Справа №705/3765/24
2-о/705/135/24 РІШЕННЯ
01 листопада 2024 року м.Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Єщенко О.І.,
секретаря судового засідання Остропольської В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Уманський відділ Центрально-південного міжрегіонального управління державної міграційної служби, про встановлення юридичного факту,
У червні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту та просив: установити юридичний факт, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживав у неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факт його проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року, а також те, що заявником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що він ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Радужне, Тюменської області, РРФР. В січні 1991 року він з матір`ю переїхав на постійне місце проживання в с. Перейма Подільського району Одеської області. Згідно погосподарської книги № 8 особовий рахунок № НОМЕР_1 за 1991-1995 роки; погосподарської книги № 1 особовий рахунок № НОМЕР_2 за 1996-2000 роки; погосподарської книги № 3 особовий рахунок № НОМЕР_3 за 2001-2005 роки проживав у селі Перейма Подільського району Одеської області разом із матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з січня місяця 1991 року. В 2002 році вибув на навчання в місто Умань.
Переїхавши в с. Перейма Балтського району Одеської області, він навчався в Переймівській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів. Після закінчення школи він для подальшого навчання вступив до Уманського обласного музикального училища ім. П.Д. Демуцького, де й навчався до 2007 року.
21.04.2007 між ним та ОСОБА_3 Уманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) було зареєстровано шлюб, про що є актовий запис № 137. З ОСОБА_4 у них народилися діти: сини ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та дочка ОСОБА_8 .
23.02.2004 він став на облік в Уманському об`єднаному міськрайонному військоматі.
З січня 1991 року він постійно проживає на території України та згідно ст. 3 Закону України «Про громадянство України» являється громадянином України.
Однак одержати паспорт громадянина України він не в змозі, оскільки документи про реєстрацію (прописку) не збереглися, а також у відділ міграційної служби необхідно надати судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факту її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.
Встановлення вказаного юридичного факту необхідно йому для отримання паспорта громадянина України.
У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_9 заяву підтримали та просили її задовольнити.
Представник заінтересованої особи Уманського відділу Центрально-південного міжрегіонального управління державної міграційної служби Вербенко М.М. у судове засідання не з`явився. Подав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, у вирішенні заяви ОСОБА_1 поклався на думку суду.
Вислухавши пояснення заявника та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву належить задовольнити з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
У статті 3 Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.
В Україні визнається і діє принцип верховенства права; права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом, що прямо передбачено у частині першій статті 8, статті 21, частині першій статті 24 Конституції України.
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Отже, законодавством передбачено встановлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться й факти, що породжують право особи на підтвердження належності до громадянства України, зокрема постійного проживання на території України.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 04.11.1987 ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у в м. Радужне Тюменської області, РРФР.
02.09.2003 Балтською міжрайонною державною податковою інспекцією ОСОБА_1 видано ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , що підтверджується карткою фізичної особи платника податків.
Згідно зі свідоцтвом про позашкільну освіту № НОМЕР_6 , виданим 25.05.2003, ОСОБА_1 навчався у Балтській дитячій школі мистецтв з 01.09.1998 до 25.05.2003, оволодів програмою по класу труби.
Відповідно до свідоцтва серії НОМЕР_7 від 20.06.2003 ОСОБА_1 закінчив у 2003 році Переймську загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів Балтського району Одеської області.
Згідно з посвідченням про приписку до призовної дільниці від 23.02.2004 ОСОБА_1 прийнятий на облік до Уманського військомату 23.02.2004.
Відповідно до атестату серії ЕР № 28247838 ОСОБА_1 закінчив у 2005 році «Уманське обласне музичне училище ім. П.Д. Демуцького».
Відповідно до довідки Балтської міської ради Одеської області № 42/19-28 від 08.05.2024 ОСОБА_1 згідно з погосподарською книгою № 8 особовий рахунок № НОМЕР_1 за 1991-1995 роки; погосподарською книгою № 1 особовий рахунок № НОМЕР_2 за 1996-2000 роки; погосподарською книгою № 3 особовий рахунок № НОМЕР_3 за 2001-2005 роки проживав у селі Перейма Подільського району Одеської області разом з матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з січня місяця 1991 року. В 2002 році вибув на навчання в місто Умань.
Відповідно до довідки адміністрації Переймської ЗОШ від 19.02.2007 ОСОБА_1 в період з 1994 року по 2003 рік навчався в Переймській ЗОШ І-ІІІ ступенів.
Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_8 , виданим повторно 09.08.2022 Уманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Київ), ОСОБА_1 та ОСОБА_10 зареєстрували шлюб 21 квітня 2007 року. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - ОСОБА_11 , дружини - ОСОБА_11 .
Відповідно до диплома молодшого спеціаліста серії НОМЕР_9 , виданого 14.06.2007, ОСОБА_1 закінчив у 2007 році Уманське обласне музичне училище ім. П.Д. Демуцького за спеціальністю «Музичне мистецтво» і здобув кваліфікацію викладача класу труби, артиста оркестру (ансамблю).
