Справа № 309/1110/24
Провадження № 2/309/272/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року м. Хуст

Суддя Хустського районного суду Закарпатської області Орос Я.В. розглянувши заяву про самовідвід судді Орос Я.В. при розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу .

Суддею Орос Я.В. по справі заявлено самовідвід.

Заява про самовідвід вмотивована тим , що суддя Орос Я.В. тривалий період часу перебуває у товариських та дружніх відносинах з відповідачем по справі ОСОБА_3 , а тому з метою недопущення виникнення у учасників судового провадження сумнівів у об`єктивності та неупередженості судді, для забезпечення достатніх гарантій на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом, з метою недопущення порушень вимог Закону України «Про судоустрій та статус суддів», присяги судді, суддя по даній справі заявив самовідвід

На підставі ст.. 40 ч.1, 8 ЦПК України заяву про самовідвід вирішено до відкриття провадження у справі та без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає , що заява про самовідвід підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11 відповідним Законом № 475/97-ВР, визнавши її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Відповідно до положень ст.ст. 8, 9 Конституції України та ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» від 29 червня 2004 року № 1906-IV в Україні визнається і діє принцип верховенства права; чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України; якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах Piersac vs Belgium, Grieves vs UK). Крім того, згідно з принципом, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ по справі Le Comte, Van Leuven i De Meyere vs Belgium, суд має бути неупередженим і безстороннім.

Також у справі Гаусшильдта проти Данії (CASE OF HAUSCHILDT v. DENMARK) Європейський суд з прав людини зазначив, що згідно з об`єктивним критерієм, необхідно встановити, чи існують, якщо зовсім не брати до уваги особисту поведінку судді, легко з`ясовувані факти, що можуть ставити під сумнів його безсторонність. З цієї причини навіть виступи можуть мати певне значення. Найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості. Отже, будь-який суддя, щодо безсторонності якого є законні підстави для побоювань у його неупередженості, повинен заявити відвід.

У пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року (Схвалено Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23) визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи також у тому випадку, коли у сторони могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Суд вважає, що наведені в заяві про самовідвід обставини, а саме те, що суддя Орос Я.В та відповідач ОСОБА_3 перебувають у товариських та дружніх відносинах, може викликати сумніви сторін в об`єктивності та неупередженості судді, тому з метою забезпечення права особи на доступ до правосуддя, та на розгляд справи поза будь яким сумнівом для відповідачів щодо об`єктивності та неупередженості складу суду її слід задоволити.

За таких обставин в порядку передбаченому ст.ст. 33, 41 ЦПК України справу слід передати до канцелярії суду для визначення автоматизованою системою документообігу іншого складу суду.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи , що розгляд даної заяви відбувся на підставі ст.. 40 ч.8 ЦПК України без виклику сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 36, 40,41, ЦПК України суд ,

П О С Т А Н О В И В :

Заяву про самовідвід судді Ороса Ярослава Васильовича від участі в розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу - задоволити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу в порядку передбаченому ст. 33 ЦПК України передати до канцелярії суду для визначення автоматизованою системою документообігу іншого складу суду.

Ухвала в частині вирішення заяви про самовідвід судді апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя Хустського

районного суду: Орос Я.В.