Справа № 639/145/24
Провадження № 2-о/639/34/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Рубіжного С.О.,

за участю секретаря - Чубенко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факт, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

13 січня 2024 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся з заявою громадянка ФРН ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Колєснікова О.М., за участі заінтересованих осіб: ОСОБА_3 , Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту родинних відносин, в якій заявник просить встановити юридичний факт, що громадянка Федеративної Республіки Німеччина ОСОБА_4 , призвище при народжені ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір`ю дитини жіночої статі ОСОБА_6 , яка народилас у місті Чернівці (Україна) шляхом викоричтання допоміжних репродуктивних технологій.

Заява мотивована тим, тим що 12 вересня 2014 року між ОСОБА_1 прізвище при народженні ОСОБА_7 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, зареєстрований відділом РАЦС Мюнцберг (ФРН). В зв`язку з наявними медичними показаннями заявники взяли участь в програмі екстракорпорального запліднення з перенесенням ембріонів у ТОВ «САНА-МЕД» (Центр репродукції людини Клініка професора Феськова О.М.) та подальшим виношуванням вагітності сурогатною матір`ю громадянкою України ОСОБА_8 , з якою 28 листопада 2022 року подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір про виношування вагітності, предметом якого є виношування ОСОБА_8 вагітності, що настала в результаті переносу у порожнину її матки ембріона людини, зачатого подружжям ОСОБА_4 в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій, а також народження генетично чужої їй дитини для її подальшого передання на виховання біологічним батькам.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій методом сурогатного материнства у подружжя народилась донька ОСОБА_9 , яка має генетичну спорідненість із подружжям, а саме з батьком, оскільки у лікувальній програмі ДРТ використано яйцеклітини донора та сперматозоїди чоловіка ОСОБА_2 .

У відповідності до вимог Закону, сурогатною матір`ю ОСОБА_8 , яка надавала послуги сурогатного материнства та народила дитину, надано свою письмову згоду, засвідчену приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Душинської Н.В. від 02.09.23, на те, щоб батьками народженої нею у м. Чернівці дитини жіночої статі, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 в результаті застосування репродуктивних технологій методом сурогатного материнства, було записано подружжя, яке брало участь у вказаній програмі та укладало з нею договір, та що саме вони є батьками народженої нею дитини, а саме: чоловіка - ОСОБА_2 , громадянина ФРН, ІНФОРМАЦІЯ_4 та дружини ОСОБА_4 , прізвище при народженні ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , громадянка ФРН, ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оригінал вказаної заяви надано Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Чернівецькій області Управління державної реєстрації Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. 03.10.2023 ОСОБА_8 надано заяву аналогічного змісту, завірену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Рижковим О.О.

Після надання органу реєстрації вищевказаних документів, останніми отримано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , виданого 20 вересня 2023 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чернівецькій області Управління державної реєстрації Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місце реєстрації Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

На підставі викладеного, реєстрація факту народження дитини було здійснена відповідно до п. 11 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні (затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18.10.2000 р, в редакції наказу № 3307/5 від 24.10.2010 р), що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження. В державному реєстрі актів цивільного стану записано, що заявники: громадянин Федеративної Республіки Німеччина ОСОБА_2 є батьком, а його дружина громадянка Федеративної Республіки Німеччина та ОСОБА_1 , прізвище при народженні ОСОБА_7 , є матір`ю дитини жіночої статі (дівчинки) ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Тобто всі умови для реєстрації дитини, народженої у програмі лікування безпліддя шляхом застосування Допоміжних репродуктивних технологій у вигляді сурогатного материнства, дотримано та виконано в повному обсязі, що підтверджується виданим 20 вересня 2023 року компетентною установою свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №9 від 20.09.2023.

Дитина після народження знаходиться разом зі своїми батьками - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Звернення з даною заявою до суду обумовлене спеціальним для Федеративної Республіки Німеччина порядком реєстрації батьківства щодо дітей, народжених шляхом сурогатного материнства за кордоном.

