Справа №705/4632/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2024 року м.Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі судді Піньковського Романа Володимировича, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

У С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Яроміч О.В. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 15 травня 2004 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Через постійні конфлікти, суперечки спільне життя стало неможливим. Кожен із подружжя має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У зв`язку з цим шлюбні стосунки були фактично припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі.

За наведених обставин шлюб між сторонами носить лише формальний характер, примирення неможливе. Сім`я фактично розпалась, в зв`язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні розлучення.

Враховуючи викладене, просить суд шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зареєстрований 15.05.2004 в Уманському відділі державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що складений відповідний актовий запис №151 - розірвати. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Ухвалою судді від 02.09.2024 у справі відкрито провадження та призначений розгляд за правилами спрощеного провадження без виклику сторін, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі.

На адресу суду представником відповідача ОСОБА_2 - адвокатом Спірідоновим В.В. направлено заяву про надання строку на примирення, в обґрунтування зазначає, що в наслідок того, що з початку повномасштабного вторгнення рф на територію України позивачка разом з дітьми з метою уникнення загроз життю виїхала за межі України і на даний час постійно перебуває у Республіці Польща, а підтримання подружніх відносин на відстані ускладнено, а тому час від часу виникають дрібні непорозуміння стосовно подружнього життя, які переходять у конфлікт, але вони носять тимчасовий характер. Це обумовлюється тим, що у подружжя не достатньо співпадають розуміння своїх ролей у сім`ї і тим самим, пред`являються неузгоджені очікування і вимоги. Разом з тим, відповідач ОСОБА_2 докладає максимум зусиль щодо врегулювання спірних питань без застосування надмірних емоцій, намагається всі непорозуміння врегулювати мирним шляхом оскільки усі найважливіші питання життя сім`ї мають вирішуватися подружжям спільно, на засадах рівності, а спільні діти повинні перебувати та виховуватись в повноцінній родині. ОСОБА_2 зацікавлений у збереженні сім`ї, а тому вважає, що підстави для розірвання шлюбу відсутні.

За таких обставин просить надати ОСОБА_5 та ОСОБА_2 строк для примирення терміном 6 місяців.

Представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Яроміч О.В. подано заперечення про надання строку на примирення, в якому зазначає, що викладені у клопотанні доводи не відповідають дійсності: будь-яких взаємовідносин сторони не підтримують взагалі. Відповідач навіть заблокував номер позивача, щоб не примати від неї дзвінки. Подружні відносини між сторонами були припинені вже понад 2 роки. За цей час жодних зусиль чи намагань зберегти сім`ю відповідач не вчинив. Наявність офіційного шлюбу приносить позивачу страждання, цим відповідач вчиняє психологічне насилля над позивачем, принижує її. Будь-яких доказів, що відповідач намагався примиритися з позивачем, він суду не надав, таких доказів не існує. Подача даного клопотання до суду зумовлена лише бажанням відповідача спричинити позивачу додаткові страждання. Таким чином, позивач не має наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. В даному випадку на розгляді суду знаходиться питання щодо сімейних стосунків сторін, які на час розгляду справи є вже припиненими. Шлюб сторін суперечить моральним засадам суспільства. Відповідачем не наведено жодних доказів того, що за час припинення шлюбних відносин та за час існування цього позову у суді з`явилися обставини, які унеможливлюють розірвання шлюбу, як і доказів того, що між сторонами існують відносини, притаманні подружжю.

Враховуючи вищевикладене, просять суд у задоволенні клопотання відповідача про надання строку на примирення - відмовити повністю.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Суд, повністю та всесторонньо дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до приписів ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом достовірно встановлено про те, що згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого повторно Уманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрували шлюб 15 травня 2004 року в Уманському відділі державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 151. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка - ОСОБА_2 , дружини - ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, батьками ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є: батьком - ОСОБА_2 , матір`ю - ОСОБА_9 . Актовий запис № 455.

За приписами ст.21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч.1 ст. 24 СК України).

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України.

Відповідно до положень ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до п.10 Постанови пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Судом встановлено, що сторони не ведуть спільного господарства та не проживають разом. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки позивач не бажає зберегти шлюб та на примирення категорично не згодна, на розірванні шлюбу наполягає.

Одночасно суд зазначає, що заява позивача про надання строку на примирення є небунтованою, оскільки жодних доказів на підтвердження наміру зберегти сім`ю та відновити шлюбні стосунки з позивачемне надано, а саме лише посилання представника відповідача на наявність бажання примирення без вчинення відповідачем будь-яких конкретних дій протягом тривалого часу з моменту фактичного припинення шлюбних стосунків та за час перебування справи на розгляді суду, з урахуванням обізнаності з категоричною позицією позивача, не може бутипідставою для надання терміну на примирення.

За встановлених обставин суд приходить до висновку, що в даному випадку вжиття заходів щодо збереження сім`ї не може дати позитивного результату, оскільки подальше спільне життя подружжя неможливе та є таким, що суперечило б інтересам позивача, а тому враховуючи обставини, які склалися між сторонами, на думку суду, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Оскільки суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, то у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 24, 105, 110, 112 СК України, ст. ст. 12, 13, 81, 82, 89, 141, 263-265, 274-279, 354 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 15 травня 2004 року в Уманському відділі державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 151 - розірвати.

Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Копію рішення суду направити сторонам.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Р. В. Піньковський