ОСОБА_12 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками вказані: батько ОСОБА_1 , мати ОСОБА_3 , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_10 , виданим 09.10.2021 Уманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).
Відповідно до довідки № 2/22 про реєстрацію особи громадянином України ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 згідно з прийнятим рішенням УДМС у Черкаській області від 17.11.2021 набув статусу громадянства України на підставі ч. 1 ст. 7 Закону України «Про громадянство України». Відповідно до законодавства України зазначена особа є громадянином України з 18.09.2007.
ОСОБА_13 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьками вказані: батько ОСОБА_1 , мати ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_11 , виданим 18.06.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області.
Відповідно до довідки № 7113-000010761 про реєстрацію особи громадянином України ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 згідно з прийнятим рішенням УДМС у Черкаській області № 251/2022 від 09.08.2022 набув статусу громадянства України на підставі ч. 1 ст. 7 Закону України «Про громадянство України». Відповідно до законодавства України зазначена особа є громадянином України з 06.06.2015.
ОСОБА_14 народився ІНФОРМАЦІЯ_8 , батьками вказані: батько ОСОБА_1 , мати ОСОБА_3 , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_12 , виданим 29.04.2022 Уманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).
Відповідно до довідки № 7113-000010759 про реєстрацію особи громадянином України ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9 згідно з прийнятим рішенням УДМС у Черкаській області № 249/2022 від 09.08.2022 набув статусу громадянства України на підставі ч. 1 ст. 7 Закону України «Про громадянство України». Відповідно до законодавства України зазначена особа є громадянином України з 03.05.2018.
ОСОБА_15 народилися ІНФОРМАЦІЯ_10 , батьками вказані: батько ОСОБА_1 , мати ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_13 , виданим 27.04.2022 Уманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).
Відповідно до довідки № 7113-000010760 про реєстрацію особи громадянином України ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_11 згідно з прийнятим рішенням УДМС у Черкаській області № 250/2022 від 09.08.2022 набула статусу громадянства України на підставі ч. 1 ст. 7 Закону України «Про громадянство України». Відповідно до законодавства України зазначена особа є громадянином України з 21.04.2022.
Відповідно до довідки про склад сім`ї № 21 від 01.06.2024, виданої квартальним комітетом ОСОБА_1 , до складу його сім`ї входять: ОСОБА_3 дружина; ОСОБА_12 син; ОСОБА_13 син; ОСОБА_14 син; ОСОБА_15 донька. Гр. ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 без реєстрації.
Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону.
Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» проживали в Україні і не були громадянами інших держав.
Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, з 13 листопада 1991 року (частина друга статті 3 Закону України «Про громадянство України»).
Юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України особи, дитини, батьків дитини (одного з них) або іншого її законного представника на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) або набрання чинності Законом України від 08 жовтня 1991 року № 1636-ХІІ «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року).
Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень статті 293 ЦПК України та статті 3 Закону України «Про громадянство України» і залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року; постійного проживання на території України за станом на 13 листопада 1991 року.
Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.
Для встановлення факту набуття громадянства України предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року; постійного проживання на території України за станом на 13 листопада 1991 року; постійного проживання дитини на території України станом на 24 серпня 1991 року або станом на 13 листопада 1991 року; постійного проживання на території України батьків (одного з них) дитини або іншого законного представника, з яким дитина постійно проживала станом на 24 серпня 1991 року чи 13 листопада 1991 року; постійного проживання особи на території України чи Української РСР на момент набрання законної сили вироку суду; наявності родинних зв`язків заявника з його батьками (усиновителями, з дідом, бабою); постійного проживання на території України діда та баби заявника; народження на території України батьків заявника, діда чи баби тощо; народження на території України батьків заявника, діда чи баби тощо.
Отже, на підставі статті 8 Закону України «Про громадянство України» встановлюється набуття громадянства України.
Відповідно до підпункту «а» пункту 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента від 27 березня 2001 року № 215/2001, встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.
Одним із документів для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону «Про громадянство України», що подає особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, є судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.
Тобто, у таких випадках одним із необхідних документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.
Пунктом 44 Порядку встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.
Отже, відповідно до положень Закону України «Про громадянство України» і Порядку для набуття громадянства України заявник повинен, зокрема, подати документи, що підтверджують народження його на території України чи постійне проживання на ній, або підтверджують родинні відносини з такою особою, або рішення суду.
Ураховуючи вищезазначене, слід дійти висновку, що належність до громадянства України встановлюється на підставі статті 3 Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час та такий факт підлягає встановленню на підставі судового рішення.
Надання адміністративної послуги з оформлення паспорта громадянина України регламентовано Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», Законом України «Про громадянство України».
Згідно з підпунктом «а» пункту 1 частини першої статті 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» паспорт громадянина України відноситься до документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, і оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру.
Частиною першою статті 4 вказаного Закону передбачено, що Єдиний державний демографічний реєстр ведеться з метою ідентифікації особи для оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення передбачених цим Законом документів. Єдиний державний демографічний реєстр у межах, визначених законодавством про свободу пересування та вільний вибір місця проживання, використовується також для обліку інформації про реєстрацію місця проживання чи місця перебування.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 зазначеного Закону ідентифікація особи - встановлення особи шляхом порівняння наданих даних (параметрів), у тому числі біометричних, з наявною інформацією про особу в реєстрах, картотеках, базах даних тощо.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» розпорядник Реєстру - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.
Пунктом 1 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 360, визначено, що Державна міграційна служба України є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.
Постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302 затверджено Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України (далі - Порядок № 302).
У пунктах 38-40 Порядку № 302 передбачено, що після прийняття до розгляду заяви-анкети та доданих до неї документів працівник територіального підрозділу Державної міграційної служби України здійснює заходи з ідентифікації особи, на ім`я якої оформляється паспорт. Ідентифікація особи здійснюється на підставі даних, отриманих з баз даних Реєстру. Ідентифікація особи, на ім`я якої оформляється паспорт і стосовно якої відсутня інформація в базах даних Реєстру, здійснюється відповідно до наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій.
У виключних випадках за результатами перевірок, за якими особу не ідентифіковано, проводиться процедура встановлення особи (пункт 43 Порядку № 302).
Зокрема, цим пунктом встановлено, що у разі неподання особою, яка досягла 18-річного віку, документів з фотокартками проводиться процедура встановлення особи шляхом надсилання запитів щодо перевірки документів та інформації, зазначеної заявником у письмовому зверненні, зокрема до Міністерства внутрішніх справ, Національної поліції, Міністерства юстиції України, органів Державної фіскальної служби, навчальних закладів, військових частин, військових комісаріатів, установ виконання покарань, для отримання інформації з наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій, у тому числі фотокартки особи, яка дасть змогу ідентифікувати особу. В процесі перевірки береться до уваги вся інформація, яку повідомив заявник. Одночасно проводиться перевірка за даними обліку територіальних органів та територіальних підрозділів Державної міграційної служби. Перевірка стосовно осіб, які проживають на тимчасово окупованій території України проводиться, зокрема, за даними Державного реєстру виборців шляхом надсилання запитів до відповідних відділів ведення Державного реєстру виборців. Крім того, у виключних випадках за відсутності фотокартки особи та за результатами перевірок, за якими особу не ідентифіковано, з метою встановлення особи проводиться опитування родичів, сусідів, які були зазначені у письмовому зверненні. За результатами їх свідчень складається акт встановлення особи за формою, встановленою МВС. Строк проведення процедури встановлення особи не повинен перевищувати двох місяців.
Згідно з частиною першою статті 10 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» у разі неможливості встановити особу розпорядником реєстру особа встановлюється за рішенням суду про встановлення факту, що має юридичне значення, для видачі документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України. До завершення процедури встановлення особи державною міграційною службою України та (або) прийняття відповідного рішення суду, документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, не видаються.
Враховуючи вищевикладені норми законодавства, заявник має право на встановлення відповідного факту, що має юридичне значення у порядку, визначеному частиною першою статті 10 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус».
У розумінні частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право кожного на судовий розгляд справи означає право кожної особи на звернення до суду та право на те, що її справа буде розглянута і вирішена судом. Водночас, особі, яка звернулася до суду за захистом свого права, повинна бути забезпечена можливість реалізувати вказані вище права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист визначає зміст права на доступ до суду (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії»).
Отже, необхідною умовою забезпечення доступу заявника в цій справі до правосуддя є надання судом оцінки доводам його заяви.
З аналізу норм вищевказаного законодавства України вбачається, що у разі, якщо Державна міграційна служба України не змогла встановити особу заявника після проведення процедури ідентифікації, то встановлення такого факту проводиться у судовому порядку.
Суд вважає, що в матеріалах справи наявні докази, що підтверджують юридичний факт, а саме - в судовому засіданні з досліджених письмових документів установлено, що заявник дійсно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Відповідно до частин першої та шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Враховуючи, що інший спосіб захисту у заявника відсутній, суд дійшов висновку, що заяву належить задовольнити.
Керуючись ст.ст. ст. ст. 315-319, 354ЦПК України, суд
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Уманський відділ Центрально-південного міжрегіонального управління державної міграційної служби, про встановлення юридичного факту задовольнити.
Установити факт, який має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживав у неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року та за станом на 13 листопада 1991 року, а також те, що заявником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Учасник справи, якому копія рішення суду не була вручена у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії рішення суду.

Заявник: ОСОБА_1 ; АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Заінтересована особа: Уманський відділ Центрально-південного міжрегіонального управління державної міграційної служби; 20300, Черкаська область, м. Умань, площа Соборності, 1-а, .

Суддя О.І.Єщенко