Так, Верховний федеральний суд ФРН у справі ХІІ ZB 320/17 від 20.03.2019 року, предметом розгляду у якій було питання запису матір`ю в Німеччині саме особи, яка була записана такою у свідоцтві про народження в Україні відповідно до українського права, зробив такий висновок: «Запис в українському реєстрі про народження, а також видане на його підставі свідоцтво про народження, не є рішенням, яке може бути визнаним в розумінні частини 1 параграфу 108 Закону про провадження у справах сім`ї та з питань добровільної підсудності». Відповідно до ч. 1 параграфу 108 («Визнання іноземних рішень») Закону ФРН «Про порядок розгляду сімейних справ та справ добровільної підсудності» за винятком рішень у справах про шлюб, рішення, прийняті за кордоном визнаються без особливого провадження. Таким чином, відповідно до законодавства ФРН, для оформлення батьківських прав заявників щодо їх дитини з урахуванням забезпечення як найкращих інтересів дитини, необхідно рішення компетентного суду України, яке б встановлювало юридичний факт батьківства заявників щодо їх дитини.

Рішення суду України про встановлення юридичного факту батьківства заявників щодо їх дитини є єдиним документом, який необхідний для оформлення батьківських прав на території ФРН, тому, у розумінні п. 2 ч. 1 ст. 318 ЦПК України, встановлення цього факту іншими засобами є неможливим з огляду на вищевказане джерела права. Наявність такого рішення забезпечуватиме права заявників та дитини, зокрема матеріального забезпечення та піклування, а також права на повагу до сімейного життя, передбаченого статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Тому, дана заява подана з метою охорони прав подружжя та дитини на повагу до приватного та сімейного життя, а також, з метою створення умов для здійснення подружжям особистих немайнових прав щодо дитини в країні їх громадянства та постійного проживання Правом Федеративної Республіки Німеччина, громадянкою якої є заявниця (мати дитини) ОСОБА_4 прізвище при народженні ОСОБА_5 , а також, батько дитини ( ОСОБА_2 ), сурогатне материнство заборонене, та в якості матері, відповідно до параграфу 1591 Цивільного кодексу ФРН, визнається лише жінка, яка народила дитину (сурогатна матір). Відповідно до норм права ФРН громадянка ФРН (генетична матір) не може вважатись законною матір`ю дитини, матір`ю може бути лише жінка, зокрема, сурогатна мати, яка народила дитину. Хоча материнство після народження сурогатною матір`ю відхиляється від німецького положення про материнство згідно законодавства ФРН, таке материнство допустиме при наявності позитивного рішення іноземного (у даному випадку українського) суду з цього питання. Визнання іноземним (у даному випадку українським) судом батьківства громадян ФРН, які бажають стати батьками, має принципове значення для охорони інтересів дитини. Без такого рішення батьківські права особи, зокрема, яка бажає стати матір`ю, не будуть визнані у ФРН. Таким чином, здійснений в Україні актовий запис про батьків в реєстрі актів цивільного стану громадян та видане на цій підставі свідоцтво про народження дитини не визнається в Німеччині як рішення (акт) компетентного органу України, зокрема, не визнається і свідоцтво про народження, в якому матір`ю народженого в Україні (шляхом використання допоміжних репродуктивних технологій - методом сурогатного материнства) ОСОБА_6 записана ОСОБА_1 , а батьком ОСОБА_2 .

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.01.2024 року заява прийнята до розгляду та відкрите окреме провадження у справі.

06 березня 2024 року на адресу суду надійшов відзив начальника Першого відділу ДРАЦС у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції, відповідно до якого просила відмовити у задоволені вимог, оскільки відсутній предмет спору. Згідно ст.. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», тільки актовий запис цивільного стану є безспірним доказам фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку. Факт, який просить встановити заявник вже встановлений актовим записом про народження.

11 березня 2024 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив від представника заявниці адвоката Колєснікової О.М.. Звернення з даною заявою до суду обумовлене спеціальним для Федеративної Республіки Німеччина порядком реєстрації батьківства щодо дітей, народжених шляхом сурогатного материнства за кордоном.

