РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2024 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Харечко С.П.,

секретар судового засідання Литвиненко В.М.,

з участю представника позивача-відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача-позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4 про припинення поруки,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 в інтересах якого діє адвокат Тарновецький П.Я. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 заборгованість в розмірі 27 870 доларів США, пеню в розмірі 19 731,96 доларів США, три проценти річних в розмірі 1 621,80 доларів США, а загалом 49 223, 76 доларів США та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 17 жовтня 2020 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був укладений договір позики № 43/20, за яким ОСОБА_3 передав, а ОСОБА_4 отримала грошові кошти в розмірі 30 000 доларів США, що підтверджується розпискою від 17.10.2020р. Пунктом 5.2. Договору позики передбачено, що остаточний термін повернення позики є 17 жовтня 2021 року включно. Станом на 06 жовтня 2021 року заборгованість ОСОБА_4 перед позивачем за Договором позики становила 27 870 доларів США, що підтверджується розпискою ОСОБА_4 від 06.10.2021 р. Станом на 18 жовтня 2021 року ОСОБА_4 не виконала свої зобов`язання за Договором позики і не погасила заборгованість в розмірі 27870 доларів США. Станом на момент подання даної позовної заяви заборгованість ОСОБА_4 , перед позивачем за Договором позики так і становить 27 870 доларів США. Позивач вказує, що пунктом 7.2. Договору позики передбачено, що при порушенні Позичальником строку повернення суми позики він повинен сплатити пеню в розмірі 0,1 відсотка від розміру суми позики за кожен день прострочення повернення суми позики. Станом на 25 вересня 2023 року розмір пені становить 19 731,96 доларів США (27 870 доларів США * 0,1% * 708 днів (з 18.10.2021 по 25.09.2023)). Також станом на 25 вересня 2023 року розмір трьох процентів річних становить 1 621,80 доларів США (27 870 доларів США * 3%/365 днів * 708 днів (з 18.10.2021 по 25.09.2023)). Таким чином ОСОБА_4 , зобов`язана сплатити позивачу заборгованість в розмірі 27 870 доларів США, пеню в розмірі 19 731,96 доларів США, три проценти річних в розмірі 1621,80 доларів США, а загалом - 49 223,76 доларів США.

17 жовтня 2020 року між позивачем та ОСОБА_5 був укладений договір поруки, за яким ОСОБА_5 поручалася перед позивачем за виконання ОСОБА_4 свого обов`язку за Договором позики. Пунктом 4 Договору поруки визначено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідають перед позивачем як солідарні боржники. Пунктом 5 Договору поруки визначено, що ОСОБА_5 відповідає перед позивачем у тому ж обсязі, що і ОСОБА_4 , включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків. 07 вересня 2023 року позивач пред`явив до ОСОБА_5 як поручителя ОСОБА_4 вимогу про сплату заборгованості ОСОБА_4 за Договором позики в розмірі 27 870 доларів США, пені та 3% річних. Однак, вище згадана вимога була залишена ОСОБА_5 без відповіді та без задоволення.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 10 жовтня 2023 року по вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

