Номер провадження: 2/205/251/2024
31 січня 2024 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Мовчан Д.В.
при секретарі Волкобоєвої А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовом Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, -
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Представник Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради (далі Позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_1 (далі Відповідач), яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та з 2016 року перебуває на обліку в органах соціального захисту населення, як отримувач щомісячної державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, дитина з інвалідністю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У зв`язку із чим відповідачу була призначена державна соціальна допомога та надбавка на догляд за дитиною з інвалідністю на термін з 01.05.2018 року по 30.11.2019 року у розмірі 1 564 грн. 00 коп. щомісячно, з 01.12.2019 року по 31.05.2020 року у розмірі 1638 грн. 00 коп. щомісячно. Термін медичного висновку на дитину з інвалідністю встановлено до 01.06.2020 року.
Відповідно до постанови КМУ № 264 від 08.04.2020 року з метою посилення соціального захисту населення на період вжиття заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусомSARS-CoV-2, Кабінет Міністрів України постановив, що на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19. спричиненої коронавірусомSARS-CoV-2 (далі карантин) строк звернення за призначенням державної допомоги сім`ям з дітьми, державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, продовжується на період карантину та один місяць після дати його відміни. У разі коли отримувачами державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, державноїсоціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю пропущено строк переогляду, виплата таких видів допомоги не зупиняється до закінчення строку дії карантину з подальшим проведенням перерахунку розміру виплаченої допомоги на підставі результатів переогляду та заяви отримувачів або їх батьків чи інших законних представників.
Отже, призначення державної соціальної допомоги відповідачу після закінчення строку її виплати було здійснено автоматично, з 01.06.2020 року по 31.05.2021 року у розмірі 1 638 грн. 00 коп.
Далі позивач зазначає, що 22.04.2021 року до Управління надійшов запит особової справи відповідача від Управління соціального захисту населення Павлоградської районної державної адміністрації, у зв`язку із чим Управлінням було визначено обсяг надмірну виплачених відповідачу коштів за період з 01.06.2020 року по 30.05.2021 року у розмірі 19 656 грн. 00 коп.
З метою реалізації права відповідача щодо повернення бюджетних коштів у добровільному та досудовому порядку, 23.06.2021 року, 29.09.2022 року та 21.01.2023 року відповідачу на її адресу були надіслані повідомлення про припинення надання та повернення надміру перерахованої допомоги на догляд за № 1346, 505 та № 53 з визначенням порядку сплати заборгованості та банківських реквізитів Управління для самостійного її повернення.
Але, відповідач надміру виплачених коштів соціальної допомоги не повернула, у зв`язку з чим, представник позивача змушена звернутися до суду та просити стягнути з ОСОБА_1 на користь Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради надмірну коштів державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, у розмірі 19 656 грн. 00 коп. за період з 01.06.2020 року по 30.05.2021 року та судовий збір у розмірі 2 684 грн. 00 коп.
Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подала.
Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
Представник позивача подала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. У такій заяві представник Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради зазначає про повне підтримання своїх позовних вимог, просить здійснити розгляд справи за її відсутності, позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечують.
Від відповідача будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило.
У відповідності до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, яка належним чином була повідомлена і від якої не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені нею причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила та не подала відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то суд у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи.
Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює заочне рішення з огляду на наступне.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що 13.04.2016 року до Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради звернулась ОСОБА_1 із заявою про призначення державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, а саме: надбавку на догляд за дитиною інвалідом віком від 6 до 18 років.
Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до медичного висновку КЗ «Дніпровський центр первинної медико санітарної допомоги № 5» від 29.05.2018 року № 34, який надійшов на адресу Управління 30.05.2018 року, відповідачу була призначена державна соціальна допомога та надбавка на догляд за дитиною з інвалідністю на термін з 01.05.2018 року по 30.11.2019 року у розмірі 1 564 грн. 00 коп. щомісячно, з 01.12.2019 року по 31.05.2020 року у розмірі 1638 грн. 00 коп. щомісячно. Термін медичного висновку на дитину з інвалідністю встановлено до 01.06.2020 року.
Матеріалами справи також підтверджено, що призначення державної соціальної допомоги відповідачу після закінчення строку її виплати було здійснено автоматично, з 01.06.2020 року по 31.05.2021 року у розмірі 1 638 грн. 00 коп. на виконання вимог вищевказаної постанови КМУ «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» № 264 від 08.04.2020 року
Також, матеріалами справи підтверджено, що 22.04.2021 року до Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради надійшов запит особової справи ОСОБА_1 від Управління соціального захисту населення Павлоградської районної державної адміністрації.
