Справа № 711/264/24
Провадження № 2/712/57/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2024 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Романенко В.А.

за участю секретаря Шевченко О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Черкаси, справу за заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , служба у справах дітей Черкаської міської ради, адміністрація Державної прикордонної служби, Черкаський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 жовтня 2023 року у справі № 712/8789/23 задоволено позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Від шлюбу колишнє подружжя мають двох дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до Договору про участь у вихованні та утриманні дітей від 16.08.2023, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , позивач та відповідачка, маючи на меті врегулювання питання щодо здійснення батьківських прав та обов`язків, визначили місце проживання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем проживання батька - ОСОБА_1 , а місце проживання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання матері - ОСОБА_2 .

До такого спільного рішення подружжя прийшли з тих підстав, що відповідачка вирішила проживати за межами території України, а саме в Польщі та разом з матір`ю вирішила проживати одна з їх доньок - ОСОБА_4 .

Вказаний факт підтверджується отриманням ОСОБА_2 та ОСОБА_5 «Pesel» в країні Польщі, договором оренди житлового приміщення, учнівським квитком ОСОБА_4 яка наразі проходить навчання у початковій школі ім. Маршала Юзефа Пілсудського № І та не збираються повертатися до України.

Факт проживання ОСОБА_3 за місцем проживання батька (адреса: АДРЕСА_1 ) підтверджується, зокрема, витягом з реєстру Черкаської територіальної громади № 2023/009810468 від 29.11.2023.

Окрім цього, головним спеціалістом служби у справах дітей Черкаської міської ради Зубалій Н.А., ОСОБА_6 , на підставі заяви громадянина ОСОБА_1 проведено обстеження умов проживання дитини за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Акту обстеження умов проживання від 10 листопада 2023 року умови проживання задовільні, квартира належить громадянину ОСОБА_1 (батькові дітей). Помешкання укомплектоване, в наявності необхідна побутова техніка, предмети домашнього вжитку, кухня та санвузол в задовільному стані.

Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: для малолітньої ОСОБА_7 відведена окрема кімната, де є двохярусне ліжко, письмовий стіл, шафа для одягу, місце для підготовки уроків, ігор та відпочинку.

Вказаним актом також підтверджено, що за адресою: АДРЕСА_1 , проживають лише ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а також зроблено висновок про те, що у квартирі створено належні умови для проживання малолітньої ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач, ОСОБА_1 , самостійно виховує малолітню доньку - ОСОБА_3 без сторонньої на те допомоги.

Отже, малолітня ОСОБА_3 перебуває лише на вихованні та утриманні позивача, тобто її батька ОСОБА_1 , який створив всі умови для проживання дитини, здійснює догляд та піклується про її стан здоров`я, забезпечує харчування, одяг, освіту, лікування та дозвілля.

Враховую наведене вище, у позивача наразі виникла необхідність встановлення факту самостійного виховання дитини для подальшого у майбутньому оформлення різних соціальних допомоги та вирішення питань, пов`язаних з переміщенням дитини без документального погодження іншого з батьків.

Просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт самостійного виховання батьком ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), який не перебуває у шлюбі, дитини віком до 18 років - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з ним без матері ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Заявник в судовому засіданні підтримав заяву в повному обсязі та просив суд її задовольнити.

Представник служба у справах дітей Черкаської міської ради в судовому засіданні при розгляді даної справи покладався на думку суду, разом з тим зазначала, що відповідачка не позбавлена батьківських прав, заявник не звертався з позовом про стягнення аліментів.

Представник ОСОБА_2 адвокат Горобець Сергій Олександрович, в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про визнання позову в якій просить заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення, просить задовільнити у повному обсязі. В заяві зазначає, що Відповідно до Договору про участь у вихованні та утриманні дітей від 16.08.2023, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , позивач та відповідачка, маючи на меті врегулювання питання щодо здійснення батьківських прав та обов`язків, визначили місце проживання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем проживання батька - ОСОБА_1 , а місце проживання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання матері - ОСОБА_2 .

До такого спільного рішення подружжя прийшли з тих підстав, що відповідачка вирішила проживати за межами території України, а саме в Польщі та разом з матір`ю вирішила проживати одна з їх доньок - ОСОБА_4 .

Дійсно, ОСОБА_2 разом з донькою ОСОБА_4 проживають у Польщі, а ОСОБА_3 разом з батьком перебуває в Україні.

Так, ОСОБА_3 повністю перебуває на утриманні та вихованні батька ОСОБА_1 .

Так, ОСОБА_2 не заперечує проти встановлення факту самостійного виховання ОСОБА_1 доньки ОСОБА_3 та підтверджує, що викладені у заяві про встановлення юридичного факту дані відповідають дійсності.

Представник Адміністрація Державної прикордонної служби, в режимі відео конференції, в судовому засіданні при вирішенні справи покладався на думку суду.

Представник Черкаського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, з заявами та клопотаннями до суду не звертався.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та її задоволення, виходячи з наступного.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та статтею 8 Конституції України гарантовано кожному право звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина.

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Статтею 315 ЦПК України передбачено розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 жовтня 2023 року у справі № 712/8789/23 задоволено позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 19 листопада2019 року у Черкаському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 2173 розірвано.