10.11.2023 р. від представника відповідача ОСОБА_5 - адвоката Негрей О.М. надійшов відзив на позовну заяву в якому він просить у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості відмовити. Зазначає, що з долученого до матеріалів справи Договору поруки від 17 жовтня 2020 року, вбачається, що ОСОБА_5 поручилася як Поручитель перед кредитором за виконання ОСОБА_4 (боржник) зобов`язання по договору позики №43/20 від 17.10.2020 року щодо повернення отриманої суми позики в розмірі 30000 доларів США до 17 жовтня 2021 року. Відповідно до позовної заяви, станом на 06 жовтня 2021 року основна заборгованість ОСОБА_4 перед Позивачем по договору позики №43/20 від 17 жовтня 2020 року складає 27 870 доларів США. Вказана сума боргу випливає із розписки ОСОБА_4 від 06 жовтня 2021 року, копія якої долучена до позовної заяви, яка скріплена нечитаємим підписом у вигляді букв «СА» та рукописного тексту « ОСОБА_4 ». Про наявність цієї розписки ОСОБА_5 стало відомо тільки із позовної заяви у справі №569/18433/23. Однак, відповідно до рукописної розписки від 06.02.2021, ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_5 в рахунок погашення кредиту 8000 доларів США. Залишок кредиту склав 22000 доларів США. Отже, 06 жовтня 2021 року відбулася зміна зобов`язання Боржника без згоди ОСОБА_5 як Поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг її відповідальності перед Позивачем. Як наслідок, порука ОСОБА_5 (Поручитель) перед ОСОБА_3 (Кредитор), відповідно до п.6 Договору поруки від 17 жовтня 2020 року, є припиненою. Крім того, ОСОБА_5 передала ОСОБА_3 300 доларів США 17 червня 2020 року та 300 доларів США 17 липня 2020 року, що підтверджується актами прийому-передачі грошових коштів в якості сплати відсотків за договором №11/20 від 17 травня 2020 року. Також, вказує, що певні кошти по сплаті відсотків та основної суми заборгованості були безпосередньо передані ОСОБА_4 для ОСОБА_6

15.11.2023 р. на адресу суду надійшов зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4 , в якому представник ОСОБА_5 адвокат Негрей О.М. просить припинити поруку ОСОБА_5 перед ОСОБА_3 за виконання зобов`язання ОСОБА_4 , відповідно до п.6 Договору поруки від 17 жовтня 2023 року, через зміну зобов`язання без згоди Поручителя, внаслідок чого був збільшений обсяг відповідальності.

В обґрунтування зустрічного позову представник посилається на те, що відповідно до позовної заяви, станом на 06 жовтня 2021 року основна заборгованість ОСОБА_4 перед Позивачем по договору позики №43/20 від 17 жовтня 2020 року складає 27 870 доларів США. Однак, відповідно до рукописної розписки від 06.02.2021, ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_5 в рахунок погашення кредиту 8000 доларів США. Залишок кредиту склав 22000 доларів США. Отже, 06 жовтня 2021 року відбулася зміна зобов`язання Боржника без згоди ОСОБА_5 як Поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг її відповідальності перед Позивачем. При цьому, поручитель письмової згоди на збільшення зобов`язання ОСОБА_4 перед ОСОБА_3 з 22 тисяч доларів США грн.. до 27 870 доларів США., а відповідно на збільшення обсягу своєї відповідальності, не надавала і про такі зміни повідомлена не була. Як наслідок, порука ОСОБА_5 (Поручитель) перед ОСОБА_3 (Кредитор), відповідно до п.6 Договору поруки від 17 жовтня 2020 року, є припиненою.

Ухвалою суду від 20 листопада 2023 року зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4 про припинення поруки прийнято до спільного розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

01.12.2023р. від представника позивача-відповідача адвоката Тарновецького П.Я. надійшов відзив на зустрічну позовну заяву в якому представник просить у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 про припинення поруки відмовити у повному обсязі. Зазначає, що ОСОБА_5 поручалася перед ОСОБА_3 за виконання ОСОБА_4 свого обов`язку в повному обсязі і відповідає перед ОСОБА_3 за порушення зазначеного зобов`язання ОСОБА_4 (п.2 договору поруки від 17.10.2020 р.). ОСОБА_5 відповідає перед ОСОБА_3 у тому ж обсязі, що і ОСОБА_4 , включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків (п.5 договору поруки від 17.10.2020 р.). Таким чином договором поруки від 17.10.2020 р. обсяг відповідальності ОСОБА_5 не обмежувався лише основною заборгованістю. Розписка ОСОБА_4 від 06.10.2021 р. не є зміною умов договору позики № 43/20 від 17.10.2020 р., а є підтвердженням наявності розміру заборгованості за договором позики № 43/20 від 17.10.2020 р. станом на 06 жовтня 2021 року. Вказує, що 06 вересня 2019 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 був укладений договір позики, за яким ОСОБА_5 отримала від ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 500 000,00 грн., що було еквівалентно 20 000,00 доларів США. 25 жовтня 2019 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 був укладений договір позики № 22/19, за яким ОСОБА_5 отримала від ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 10 000,00 доларів США. 17 травня 2020 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 був укладений договір позики № 11/20, за яким ОСОБА_5 отримала від ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 10 000,00 доларів США. Тобто ОСОБА_5 мала безпосередні зобов`язання перед ОСОБА_3 щодо повернення позики щонайменше на суму 40 000,00 доларів США. З долученої ОСОБА_5 розписки від 06.02.21 неможливо встановити отримання ОСОБА_3 грошових коштів в розмірі 8 000,00 доларів США та саме на виконання якого договору позики вона написана.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 03.01.2024р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача-відповідача адвокат Тарновецький П.Я. в судовому засіданні первісний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості підтримав та просив його задовольнити, в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4 про припинення поруки просив відмовити у повному обсязі.

