справа № 362/19/21
головуючий у суді І інстанції Марчук О.Л.
провадження № 22-ц/824/5258/2024
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 лютого 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 серпня 2023 року

у справі за позовом Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, -

в с т а н о в и в:

У січні 2021 року Центр забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України звернувся до Васильківського міськрайонного суду Київської області із позовом до ОСОБА_1 , у якому просив суд: стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача матеріальну шкоду завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 2 500 грн та судовий збір у розмірі 2 102 грн.

Позовна заява обґрунтована тим, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 176521 від 03 вересня 2020 року, 03 вересня 2020 року о 14 годині 45 хвилин в селі Залізне водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки «Volkswagen LT 28», номерний знак НОМЕР_1 , при виїзді на нерегульоване перехрестя на вулиці Народна не надав переваги в русі транспортному засобу марки «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення; при ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09 жовтня 2020 року ОСОБА_2 визнано винним і притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Автомобіль марки «Daewoo Lanos», військовий номерний знак НОМЕР_2 , який зазнав механічних пошкоджень, на праві оперативного управління належить Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України.

На момент дорожньо-транспортної пригоди відповідач мав чинний страховий поліс № АР/7674967 виданий ПАТ «HACK» ОРАНТА», яким передбачений розмір франшизи у сумі 2 500 грн. Наявність дійсного страхового полісу та франшизи також підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення ДПР18 № 176521 від 03 вересня 2020 року.

Таким чином, державі, в особі позивача, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 03 вересня 2020 року, з вини відповідача заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 5 349 грн 63 коп.

Відповідно до виписки від 28 жовтня 2020 року позивач отримав від ПАТ «HACK» ОРАНТА» частину страхового відшкодування у розмірі 2 849 грн 63 коп.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 серпня 2023 року відмовлено в задоволенні позову Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України.

Указане рішення суду мотивоване тим, що позивач як на підставу своїх вимог посилається на факт заподіяння відповідачем внаслідок ДТП матеріальної шкоди у розмірі 5 349 грн 63 коп., однак факт завдання матеріальної шкоди саме у вказаному розмірі, не підтверджено позивачем відповідними доказами.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 серпня 2023 року та ухвалити нове судове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не повно з`ясовано обставини, що мають значення для справи.

В оскаржуваному рішенні зазначено, що на підтвердження своїх позовних вимог позивачем додано до позову копію полісу № АР/4157246 від 02 квітня 2020 року обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, відповідно до якого розмір франшизи становить 0 гривень.

Проте, за указаним полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності застраховано транспортний засіб, який на праві оперативного управління належить апелянту, а не відповідачу, тому не може бути прийнятий до уваги та не є підставою для відмови у задоволені позову.

В апелянта відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, який би підтвердив наявність франшизи у відповідача. Суму франшизи у вищезазначеному розмірі апелянту повідомив представник ПАТ HACK «ОРАНТА» засобами телефонного зв`язку.

Апелянтом направлено на адресу ПАТ HACK «ОРАНТА» запит від 07 вересня 2023 року № 292/4168 щодо підтвердження наявності франшизи за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності у відповідача, однак відповідь на адресу апелянта не надходила

Також позивач посилається на те, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації та введенням воєнного стану в Україні апелянт, як орган військового управління, підпорядкований Міністерству оборони України, здійснює діяльність у сфері оборони (захист суверенітету та територіальної цілісності), а тому відшкодування будь-яких збитків та відновлення службових транспортних засобів, які приймають безпосередню участь в зонах ведення бойових дій, є критично необхідним для захисту та оборони держави в цілому.

Також від позивача до Київського апеляційного суду надійшло клопотання про витребування у ПАТ HACK «ОРАНТА» полісу № АР/7674967, який діяв на момент завдання моральної шкоди, що підтверджує наявність франшизи у розмірі 2 500 грн у ОСОБА_2 .

Клопотання обґрунтоване тим, що у позивача відсутній поліс № АР/7674967, який би підтвердив наявність франшизи у відповідача. На запит позивача страховою компанією указаний поліс наданий не був.

Вирішуючи указане клопотання, апеляційний суд враховує таке.

Відповідно до частини 1 статті 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Частиною 2 статті 83 ЦПК України визначено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

У своїй позовній заяві позивач посилався на те, що ПАТ HACK «ОРАНТА» на запит позивача поліс № АР/7674967, яким застраховано відповідальність відповідача, наданий не був.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем не заявлялося до суду першої інстанції клопотання про витребування указаного доказу ані під час подання позову, як це передбачено частиною 2 статті 83 ЦПК України, ані під час розгляду справи по суті.

