодноразово виганяв її із дому, зловживає спиртними напоями. Після укладення договору дарування позивачка залишилась фактично проживати у будинку (літній кухні), передача вказаного будинку відповідачу фактично не відбулася. Наголошує, що будь-якого іншого житла у неї не має. У силу похилого віку вона потребує догляду та сторонньої допомоги. Представниця позивачки просила суд визнати

19.07.2023 суд позовну заяву залишив без руху, надав позивачці строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

28.07.2023 від представниці позиваки адвокатеси Киришко О.В. надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, долучено квитанції про сплату судового збору.

01.08.2023 суд відкрив провадження у справі, постановив ухвалу про відкриття провадження, призначив справу до розгляду у порядку загального позовного провадження та призначив у справі підготовче судове засідання.

Ухвалу суду про відкриття провадження, копія позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу було надіслано відповідачу за адресою його реєстрації та приватному нотаріусу Алєксєєві Г.М..

18.11.2023 від представника відповідача адвоката Ощипка В.С. надійшло клопотання про поновлення строку для подання доказів, а саме відповіді на адвокатський запит та долучено копію відповіді № А.з 45/50/01-23 від 06.09.2023 начальника ВП №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області.

Від представниці позивачки адвокатеси Киришко О.В. надійшло клопотання про поновлення строку для подання доказів та долучення документів до матеріалів справи, а саме довідки.

Від відповідача ОСОБА_2 та його представника адвоката Ощипка В.С. відзив на позовну заяву не надходив. Відповідач ОСОБА_2 у судові засідання не з`являвся, жодних пояснень не надавав.

12.09.2023 від приватного нотаріуса Алєксєєвої Г.М. надійшов лист про розгляд справи без її присутності. Просила суд розглянути справу на власний розсуд, зазначила, що зацікавленості у розгляді справи не має.

26.09.2023 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

13.12.2023, 29.01.2024 від представника відповідача адвоката Ощипка В.С. надійшли клопотання про поновлення строку для подання відповідей на адвокатські запити.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що коли підписувала документи, то вважала, що підписує заповіт на випадок смерті, не мала на меті укладати договори дарування. Коли приїхав нотаріус, то син наполягав на укладенні договорів дарування, а вона заперечувала, пояснила, що такі договори не підпише. Зазначила, що нотаріус у них вдома був кілька разів, та вона наполягала на підписанні заповіту. Підписані документи син відібрав. Наголосила, що жила та живе у великому страху, бо син п`є, скандалить, виганяв її з дому, б`є її, зробив її калікою, вона часто замикається на ключ у власній кімнаті.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_7 оголосила присягу свідка, попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази. Пояснила суду, що про вказані договори дарування не знала, бо матір склала заповіт на неї. Мама сказала їй, що коли підписувала документи не знала, що підписує, хотіла написати заповіт, а що підписала сама не знає. В основному за мамою здійснює догляд вона та старший син позивачки, який перебуває зараз за кордоном. Відповідач та його колишня дружина догляд за ОСОБА_1 ніколи не здійснювали. Пояснила, що брат ОСОБА_8 неодноразово піднімав руку на неї особисто та на їхню матір. У поліцію вона зверталася, а саме у м. Новий Розділ, заяву від неї відбирав працівник поліції ОСОБА_9 . Після цього випадку брат поїхав у Польщу і вдома у мами було пів року спокою.

Про те, що ОСОБА_1 писала заповіт у 2005 році ОСОБА_7 не знала, бо і тоді він був написаний під тиском брата та його жінки. Брат дорікав мамі, що якщо вона не пише на нього заповіт, то з жінкою у нього не складеться життя.

Щодо відносин мами і брата повідомила, що фактично вони проживають у одному будинку, але через постійні сварки, перебування ОСОБА_10 у стані сп`яніння мама втікає з дому, інколи спить у сусідів, якось у сусідів спала тиждень. Крім того сусіди дзвонять до неї, про те, що вдома сварки і потрібно рятувати маму.