Так, Верховний федеральний суд ФРН у справі ХІІ ZB 320/17 від 20.03.2019 року, предметом розгляду у якій було питання запису матір`ю в Німеччині саме особи, яка була записана такою у свідоцтві про народження в Україні відповідно до українського права, зробив такий висновок: «Запис в українському реєстрі про народження, а також видане на його підставі свідоцтво про народження, не є рішенням, яке може бути визнаним в розумінні частини 1 параграфу 108 Закону про провадження у справах сім`ї та з питань добровільної підсудності». Відповідно до ч. 1 параграфу 108 («Визнання іноземних рішень») Закону ФРН «Про порядок розгляду сімейних справ та справ добровільної підсудності» за винятком рішень у справах про шлюб, рішення, прийняті за кордоном визнаються без особливого провадження.

Таким чином, відповідно до законодавства ФРН, для оформлення батьківських прав заявників щодо їх дитини з урахуванням забезпечення як найкращих інтересів дитини, необхідно рішення компетентного суду України, яке б встановлювало юридичний факт батьківства заявників щодо їх дитини.

Рішення суду України про встановлення юридичного факту батьківства заявників щодо їх дитини є єдиним документом, який необхідний для оформлення батьківських прав на території ФРН, тому, у розумінні п. 2 ч. 1 ст. 318 ЦПК України, встановлення цього факту іншими засобами є неможливим з огляду на вищевказане джерела права.

З доводами викладеними у відзиві, подружжя ОСОБА_4 категорично не погоджується з огляду на причину заяви про встановлення юридичного факту, а це не наявність спору який міг би виникнути відносно тих правовідносин, які регулюються українським законодавством, а згідно законодавства ФРН, для оформлення їхніх батьківських прав щодо цієї дитини та реєстрації доньки на території Німеччини із урахуванням забезпечення якнайкращих інтересів дитини, необхідним є рішення компетентного суду України, яким було б встановлено юридичний факт їхньої (заявників) спорідненості з донькою ОСОБА_9 , оскільки свідоцтва про народження дитини для визнання походження дитини від батьків недостатньо. Вищевикладене й стало підставою для звернення заявників до суду із вказаною заявою.

В судовое засіданні учасники справи не з`явились, від представника заявника адвоката Колєснікової О.М. надійшла заява про розгляд справи без участі заявника та її представника, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, матеріали справи містять заяву його адвоката Гофельд Г.С., в якій останній підтримав заяву дружини та просив її задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У ч. 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.1 ст. 315 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для реалізації своїх прав.

Згідно із ст. 496 ЦПК України іноземці та інші іноземні особи, мають право звертатись до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересі. Іноземні особи мають процесуальні права та обов`язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, крім випадків, передбачених Конституцією та Законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу положень ч. 2 ст. 123 Сімейного кодексу України у разі перенесення в організм іншої жінки ембріона людини, зачатого подружжям в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій, батьками дитини є подружжя.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб Е 24/2014, виданого Мюнценберг, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 12.09.2014 року перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.13-14).

28 листопада 2022 року подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір про виношування вагітності, предметом якого є виношування ОСОБА_8 вагітності, що настала в результаті переносу у порожнину її матки ембріона людини, зачатого подружжям ОСОБА_4 в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій, а також народження генетично чужої їй дитини для її подальшого передання на виховання біологічним батькам (а.с. 15-22).

Згідно довідки про генетичну спорідненість батьків (матері чи батька) з плодом №9647 від 05.09.2023 року, виданою Центром репродукції дюдини клініка професора Феськова О.М. діагноз ОСОБА_4 , прізвище при народженні ОСОБА_5 « ОСОБА_12 чинник. Багаторазові невдалі спроби ЕКЗ», у зв`язку з неможливістю виношування вагітності було проведено програму ДРТ в період з 01.12.2022 року по 16.01.2023 рік з перенесенням ембріона у порожнину матки сурогатної матері ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . У лікувальний програмі ДРТ використано яйцеклітина донора 1766кІ та сперматозоїди чоловіка ОСОБА_2 . Перенесення ембріона у поржнину матки сурогатної матері відбулось 26.12.2022, факт вагітності встановлено 09.01.2023 року, має місце генетична спорідненість батька з плодом (а.с.28).

