Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/1601/24
Провадження № 2/542/469/24
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

02 вересня 2024 року селище Нові Санжари

Суддя Новосанжарського районного суду Полтавської області Шарова-Айдаєва О.О., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області, третя особа: Виконавчий комітет Новосанжарської селищної ради, про визнання права власності на реконструйоване нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

28 серпня 2024 року представник позивача, адвокат Хлистун Ірина Миколаївна, звернулась до Новосанжарського районного суду Полтавської області через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему «Електронний суд» в інтересах ОСОБА_1 з позовною заявою до Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області, третя особа: Виконавчий комітет Новосанжарської селищної ради, в якій просила: визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) право власності на: житловий будинок (літ. Г-2) загальною площею 161, 9 кв. м, літніх кухонь (літ. А, а, Б, б1), погріб (літ. б), сарай (літ. Д), колодязь питний (літ. № 1), огорожу (літ. №2), ворота огорожі (літ. № 3), які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статтям 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 175 ЦПК, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 176 ЦПК, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

З матеріалів справи вбачається, що позовна заява не містить визначеної ціни позову, і за змістом такої позовної заяви представник позивача помилково прийшов до висновку про те, що заявлені позовні вимоги є вимогами немайнового характеру.

Отже, позивачем має бути вказана ціна позову з урахуванням вимог пункту 2 частини 1 статті 176 ЦПК України, виходячи з загальної вартості майна, на яке позивач просить визнати право власності.

Відповідно до частини 4 статті 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, встановлюється ставка судового збору - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028,00 грн.

Отже, позивач повинен був сплатити судовий збір за майнову вимогу у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом позовної заяви представником позивача заявлено клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору або надання відстрочки для його сплати до моменту винесення рішення.

В обґрунтування клопотання представником позивача зазначено про те, що ОСОБА_1 є особою похилого віку, пенсіонеркою та отримує державну соціальну допомогу у розмірі 3593 грн 27 коп., у зв`язку із чим має скрутне матеріальне становище та на даний час у неї відсутні грошові кошти, необхідні для сплати судового збору, розмір якого для неї є непомірно великим.

Вирішуючи питання про наявність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Частиною 3 цієї статті встановлено, що з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Із матеріалів справи встановлено, що представником позивача на підтвердження скрутного матеріального стану позивача надано такі докази: копію відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 26.04.2024 щодо ОСОБА_1 , де вказано, що за період із 3 кварталу 2023 року по 4 квартал 2023 року інформація щодо джерел/ сум нарахованого (виплаченого) доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків відсутня (а.с. 35) та копію довідки про доходи № 2559 1155 9354 1380, виданої пенсіонеру ОСОБА_1 про те, що вона перебуває на обліку у Відділі обслуговування громадян № 11 (сервісний центр) і отримує пенсію за віком, зокрема: з грудня 2023 року по травень 2024 року загальний розмір пенсії склав 20760 грн 27 коп. (а.с. 44).

Поряд із цим, незважаючи на вказані обставини, суд не вважає їх такими, що підтверджують незадовільний майновий стан позивача.

Зокрема, в матеріалах справи відсутні відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період із січня 2024 року по дату подачі позовної заяви до суду - 28 серпня 2024 року, а також відомості про отриману пенсію у період з червня по серпень 2024 року.

Суд беззаперечно погоджується з тим, що тяжкий майновий стан позивача може бути підставою для зменшення судового збору або звільнення від його сплати, проте для прийняття відповідного рішення суду необхідні документальні докази, на які можливо посилатися у цьому рішенні.

За наведений обставин, суд зазначає про відсутність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору або для відстрочки його сплати.

Як встановлено в частині 1 статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, дану позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків, зокрема, для надання до суду позовної заяви із зазначенням ціни позову згідно з вимогами пункту 2 частини 1 статті 176 ЦПК України, та документу про сплату судового збору у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з урахуванням подання позовної заяви в електронній формі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 19, 187, 189, 197, 260, 261, 274 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області, третя особа: Виконавчий комітет Новосанжарської селищної ради, про визнання права власності на реконструйоване нерухоме майно, - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, про що повідомити позивача.

Недоліки усунути шляхом надання до Новосанжарського районного суду Полтавської області:

- позовної заяви із зазначенням ціни позову згідно з вимогами пункту 2 частини 1 статті 176 ЦПК України, а також документу про сплату судового збору у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з урахуванням подання позовної заяви в електронній формі.

Позивачу роз`яснити, що в разі невиконання вказаних недоліків, дана позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О.О. Шарова-Айдаєва