Про заповіт складений у 2005 році дізналась коли ОСОБА_8 почав дуже бити маму, а саме літом 2022.

Про договір дарування ОСОБА_11 дізналась влітку 2023, коли мамі провіряли слуховий апарат. А саме ОСОБА_1 повідомила, що підписала документи та не знає які саме.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_6 оголосив присягу та був повідомлений про кримінальну відповідальність за повідомлення завідомо не правдиві покази. У нього відносини з бабою ОСОБА_1 хороші, а у баби з дядьком ОСОБА_12 напружені, вони постійно сваряться. Коли він приїжджає до баби, то часто помічає, що вона плаче. Одного разу бачив, як дядько вдарив бабу. Про те, що баба підписувала якісь документи дізнався коли возили слуховий апарат на провірку. Баба ніколи не казала, що хоче записати будинок на дядька. Вони часто сваряться, баба живе у страху, замикається у своїй кімнаті, бо боїться дядька який п`є. Бувало, що баба втікає з будинку та спить у сусідів, оскільки боїться дядька. Про те, що підписувала з дядьком якісь документи ОСОБА_1 повідомила приблизно на початку червня.

Представниця позивачки адвокатеса Киришко О.В. позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила такі задовольнити. Пояснила, що позивачка підписувала договори проти власної волі, а саме під приводом психологічного та фізичного насильства. Коли підписувала договір дарування не була поінформована, що це саме договір дарування. Крім того позивачка неодноразово наголошувала, що підпише заповіт. Просить врахувати, що ОСОБА_1 не бачить без окулярів, а договори підписувала без них та не мала можливості прочитати документи. Крім того, і на даний момент ОСОБА_1 не має на меті передавати майно ОСОБА_2 , оскільки він зловживає алкоголем, погрожує знищити будинок.

Представник відповідача адвокат Ощипок Володимир Степанович у судовому засіданні пояснив, що його клієнт заперечує позовні вимоги у повному обсязі. Зазначив, що позивач предметом позову вказав визнання недійсними договорів дарування №494 від 14.07.2022 та №505 від 13.07.2022, однак відповідно до документів долучених до позовної заяви такі не укладались, наявні договори №494 від 13.07.2022 та №505 від 14.07.2022. Таким чином вважає, що позивачка не уточнила позовні вимоги, а тому предмет позову відсутній.

Вважає, що покликання позивачки на те, що договори були укладені проти її волі із застосуванням щодо неї з боку відповідача фізичного та психологічного тиску жодним чином не підтверджуються. Також це не підтверджується свідченнями позивачки та поданими доказами стороною позивачки. Вважає, що покликання представниці позивачки про те, що позивачка мала намір укласти договір довічного утримання теж не має жодного підтвердження. Наголосив, що сторона позивача не надала підтверджень, що стосуються зловживання відповідачем алкогольними напоями чи вчинення знущань стосовно матері. Крім того звернув увагу суду на те, що ОСОБА_2 тривалий час перебував за кордоном, а відповідно сімейне насильство не міг вчиняти.

Клопотань щодо допиту свідків чи долучення будь-яких інших доказів представник відповідача не подавав.

Суд встановив:

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.07.2001 посвідченого державним нотаріусом Алєксєєвою Г.М., ОСОБА_1 є спадкоємицею майна ОСОБА_13 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Спадкове майно, яке складається із 1/2 житлового будинку разом з відповідною частиною господарських будівель, розташованого на земельній ділянці земель Березинської сільської ради, що знаходиться в АДРЕСА_3 . Свідоцтво на право на спадщину зареєстровано в реєстрі за №86.

Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серія №052554 державний акт на право власності на земельну ділянку видано ОСОБА_1 06.04.2006 Березинською сільською радою на підставі рішення Березинської сільської ради 19 сесії 4 скликання від 03.03.2006 №201.

Відповідно до копії заповіту від 11.11.2005 ОСОБА_1 заповіла ОСОБА_2 на випадок її смерті належну їй 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_3 .

