Справа № 167/732/24
Номер провадження 2/167/309/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2024 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Сіліча І. І.,

з участю секретаря судового засідання Матвійчук Л. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Позов обґрунтовує тим, що рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 21 листопада 2019 року ухвалено стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 гривень щомісячно, починаючи з 07 жовтня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач з грудня 2023 року допускає несплату аліментних платежів, у зв`язку з чим станом на 01 червня 2024 року виникла заборгованість у розмірі 13136,99 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах, виданим Луцьким відділом державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. При виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

За розрахунками позивача сума неустойки (пені) за період з 01 жовтня 2019 року по 01 червня 2024 року становить 67197,32 грн. Разом з тим, у відповідності до ст. 196 Сімейного кодексу України (далі - СК України) граничний розмір пені за прострочення сплати аліментів не може перевищувати 100 % заборгованості, а тому, з відповідача необхідно стягнути 13136,99 грн пені за прострочення сплати аліментів.

На підставі наведеного, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 в її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 13136,99 грн.

Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 05 серпня 2024 року позовну заяву було залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання даної ухвали.

Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 06 серпня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання для розгляду справи по суті призначено 04 вересня 2024 року о 09 год 00 хв.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, 04 вересня 2024 року надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, 04 вересня 2024 року суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає.

Згідно з ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, доходить такого висновку.

Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 21 листопада 2019 року в справі № 167/1429/19 ухвалено стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 (одна тисяча двісті) грн щомісячно, починаючи з 07.10.2019 року і до досягнення дитиною повноліття з врахуванням індексації стягуваних сум відповідно до ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Судом також встановлено, що на підставі вищевказаного судового рішення було видано виконавчий лист, який було пред`явлено до виконання до Рожищенського відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, та на підставі якого було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_3.

Незважаючи на наявність судового рішення про стягнення аліментів, відповідач ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , 2006 року народження, сплачував не регулярно та не в повному обсязі, у зв`язку з чим станом на 01 червня 2024 року розмір заборгованості по сплаті аліментів становить 13136,99 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах у ВП № НОМЕР_3.

Між сторонами виник спір щодо стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (ч. 9 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України)).

Закон України "Про охорону дитинства" визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет. Основні засади державної політики у цій сфері ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини, та з метою забезпечення прав дитини на такі умови життя, які будуть достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку дитини.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч. 4 ст. 155 СК України).

Положеннями ч. 1 ст. 196 СК України визначено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Як вбачається з постанови Великої Палати Верховного суд від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц, роз`яснено, що неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16 (провадження № 14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16 та дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1%. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1%.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%.

У справі із розрахунку заборгованості по аліментах у ВП № НОМЕР_3 встановлено наявність у відповідача перед позивачем заборгованості по сплаті аліментів на дитину в розмірі 13136,99 грн. Даний розрахунок заборгованості сторонами не спростований, а тому, суд вирішує справу, виходячи із даних, що зазначені у цьому розрахунку заборгованості по аліментах, що були здійснені у ході виконавчого провадження № НОМЕР_3, згідно виконавчого листа Рожищенськго районного суду Волинської області № 167/1429/19 .

Вирішуючи питання винності платника аліментів у виникненні такої заборгованості, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 винуватий у тому, що допустив заборгованість по сплаті аліментів на сина.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок неустойки (пені) суд вважає його правильним, відтак, розмір пені за прострочення сплати аліментів становить 67197,32 грн. Також суд враховує, що здійснений позивачем розрахунок відповідач не заперечив та документально не спростував.

Із врахуванням вимог ч. 1 ст. 196 СК України, відповідно до якої, розмір пені не може бути більшим ніж 100 відсотків заборгованості, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 необхідно стягнути 13136,99 грн неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, що буде відповідати розміру заборгованості по сплаті аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому ч. 1 ст. 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути 605,60 грн судового збору.

Керуючись ст. 10, 12, 28, 77, 81, 263-265, 354, 430 ЦПК України, суд

ухвалив :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 13136 (тринадцять тисяч сто тридцять шість) грн 99 коп неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного заочного рішення 04 вересня 2024 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Головуючий суддя І. І. Сіліч