Від шлюбу колишнє подружжя мають двох дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Конвенція про права дитини в пункті 3 статті 9 закріпила принцип, за яким держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Як визначено ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Як визначено частинами 1-3 статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Пунктом 2 ч. 164 СК України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути, зокрема, ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини.

Крім того, в силу положень ЦК України у момент народження фізичної особи, в неї виникає цивільна правоздатність (здатність мати цивільні права та обов`язки) та припиняється у момент її смерті (ст. 25), а з підстав встановлених цим Кодексом виникає цивільна дієздатність (здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання) котра може бути обмежена виключно у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.2 ст. 30) при цьому відповідно до ч. 2 ст. 15 СК України, якщо особа визнана недієздатною, її сімейний обов`язок особистого немайнового характеру припиняється у зв`язку з неможливістю його виконання, підставою позбавлення батьківських прав у відповідності до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, є ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків.

Таким чином, з настанням певних юридичних фактів, що підтверджуються певними актами обсяг батьківських прав може обмежуватися або припинятися.

З цього слідує, що підставою встановлення факту самостійного виховання неповнолітньої дитини батьком, необхідно встановити юридичний факт, або декілька, в силу яких обсяг прав матері обмежується або припиняється.

Сімейним кодексом України чітко встановлено, що сімейні права та обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі (ч.1 ст. 14, ч.1 ст. 15 СК України). Разом з тим, в силу настання певних юридичних фактів (дій чи подій), котрі мають бути підтверджені виключно цивільно-правовими актами (свідоцтво про смерть) чи рішенням суду (про позбавлення батьківських прав, визнання недієздатним, померлим, безвісно відсутнім), та позбавляють особу користуватися батьківською правосуб`єктністю, такі права та обов`язки припиняються, та не потребують додаткового підтвердження того, що один із батьків самостійно виконує їх.

Заявник у поданій заяві зазначає, що з моменту припинення шлюбних стосунків з ОСОБА_2 , малолітня донька ОСОБА_3 проживає разом з ним, знаходиться на його утриманні та самостійному вихованні.

Такі твердження в силу ст. 141 СК України, суд розцінює критично, оскільки розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків відносно дитини.

Відповідно до Договору про участь у вихованні та утриманні дітей від 16.08.2023, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , позивач та відповідачка, маючи на меті врегулювання питання щодо здійснення батьківських прав та обов`язків, визначили місце проживання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем проживання батька - ОСОБА_1 , а місце проживання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання матері - ОСОБА_2 .

Зі змісту договору про участь у вихованні та утриманні дітей від 16.08.2023 року вбачається, що мати дитини ОСОБА_2 також приймає участь у вихованні дитини, у договорі чітко вказано, що батьки зобов`язуються: виховувати дітей в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до батьків та родини, свого народу та Батьківщини, а також в повазі до людей усіх національностей, релігій та культур; піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток та забезпечити здобуття дітьми повної загальної середньої освіти; не застосовувати до дітей експлуатацію будь-якого виду; не застосовувати фізичні покарання дітей, а також інші види покарань, які принижують їх людську гідність. (п. 7 договору)

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 обоє беруть участь у вихованні та утриманні дитини.

Суд не приймає твердження заявника, про те, що матір дитини проживає закордоном в республіці Польща, а тому вона не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, оскільки проживання одного з батьків окремо від дитини не свідчить про те, що, в даному випадку, мати самоусунулась від виховання та утримання дитини та не звільняє її від обов`язку виховувати та утримувати дитину.

Також інші докази, які подані заявником не спростовують факту, що ОСОБА_2 не виконує покладені на неї обов`язки, як мами відносно її доньки ОСОБА_3 .

Суд не приймає до уваги заяву ОСОБА_2 про визнання позову, оскільки вона суперечить матеріалам справи та доказам, які були дослідженні під час судового розгляду.

Будь-яких інших доказів про те, що ОСОБА_2 не виховує та не утримує дитину, а тому ОСОБА_1 є особою, яка самостійно виховує та утримує доньку заявником не подано.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 не є особою, яка самостійно виховує та утримує доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 без участі матері. Мати дитини ОСОБА_2 не позбавлена батьківських прав відносно своєї доньки, а тому зобов`язана виконувати обов`язки, які покладаються на неї, як на матір згідно ст. 150 СК України. Заявник не довів, що мати дитини в силу певних юридичних фактів не виконує прав та обов`язків відносно своєї малолітньої дитини.

Та обставина, що заявник та ОСОБА_2 врегулювали порядок виконання своїх батьківських обов`язків відносно доньки ( ОСОБА_3 ) в договірному порядку у такий спосіб, внаслідок якого більший тягар з виховання дитини покладено на заявника, не свідчить про те, що заявник самостійно виховує дитину і може вважатися в розумінні закону «одиноким батьком», оскільки такий договір не позбавляє матір дитини батьківських прав і не залишає дитину без материнського виховання.

Таким чином, твердження заявника про існування юридичного факту, що він є батьком, який самостійно виховує дитину віком до 18 років, не знайшли свого підтвердження під часу судового розгляду, а тому вимоги заявника є необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 76-89, 247, 264, 293, 294, 315, 316, 318 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , служба у справах дітей Черкаської міської ради, адміністрація Державної прикордонної служби, Черкаський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Головуючий: В.А. Романенко

Повний текст рішення суду виготовлений 15 березня 2024 року.