Відповідно до копії заповіту від 20.08.2021 ОСОБА_1 усе майно, де б воно не було і з чого б не складалося, і взагалі все те, що їй належатиме на день смерті і на що за законом матиме право заповідає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до копії довіреності від 21.05.2022 ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_2 бути її представником, зокрема представляти її інтереси Львівському державному нотаріальному архіві з питань отримання дублікату Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 26.07.2001 Миколаївською державною нотаріальною конторою Львівської області за реєстровим номером №2121, після смерті ОСОБА_13 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , спадкова справа №610/1998; представляти інтереси з питань виготовлення технічної документації із землеустрою на земельні ділянки будь-якого цільового призначення розташованих у АДРЕСА_3 .

Відповідно до копії договору дарування 1/2 частки земельної ділянки та житлового будинку від 13.07.2022 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 передала ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у дар належні дарувальниці на праві власності 1/2 частку житлового будинку разом з відповідною часткою господарських будівель та споруд, та 1/2 частку земельної ділянки загальною площею 0,1808 га, кадастровий номер :01:002:0045, цільове призначення:02.01 для будівництва та обслуговування житлового будинку , господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , а обдаровуваний прийняв дар. Договір зареєстрований у реєстрі під № 494.

Відповідно до копії договору дарування 1/2 частки земельної ділянки від 14.07.2022 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 передала ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у дар 1/2 частку земельної ділянки загальною площею 0,2111 га, кадастровий номер :01:002:0116, цільове призначення: 01.03 для ведення особистого селянського господарства. Земельна ділянка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Договір зареєстрований у реєстрі під №505.

Відповідно до копії довідки №270/22 від 06.07.2023 виданої виконавчим комітетом Новороздільської міської ради ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 і має такий склад сім`ї: ОСОБА_2 (син), ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 (невістка), ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_2 (онук), ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ОСОБА_5 (онука), ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Відповідно до копії відповіді начальника ВП №2 Стрийського РУП Нестерука С. на адвокатський запит ОСОБА_14 , у період часу з 01.01.2021 по 05.09.2023 заяв та повідомлень щодо скарг (заяв) на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у ВнП №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області не надходило.

Відповідно до копії довідки №210 від 30.11.2023, яка видана ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 її сім`я у 2021 році перебувала на обліку у відділенні соціальної роботи із сім`ями, дітьми та молоддю, що перебувають у складних життєвих обставинах та потребують сторонньої допомоги Новороздільського територіального центру соціального обслуговування у зв`язку із домашнім насильством (психологічним) з боку сина ОСОБА_2 .

Згідно копії відповіді заступника начальника управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції на адвокатський запит ОСОБА_14 , станом на 28.11.2023, згідно інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», відсутні відомості щодо складення протоколів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно копії відповіді виконавчого комітету Новороздільської міської ради на адвокатський запит ОСОБА_14 , впродовж останніх трьох років у виконавчий комітет Новороздільської міської ради заяв (скарг) на мешканця с. Березина, Стрийського р-ну Львівської області ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не надходило.

Згідно відповіді Новороздільського територіального центру соціального обслуговування на адвокатський запит ОСОБА_14 , 24.09.2021 до Новороздільського територіального центру соціального обслуговування у відділення соціальної роботи з сім`ями, дітьми та молоддю, що перебувають у складних життєвих обставинах зверталася ОСОБА_7 з письмовою заявою за допомогою. Заявниця вказувала, що її брат ОСОБА_2 вчиняв напад на матір та викрав документи на будинок.

Згідно відповіді Адміністрації Держприкордонслужби України на адвокатський запит ОСОБА_14 , ОСОБА_2 у період часу з 01.01.2020 по 13.09.2023 неодноразово здійснював перетин державного кордону, а саме: 19.03.2021 виїзд; 13.06.2021 в`їзд; 23.07.2021 виїзд; 03.02.2022 в`їзд; 22.02.2022 виїзд;23.02.2022 в`їзд.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, покази свідків прийшов до таких висновків.