Громадянка України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , запис №885, орган що видав 7113, 02.01.2019, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , НОМЕР_3 своєю заявою, посвідченою 03.10.2023 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Рижковим О.О. за реєстровим №1374, заявила, що 02 вересня 2023 року приватним нотаріусом Чернівецького міького нотаріального округу Душинською Н.В. було засвідчено справжність підпису на згоді, на підставі ст.. 123 Сімейного кодексу України на запис подружжя: чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та дружини ОСОБА_4 , прізвище при народженні ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , громадянка ФРН, ІНФОРМАЦІЯ_1 батьками народженої нею ІНФОРМАЦІЯ_3 дитини жіночої статі в КНП «Чернівецький обласний перинатальний центр» (медичний висновок про народження №4ЕР6-468Е-ЕРЕ5-9КХ8, зареєстрований КНП «Чернівецький обласний пренатальний центр» 01.09.2023 (а.с.25).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 20.09.2023 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_6 , батьками якої зазначені: ОСОБА_2 громадян ФРН та ОСОБА_4 , прізвище при народженні ОСОБА_5 , громадянка ФНР, про що 16.09.2023 року складено відповідний актовий запис №199. Місцем народження дитини зазначено м. Чернівці Україна (а.с. 27).

Згідно з витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №9 від 20.09.2023 року, ОСОБА_6 , жіночої статі, народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження Україна, Чернівецька область, Чернівці, в КНП «Чернівецький обласний пренатальний центр». Реєстрація народження проведена відповідно до ст.133 Сімейного кодексу України (а.с. 26-27).

Судом встановлено, що правом Федеративної Республіки Німеччина, громадянкою якої є заявниця (мати дитини) ОСОБА_1 , сурогатне материнство заборонене, і в якості матері відповідно до параграфу 1591 Цивільного кодексу ФРН визнається лише жінка, яка народила дитину (сурогатна матір).

Відповідно до ч.1 ст. § 108 Закону ФРН «Про порядок розгляду сімейних справ та справ добровільної підсудності» за винятком рішень у справах про шлюб, рішення, прийняті за кордоном, визнаються без особливого провадження.

Верховний суд Німеччини у справі XII ZB 320/17 від 20.03.2019 р., предметом розгляду було питання запису матір`ю в Німеччині саме особи, яка була вже записана такою у свідоцтві про народження в Україні відповідно до українського права, зробив такий висновок: «Запис в українському реєстрі про народження, а також видане на його підставі свідоцтво про народження, не є рішенням, яке може бути визнаним в розумінні ч. 1 § 108 Закону про провадження у справах сім`ї та з питань добровільної підсудності».

Тобто невизнання факту реєстрації матір`ю дитини в Україні Верховним судом ФРН обґрунтовується тим, що така реєстрація підтверджується не рішенням суду, а рішенням українського органу реєстрації актів цивільного стану, яке не відповідає змісту ч. 1 § 108 Закону «Про порядок розгляду сімейних справ та справ добровільної підсудності».

Вказані вище норми права Німеччини та висновок з рішення Верховного суду ФРН були отримані з офіційних джерел, а саме сайтів міністерства Юстиції і захисту споживачів ФРН та реєстру рішень Федерального Верховного суду ФРН, які є доступними джерелами права, український переклад яких посвідчений у встановленому законом порядку.

Таким чином, наданими документами підтверджується, що зроблений в Україні актовий запис про матір та батька в реєстрі актів цивільного стану громадян, та видане на цій підставі свідоцтво про народження дитини не визнається в Німеччині як рішення компетентного органу України.

Отже, здійснений в Україні актовий запис про батьків в реєстрі актів цивільного стану громадян, та видане на цій підставі свідоцтво про народження дитини не визнається в Німеччині як рішення (акт) компетентного органу України, зокрема не визнається і свідоцтво про народження, в якому матір`ю народженого в Україні записана ОСОБА_4 , прізвище при народженні ОСОБА_5 .

Згідно змісту висновку, викладеного у рішенні Верховного суду ФРН XII ZB 320/17 від 20.03.2019 р., таке невизнання свідоцтва про народження може бути усунено шляхом встановлення факту родинних відносин в суді України за місцем народження дитини з винесенням відповідного судового рішення.

Згідно ч. 3. ст. 8 Закону України «Про міжнародне приватне право» особи, які беруть участь у справі, мають право подавати документи, що підтверджують зміст норм права іноземної держави, на які вони посилаються в обґрунтуванні своїх вимог або заперечень, іншим чином сприяти суду чи іншому органу у встановленні змісту цих норм.