Таким чином, Управлінням було визначено обсяг надмірну виплачених відповідачу коштів за період з 01.06.2020 року по 30.05.2021 року у розмірі 19 656 грн. 00 коп.
З метою реалізації права щодо повернення бюджетних коштів у досудовому порядку, на адресу ОСОБА_1 , органом соціального захисту направлялись повідомлення № 1346 від 23.06.2021 року, № 505 від 29.09.2022 року, та № 53 від 21.01.2023 року щодо припинення надання та повернення надміру виплачених коштів державної допомоги, з також, визначенням порядку та банківських реквізитів управління щодо самостійного повернення надмірно виплачених бюджетних коштів, проте, станом на день подання позову до суду відповідачем кошти у розмірі 19 656 грн. 00 коп. до бюджету добровільно не повернуті.
У зв`язку із чим між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 1 Закону України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю" № 2249-VIII від 19.12.2017 (далі - Закон №2249-VIII) передбачено, що право на державну соціальну допомогу мають особи з інвалідністю з дитинства і діти з інвалідністю віком до 18 років. Причина, група інвалідності, строк, на який встановлюється інвалідність, визначаються органом медико-соціальної експертизи згідно із законодавством України з одночасним роз`ясненням особам з інвалідністю з дитинства їх права на державну соціальну допомогу.
Державна соціальна допомога особам з інвалідністю з дитинства призначається на весь час інвалідності, встановленої органами медико-соціальної експертизи (стаття 4 Закону №2249-VIII ).
Відповідно до ст.5 Закону №2249-VIII, у разі зміни групи інвалідності державна соціальна допомога у новому розмірі виплачується особі з інвалідністю з дитинства з дня зміни групи інвалідності, якщо така зміна приводить до збільшення розміру, але з місяця, наступного за тим, в якому встановлена нова група інвалідності, при зменшенні розміру допомоги.
Заява про призначення державної соціальної допомоги подається особою з інвалідністю з дитинства до управління праці та соціального захисту населення за місцем проживання. До заяви про призначення державної соціальної допомоги повинні бути додані документи про вік особи з інвалідністю з дитинства або дитини з інвалідністю, а також довідка медико-соціальної експертизи або медичний висновок, видані у встановленому порядку (стаття 8 Закону №2249-VIII).
Згідно з п.2-1 ст.18 Закону №2249-VIII, у разі пропуску в період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, строку переогляду особою з інвалідністю з дитинства або дитиною з інвалідністю виплата державної соціальної допомоги не зупиняється до закінчення терміну дії зазначених заходів з подальшим проведенням перерахунку розміру виплаченої державної соціальної допомоги на підставі заяви та результатів переогляду особи з інвалідністю з дитинства або дитини з інвалідністю.
Аналогічні положення містив Порядок надання державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства фінансів України 30.04.2002 № 226/293/169, який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок).
Відповідно до п. 4.4 Порядку, припинення виплати державної соціальною допомоги (в тому числі з надбавкою) у зв`язку з відновленням здоров`я здійснюється з місяця, наступного за тим, в якому особу не визнано особою з інвалідністю.
На момент припинення виплати відповідачу допомоги особам з інвалідністю з дитинства, набув чинності Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 №79 (далі Порядок №79).
Згідно з п. 14 Порядку №79, виплата державної соціальної допомоги припиняється, якщо особа з інвалідністю з дитинства пропустила строк переогляду стану здоров`я МСЕК.
Пунктом 16 Порядку №79 передбачено, що виплата державної соціальної допомоги (в тому числі з надбавкою на догляд) у зв`язку з тим, що особу не визнано особою з інвалідністю з дитинства чи дитиною з інвалідністю віком до 18 років, припиняється з місяця, що настає за тим, в якому таку особу не визнано особою з інвалідністю або дитиною з інвалідністю віком до 18 років.
Якщо отримувачем приховано чи подано недостовірні дані або органом соціального захисту населення отримано інформацію про обставини, що вплинули на встановлення права на призначення державної соціальної допомоги, надбавки на догляд та визначення їх розміру, що призвело до надмірних виплат коштів, органи соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів з місяця призначення державної соціальної допомоги, надбавки на догляд та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану отримувача; повідомляють отримувачу про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення (п. 26 Порядку №79).
Відповідно до п. 27 Порядку №79 надміру виплачені кошти державної соціальної допомоги, надбавки на догляд повертаються: отримувачем самостійно; за згодою отримувача у повному обсязі за рахунок наступних виплат; за рішенням органу соціального захисту населення за рахунок наступних виплат державної соціальної допомоги у розмірі, що не перевищує 20 відсотків щомісячної суми призначеної допомоги. У разі неможливості добровільного повернення або утримання надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги, надбавки на догляд такі суми стягуються в судовому порядку.