Згідно ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Презумпція правомірності правочину означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що зумовлює набуття, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків, доки ця презумпція не буде спростована. Спростування презумпції правомірності правочину відбувається тоді, коли недійсність правочину прямо встановлена законом ( тобто має місце його нікчемність); якщо він визнаний судом недійсним, тобто існує рішення суду, яке набрало законної сили ( тобто оспорюваний правочин визнаний судом недійсним).

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Представниця позивачки як підставу недійсності вчиненого позивачкою правочину (договори дарування) зазначає ст.231 ЦК.

Відповідно до ст.231 ЦК правочин, вчинений особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи, визнається судом недійсним.

Відповідно до ст. 229233 ЦК України правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Відповідно до ст.ст. 203, 717 ЦК України договір дарування вважається укладеним, якщо сторони мають повне уявлення не лише про предмет договору, а й досягли згоди щодо всіх його істотних умов.

Договір дарування вважається укладеним, якщо сторони мають повне уявлення не лише про предмет договору, а й досягли згоди щодо всіх його істотних умов. Отже, особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести на підставі належних і допустимих доказів, у тому числі пояснень сторін і письмових доказів, наявність обставин, які вказують на помилку неправильне сприйняття нею фактичних обставин правочину, що вплинуло на її волевиявлення, дійсно було і має істотне значення.

Обставинами, які можуть свідчити про відсутність волевиявлення на укладення договору дарування житла, є: вік позивача, його стан здоров`я та потреба у зв`язку із цим у догляді й сторонній допомозі; наявність у позивача спірного житла як єдиного; відсутність фактичної передачі спірного нерухомого майна за оспорюваним договором дарувальником обдаровуваному та продовження позивачем проживати у спірній квартирі після укладення договору дарування.

Крім того, після укладення договору дарування позивачка, не маючи у власності жодного іншого житла, не залишила місце свого постійного проживання, яке наче, за твердженням відповідача, добровільно передала йому у дар.

Судом встановлено, що під час підписання договорів дарування у позивачки було відсутнє волевиявлення саме на укладення договорів дарування. Позивачка не заперечувала, що додому приїжджав син з нотаріусом, та переконував (морально тиснув, погрожував) укласти договір дарування, проте вона наполягла написати заповіт на випадок своєї смерті ( ОСОБА_1 була переконана, що підписує заповіт). Відеозапису вчинення нотаріальної дії суду не надано. Зазначила, що і заповіт підписувала під тиском, оскільки боялась сина з яким залишається в будинку сама, оскільки інші діти з нею не проживають ( один син проживає за кордоном, другий син в Києві, а донька у ОСОБА_15 ). Наголосила, що син ОСОБА_8 та його сім`я (дружина та діти) проживали разом з нею, проте сім`я його покинула, а тому на даний момент фактично вони проживають вдвох. Коли підписувала документи не перечитувала, оскільки окулярів не мала та була певна, що нею підписується заповіт.

Вчинення тиску на позивачку з боку відповідача підтверджується показами свідків, які покази дали під присягою та засвідчили, що ОСОБА_2 протягом тривалого часу вчиняє домашнє насильство відносно своєї матері, свідками вчинення такого насильства була донька ОСОБА_1 ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . Внаслідок вчинення фізичного та психологічного насильства ОСОБА_1 втікає з будинку за місцем проживання.

Факт вчинення насильства ОСОБА_2 та перебування позивачки ОСОБА_1 під психологічним та фізичним впливом сина також підтверджується довідкою Новороздільського територіального центру соціального обслуговування, відповідно до якої сім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у 2021 році перебувала на обліку у відділенні соціальної роботи із сім`ями, дітьми та молоддю, що перебувають у складних життєвих обставинах та потребують сторонньої допомоги Новороздільського територіального центру соціального обслуговування у зв`язку з домашнім насильством з боку сина ОСОБА_2 .