Заявляючи указане клопотання під час розгляду справи судом апеляційної інстанції, позивачем не обґрунтовано неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї, як визначено частиною 1 статті 84 ЦПК України, а тому апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення клопотання позивача про витребування доказів без задоволення.

Відповідач ОСОБА_1 у визначений ухвалою суду строк не скористався процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направив.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення суду першої інстанції відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України.

За змістом частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З огляду на те, що зазначений спір є малозначний, ця справа є справою незначної складності, а тому справа розглядається судом апеляційної інстанції у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, дійшла таких висновків.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що автомобіль марки «Daewoo Lanos», військовий номерний знак НОМЕР_2 , належить Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України, що підтверджується технічним талоном транспортного засобу серії ВК № 03803 (а.с. 5).

02 квітня 2020 року ПАТ «HACK» ОРАНТА» та страхувальник Центр забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України уклали поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/7674967 зі строком дії з 01 червня 2020 року по 31 травня 2021 року, відносно транспортного засобу марки «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_2 . Указаним полісом визначено розмір франшизи у сумі 2 500 грн (а.с. 6).

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09 жовтня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення № 362/4669/20 ОСОБА_2 визнано винним і притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП (а.с. 7).

Указаною постановою встановлено, що 03 вересня 2020 року о 14 год. 45 хв. у селі Залізне водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки «Volkswagen LT 28», номерний знак НОМЕР_1 , при виїзді на нерегульоване перехрестя на вулиці Народна не надав переваги в русі транспортному засобу марки «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення; при ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками; своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 16.11. Правил дорожнього руху України.

Відповідно до виписки від 28 жовтня 2020 року, роздрукованої із системи СДО (ПТК «Клієнт казначейства - Казначейство»), на рахунок Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України перераховано ПАТ «HACK» ОРАНТА» страхове відшкодування у розмірі 2 849 грн 63 коп. за договором № АР/7674967 (а.с. 13).

Згідно з частинами 1, 2 статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, якщо вона застрахувала свою цивільну відповідальність, можливе лише за умови, що у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема у випадку, коли розмір спричиненої шкоди не перевищує розмір визначеної договором франшизи) чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

У справах про відшкодування шкоди потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду, при цьому обов`язок доведення відсутності вини несе відповідач.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У своєму позові Центр забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України посилається на те, що відповідачем внаслідок ДТП завдано державі, в особі позивача, матеріальну шкоду, розмір якої становить 5 349 грн 63 коп.

Також зі змісту позову вбачається, що позивачем отримано частину страхового відшкодування від ПАТ «HACK» ОРАНТА» у розмірі 2 849 грн 63 коп., а відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована та розмір франшизи відповідно до страхового полісу № АР/7674967 становить 2 500 грн., тому позивач просив стягнути з відповідача різницю між розміром шкоди та отриманим страховим відшкодуванням (5 349 грн 63 коп. - 2 849 грн 63 коп. = 2 500 грн), що відповідає розміру франшизи за договором страхування відповідача.

Колегія апеляційного суду враховує, що обов`язок доведення розміру завданої шкоди покладений саме на потерпілого. Розмір завданої шкоди може бути підтверджений зокрема висновком експерта, актом про оцінку, складеним суб`єктом оціночної діяльності, актом виконаних робіт та ін.

Однак, як правильно зазначено судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження заявленої ним суми шкоди, спричиненої внаслідок ДТП.

Позивачем не надано доказів на підтвердження своїх доводів про те, що відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована за страхового полісом № АР/7674967, розмір франшизи за умовами якого становить 2 500 грн.

Також позивачем не заявлено клопотання про витребування страхового полісу № АР/7674967 з дотриманням порядку та строку, визначених статтею 83 ЦПК України.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема змагальність сторін, диспозитивність.

Частинами 3, 4 статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційний суд зауважує, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а апеляційний суд розглядає справу у межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У зв`язку з викладеним апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено наявність підстав для здійснення відшкодування шкоди, завданої ДТП, на користь позивача винною особою.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні помилково зазначено, що наявний у матеріалах справи поліс страхування № АР/4157246 від 02 квітня 2020 року, яким застраховано транспортний засіб, який на праві оперативного управління належить апелянту, а не відповідачу, не впливають на правильність судового рішення по суті спору.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія апеляційного суду вважає, що рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 серпня 2023 року ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до наявної у матеріалах справи квитанції позивачем за подання апеляційної скарги сплачено судовий збір у розмірі 3 750 грн замість 3 153 грн.

У зв`язку з цим апеляційний суд роз`яснює позивачу його право, передбачене пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір», звернутися до Київського апеляційного суду із заявою для повернення суми судового збору, внесеної у більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Керуючись статтями 367, 369, 375, 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України залишити без задоволення.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська