Справа № 161/4186/23
Провадження № 2/161/591/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кихтюка Р.М.,

секретарі Дмитроци Б.М.,

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої залиттям квартири,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної залиттям квартири.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що їй у відповідності до договору купівлі-продажу належить на праві власності квартира АДРЕСА_1 .

Вказує, що повернувшись 27 січня 2023 року додому, він виявив, що його квартира затоплена великою кількості води і візуально було видно, що вода потрапила в квартиру зі стелі в кухні та кімнаті від сусідів зверху.

В подальшому, він звернувся до ОСББ «Яровиця» і 30.01.2023 року комісією було складено акт №1 про залиття квартири, в якому зафіксована причина затоплення протікання великої кількості води, яка просочилася через стельові плити перекриття квартири АДРЕСА_2 . Також в акті зазначено, що зі швів між плитами перекриття стікала вода в кухні і в кімнаті, внаслідок чого було повністю залиті водою меблі кухонного гарнітуру та стояли калюжі води на підлозі в кухні та кімнаті. Внаслідок промокання, виявлено роздуття дерев`яних елементів кухонного гарнітуру, пошкоджено значну квадратуру площі ламінату через набухання від води як на кухні та кімнаті. Також виявлено пошкодження від води оздоблення на стелі в кухні та кімнаті, пошкодилися на кухні та в кімнаті плінтуси, які намокли.

Комісією було проведено огляд квартири АДРЕСА_2 , під час якого був присутній чоловік власниці квартири ОСОБА_5 , який подав заперечення на акт комісії.

Зазначає, що звернувся у ТзОВ «Луцьк Дім Сервіс» із заявою про встановлення збитків від пошкодження його квартири і згідно висновку спеціаліста вартість відновлювального ремонту та завданого збитку становить 98348,26 грн.

Разом з тим, відповідач завдані йому збитки не відшкодувала. При цьому , відповідач та її чоловік категорично не визнають вину, придумуючи різні версії затоплення з метою уникнути відповідальності.

У зв`язку з чим, просить стягнути з ОСОБА_4 на його користь 98348,26 грн. матеріальних збитків, 50000,00 грн. моральної шкоди та понесені судові витрати у справі.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у заяві та просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити із підстав, викладених у відзиві.

Заслухавши пояснення учасників справи, покази свідків, дослідивши представлені письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 згідно договору купівлі-продажу від 18.09.2019 року на праві приватної власності належить квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 21, 22)

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, ОСОБА_4 є власником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 27).

Відповідно до акту №1 про залиття квартири від 30.01.2023 року вбачається, у квартирі ОСОБА_1 було виявлено, що зі швів між плитами перекриття стікала вода в кухні і в кімнаті, внаслідок чого було повністю залиті водою меблі кухонного гарнітуру та стояли калюжі води на підлозі в кухні та кімнаті. Підлога кухні та кімнати застелена ламінатом. Внаслідок промокання, виявлено роздуття дерев`яних елементів кухонного гарнітуру, а саме: полиці, шухляди, дверцята, перегородки в меблях, які виготовлені з деревовмісних матеріалів. Також було виявлено пошкодження значної квадратури площі ламінату через набухання від води, як на кухні так і в кімнаті, пошкоджено від води оздоблення на стелі в кухні та кімнаті. Від значної кількості води пошкодилися плінтуси, які набухли, в кухні та кімнаті

При огляді квартири АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_4 , яка знаходиться поверхом вище, вода з його сантехсистем вже не витікала та явних ознак витікання води вже не було виявлено. Стіни, стеля вище підлоги в квартирі були сухі, що свідчить, що вода не протікала зверху через квартиру. Водночас було виявлено, що на рівні підлоги квартири АДРЕСА_2 і нижче зі сторони сходової клітки стіна була мокра аж до рівня підлоги 12-го поверху, але пошкоджень стіни на сходовій клітці не було.

Причиною залиття квартири АДРЕСА_5 є протікання великою кількістю води, яка просочилася через стельові плити перекриття квартири АДРЕСА_2 (а.с. 5).

У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.

Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Стаття 322 ЦК України зобов`язує власника утримувати майно, яке йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи зазначені обставини, суд вважає, що факт залиття квартири, власником якої є позивач, з вини відповідача, належним чином, підтверджується актом залиття від 30.01.2023 року, яким встановлено, що залиття квартири АДРЕСА_5 є протікання великою кількістю води, яка просочилася через стельові плити перекриття квартири АДРЕСА_2 і вказаний доказ іншими доводами і показаннями свідків не спростовується, а тому суд приймає його до уваги як належний і об`єктивний доказ залиття квартири позивача з вини відповідача.

Зокрема, згідно з частиною першою статті 95 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, (крім електронних документів), які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до частини першої, другої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Разом з цим, вину у завданні шкоди позивачу відповідачами не спростовано.

Доводи сторони відповідача, що акт від 30.01.2023 року не є належним та допустимим доказом у справі, оскільки складений без присутності власниці квартири та неналежної його форми, зводяться до незгоди із письмовими доказами. Разом з цим слід вважати, що акт є первинним документом, що засвідчує факт певної події, а тому не може ґрунтуватися на інших документах (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду №686/11256/16-ц від 27.12.2019 року).

Таким чином, встановлено, що залиття квартири АДРЕСА_1 , відбулося з вини відповідача, а тому остання має нести майнову відповідальність за заподіяну шкоду.

Доводи представника відповідача про те, що у справі відсутні докази на підтвердження того, що шкода заподіяна позивачу внаслідок протиправної поведінки відповідача, є безпідставними, оскільки власник квартири несе обов`язки щодо належного утримання та експлуатації квартири та її складових частин, зокрема сантехнічного обладнання та мережі водовідведення квартири.

Як слідує із звіту про оцінку визначення вартості відновлювального ремонту, завданого збитку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , ринкова вартість відновлювального ремонту (без урахуванням ПДВ) становить 98348,26 грн (а.с. 7-20).

А тому, дослідивши та оцінивши представлені суду докази, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає до повного задоволення та з відповідача на користь позивача слід стягнути 98348,26 грн. у відшкодування завданої майнової шкоди.

Крім цього, підлягають до часткового задоволення вимоги позивача про відшкодування відповідачем моральної шкоди з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

На підставі ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Отже, як судом з`ясовано, що позивачу, як власнику квартири, внаслідок її затоплення була заподіяна моральна шкода, яка полягала в позбавленні нормальних умов проживання, докладені зусиль для їх відновлення, спричинення дискомфорту та значної шкоди, тобто певних душевних страждань, а тому дотримуючись принципів розумності і справедливості у відшкодування моральної шкоди слід стягнути 5000 грн.

Крім того, відповідно до ст.. 141 ЦПК України також підлягають до задоволення вимоги позивача про відшкодування відповідачем судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору та за визначення вартості завданої шкоди.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 11, 12, 13, 76, 77, 81, 83, 141, 247, 258, 259, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 15, 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 у відшкодування майнової шкоди, заподіяної затопленням квартири 98348 (дев`яносто вісім тисяч триста сорок вісім) грн., у відшкодування моральної шкоди 5000 (п`ять тисяч) грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) грн. 20 коп. та за визначення вартості завданої шкоди в розмірі 4400 (чотири тисячі чотириста) грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасниками справи є:

Позивач ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_4 , адреса проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складений 15 березня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Р.М. Кихтюк