Суд бере до уваги, що позивачка не зважаючи на свій похилий вік з`явилась у судове засідання маючи представника та бажала надати суду особисто пояснення у яких наголошувала, що роками живе у страху від сина, який чинить відносної неї тиск, як психологічного характеру, так і фізичного, звинувачує її у розлученні з дружиною (оскільки вона позивачка та син, якому належить 1/2 частина будинку не хочуть переписати на нього будинок) та у страху підписувала документи.

Покликання представника відповідача на відповіді на запити із ВП №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області та Департаменту патрульної поліції у Львівській області, відповідно до яких відносно ОСОБА_2 протоколи про адміністративні правопорушення не складались, не підтверджують того факту, що підписання договору відбулось без тиску та примусу на позивачку ОСОБА_1 . Такі відповіді характеризують ОСОБА_2 з позитивної сторони, проте не спростовують вчинення ним домашнього насильства відносно матері.

Суд бере до уваги те, що потерпілі, які страждають від домашніх кривдників із заявами про вчинення домашнього насильства у ВП, прокуратуру чи соціальні служби звертаються в поодиноких випадках та відсутність заяв у поліції не підтверджує того, що таке насильство не вчинялось. Натомість вчинення насильства щодо ОСОБА_1 , внаслідок якого позивачкою було підписано договори, доводиться показами свідків (покази дані під присягаю, а тому суд не може не брати їх до уваги).

З сторони відповідача свідки не заявлялись та судом не допитувались. Крім того, відповідачем жодних доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 мала волю та бажання на укладення договорів дарування не надано.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання недійсними договорів дарування є підставними та підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, то у задоволенні таких слід відмовити, заважаючи на таке.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» запис про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень держаними реєстраторами вноситься до Державного реєстру прав у разі скасування на підставі рішення суду:

- рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень;

- документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень;

- скасування записів про проведену державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Таким чином, оскільки суд визнав договори дарування недійсними, рішення суду є документом на підставі якого держаний реєстратор зможе внести записи до Державного реєстру прав, а відповідно записи про реєстрацію будуть змінені, а їх скасування є безпідставним. Для внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав заявник подає органу державної реєстрації прав або нотаріусу, заяву та рішення суду, що набрало законної сили. Скасування запису здійснюється у строк що не перевищує 2 години з часу реєстрації відповідної заяви в Державному реєстрі прав (п. 100 постанови Великої Палати Верховного Суду від 7 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц).

Тому заявляючи вимоги про скасування записів про реєстрацію права власності представницею позивача обрано неефективний спосіб захисту прав позивачки.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог (дві вимоги) з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) гривень 20 копійок.

Крім того у позовній заяві позивачкою заявлено розмір витрат на правничу правову допомогу, а саме 15000 грн. До закінчення судових дебатів представницею позивачки не надано доказів щодо понесення вказаних витрат. До матеріалів позовної заяви долучено лише ордер на надання правничої правової допомоги ОСОБА_1 адвокатесою Киришко Оксаною Петрівною, жодних інших документів (актів виконаних робіт, договору про надання правової допомоги) суду не надано.

Таким чином, суд приходить до переконання, що витрати на правову допомогу не підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. 11, 203, 204, 215, 216, 229-233, 257, 717 ЦК України, ст. 2, 5, 10-13, 15, 16, 81, 89, 133, 141, 258-259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Алєксєєва Ганна Миколаївна, про визнання недійсними договорів дарування задовольнити частково.

Визнати недійсним договір дарування 1/2 (однієї другої) частки земельної ділянки та житлового будинку укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений 13.07.2022 приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Алєксєєвою Г.М. зареєстрований в рєстрі за №494.

Визнати недійсним договір дарування 1/2 (однієї другої) частки земельної ділянки та житлового будинку укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений 14.07.2022 приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Алєксєєвою Г.М. зареєстрований в рєстрі за №505.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) гривень 20 копійок на користь ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 01.03.2024.

Суддя Павлів В. Р.