В силу приписів статті 4 вказаного Закону право, що підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього Закону, інших законів, міжнародних договорів України.

Статтею 65 цього Закону передбачено, що встановлення та оскарження батьківства визначається особистим законом дитини на момент її народження.

Відповідно до ст.16 цього Закону особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є.

Відповідно до ст. 123 Сімейного Кодексу України, у разі народження дружиною дитини, зачатої в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій, здійснених за письмовою згодою її чоловіка, він записується батьком дитини. У разі перенесення в організм іншої жінки ембріона людини, зачатого подружжям (чоловіком та жінкою) в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій, батьками дитини є подружжя. Подружжя визнається батьками дитини, народженої дружиною після перенесення в її організм ембріона людини, зачатого її чоловіком та іншою жінкою в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій.

Згідно п. 11 глави 1 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року №52/5, у разі народження дитини жінкою, якій в організм було перенесено ембріон людини, зачатий подружжям у результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій, державна реєстрація народження проводиться за заявою подружжя, яке дало згоду на таке перенесення.

У цьому разі одночасно з документом, що підтверджує факт народження дитини цією жінкою, подається заява про її згоду на запис подружжя батьками дитини, справжність підпису на якій має бути нотаріально засвідченою, а також довідка про генетичну спорідненість батьків /матері чи батька/ з плодом. При цьому в графі "Для відміток" актового запису про народження робиться один з таких записів: "Матір`ю дитини, яка ідентифікована електронною системою охорони здоров`я за даними заяви про згоду на запис подружжя батьками дитини, є громадянка (прізвище, власне ім`я, по батькові)" або " ОСОБА_13 дитини згідно з медичним свідоцтвом про народження є громадянка (прізвище, власне ім`я, по батькові)", а також зазначаються найменування закладу (установи), що видав(ла) довідку, дата її видачі та номер, дані нотаріуса (прізвище та ініціали, нотаріальний округ чи державна нотаріальна контора), дата та за яким реєстровим номером засвідчено справжність підпису жінки на заяві про її згоду на запис подружжя батьками дитини.

У рішеннях від 26 червня 2014 року у справі «Меннессон проти Франції» скарга №65192/11 та у справі «Лабассе проти Франції» скарга №65941/11, Європейський суд з прав людини зазначив, що кожна країна має право заборонити сурогатне материнство на її території. Однак Суд також визначив, що заборона сурогатного материнства не може впливати на дітей, народжених у такий спосіб за кордоном. У цьому контексті Суд висловив позицію, що країни, де сурогатне материнство заборонене, повинні визнати родинний зв`язок між дітьми, народженими від сурогатної матері за кордоном, та їхніми біологічними батьками, інакше буде мати місце порушення прав дітей на повагу до приватного та сімейного життя, гарантованого ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У зв`язку із викладеним, для необхідності захисту інтересів дитини та її матері, суд вважає за необхідне задовольнити заяву і встановити факт, що громадянка Федеративної Республіки Німеччини ОСОБА_4 , прізвище при народженні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір`ю дитини жіночої статі ОСОБА_6 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Чернівці Україна шляхом використання допоміжних репродуктивних технологій.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заяву про встановлення факту родинних відносин слід задовольнити.

Судові витрати залишити за заявником.

З огляду на наведене, та керуючись ст.ст. 76-81, 95, 229, 258, 259, 263-265, 268, 315-319, 354, 355 ЦПК України суд -

ВИРІШИВ:

Заяву Гункель прізвище при народженні ОСОБА_5 - задовольнити.

Встановити юридичний факт, що громадянка Федеративної Республіки Німеччини ОСОБА_4 , прізвище при народженні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є матірю дитини жіночої статі ОСОБА_6 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Чернівці, Україна шляхом використання допоміжних репродуктивних технологій.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування учасників справи:

Заявник: Гункель, прізвище при народженні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Заінтересовані особи:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт НОМЕР_5 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ;

Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, місцезнаходження: 58002, м. Чернівці, вул. Кобилянської Ольги, буд. 29, .

Повний текст рішення складено 11.03.2024 року.

Суддя С.О. Рубіжний