Згідно з підпунктом 3 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.2020 №264 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» (в редакції станом на час припинення виплати відповідачу) (далі - Постанова), установлено, що на період карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2020 №255 (далі - карантин): у разі коли отримувачами державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю пропущено строк переогляду, виплата таких видів допомоги не зупиняється до закінчення строку дії карантину з подальшим проведенням перерахунку розміру виплаченої допомоги на підставі результатів переогляду та заяви отримувачів або їх батьків чи інших законних представників.
Пунктом 2 постанови установлено, що орган соціального захисту населення протягом одного місяця після відміни карантину проводить перерахунок розміру виплаченої державної соціальної допомоги та державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю на підставі поданої особою або її законним представником заяви та необхідних документів.
У разі коли за результатами проведеного перерахунку: розмір отриманої допомоги був меншим, орган соціального захисту населення проводить доплату у розмірі різниці між перерахованим та виплаченим розміром допомоги; не буде підтверджено право на отримання допомоги або її розмір буде меншим, ніж виплачена під час карантину допомога, орган соціального захисту населення протягом одного місяця з дати відміни карантину надміру виплачені суми допомоги стягує згідно із законом у розмірі не більш як 20 відсотків суми виплаченої допомоги.
Перерахунок проводиться з першого числа місяця, в якому закінчився строк виплати допомоги, але не раніше ніж з місяця встановлення карантину.
Дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", неодноразово було продовжено та діяв до 30.06.2023 року.
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до п. 2-1 ст. 18 Прикінцевих положень Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.2020 №264 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги», відповідачу було продовжено виплату державної соціальної допомоги на період з 01.06.2020 року по 30.05.2021 року.
Таким чином, судом встановлено, що відповідачем пропущено строк переогляду, однак відповідно до підпункту 3 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.2020 №264 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги», виплата допомоги особі з інвалідністю з дитинства не зупиняється до закінчення строку дії карантину, дію якого продовжено до 30.04.2023 року, отже посилання позивача на те, що ОСОБА_1 у період з 01.06.2020 року по 30.05.2021 року безпідставно отримувала державну соціальну допомогу, є передчасними.
Крім того, положенням ч.1 ст.1212 ЦК України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Статтею 1215 ЦК України визначено, що не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Законодавцем передбачені два винятки із правила, встановленого ст. 1215 ЦК України, щодо обов`язку повернення безпідставно набутих заробітної плати і платежів, що прирівнюються до неї, пенсій, допомог, а саме: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.
При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.
Суд звертає увагу, що у період з 01.06.2020 року по 30.05.2021 року відповідач отримувала допомогу особі з інвалідність з дитинства на підставі положень п. 2-1 ст.18 Прикінцевих положень Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» та постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.2020 №264, отже відсутні підстави стверджувати, що відповідач допустила недобросовісні дії з метою отримання державної соціальної допомоги.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи.
У справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовнішний спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року, «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» від 08 квітня 2008 року, «Москаль проти Польщі» від 15 вересня 2009 року).
Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії» від 20 травня 2010 року і «Тошкуце та інші проти Румунії» від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року та «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року). Суд вказав, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.
Беручи до уваги встановлені під час розгляду справи обставини, суд вважає, що позивач не довів наявність правових підстав, які передбачені ст.1215 ЦК України, для стягнення з відповідача суми надміру перерахованих коштів у вигляді державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства в розмірі 19 6560 грн. 00 коп., а саме, що відповідач вчинила недобросовісні дії з метою отримання державних соціальних виплат та свідомо подала недостовірні відомості для їх отримання, що виключає можливість покладення на відповідача обов`язку з їх повернення.
З огляду на викладене, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в повному обсязі за безпідставністю.
Суд також зауважує, що відповідач, будучи належним чином повідомлена про розгляд даної цивільної справи по суті, в судове засідання не з`явилася, заперечень на позов та доказів на їх обґрунтування суду не надала, що дає суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача. Таким чином, суд вважає, сплачений судовий збір покласти на позивача.
На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», Порядком надання державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства фінансів України 30.04.2002 № 226/293/169, ст. ст.4,5,12,81,82,83,89,259,263-265,268,274,279,280-282 ЦПК України, суд,
2. Судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, віднести на рахунок позивача.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржувати заочне рішення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Мовчан Д.В.