Представник відповідача-позивача ОСОБА_5 адвокат Негрей О.М. в судовому засіданні підтримав зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4 про припинення поруки, в задоволенні первісного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості просив відмовити.

Відповідач за первісним позовом, третя особа за зустрічним позовом ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до договору позики №43/20 від 17 жовтня 2020 року, ОСОБА_3 (Позикодавець) та ОСОБА_4 (Позичальник), уклали договір, предметом якого є надання позичальнику грошових коштів в сумі 30 000 доларів США в якості позики строком на 12 місяців, тобто до 17 жовтня 2021 року.

Факт отримання ОСОБА_4 грошових коштів підтверджується розпискою від 17.10.2020 року, відповідно до якої ОСОБА_4 отримала в борг від ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 30000 доларів США згідно договору позики №43/20 від 17.10.2020 р.Остаточний термін повернення позики є 17 жовтня 2021 року включно (п.5.2.договору).

Станом на 06 жовтня 2021 року заборгованість ОСОБА_4 перед ОСОБА_3 за Договором позики становила 27 870 доларів США, що підтверджується розпискою ОСОБА_4 від 06.10.2021 р.

Згідно з ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

За змістом статей 525, 526, 599 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

При цьому факт отримання коштів у борг підтверджує не будь-яка розписка, а саме розписка про отримання коштів, зі змісту якої можливо установити, що відбулася передача певної суми коштів від позичальника до позикодавця.

Досліджуючи боргові розписки чи інші письмові документи, суд для визначення факту укладення договору повинен виявляти справжню правову природу правовідносин сторін незалежно від найменування документа та, залежно від установлених результатів, зробити відповідні правові висновки.

Саме до таких висновків дійшов Верховний суд в постанові від 08 липня 2019 року по справі № 524/4946/16-ц та в постанові від 22 серпня 2019 року №369/3340/16-ц.

У відповідності до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до Договору поруки від 17 жовтня 2020 року, ОСОБА_5 поручилася як Поручитель перед кредитором за виконання ОСОБА_4 (боржник) зобов`язання по договору позики №43/20 від 17.10.2020 року щодо повернення отриманої суми позики в розмірі 30000 доларів США до 17 жовтня 2021 року.

Пунктом 4 Договору поруки визначено, що Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники.

Пунктом 5 Договору поруки визначено, що Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків.

07 вересня 2023 року ОСОБА_3 пред`явив до ОСОБА_5 , як поручителя ОСОБА_4 вимогу про сплату заборгованості ОСОБА_4 за Договором позики в розмірі 27 870 доларів США, пені та 3% річних, що підтверджується фіскальним чеком від 07.09.2023, накладною № 520 від 07.09.2023 та описом вкладень у лист від 07.09.2023.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідачі за первісним позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не оспорювали укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 договір позики від 17.10.2020 року та укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 договір поруки від 17.10.2020 року як такі, що були укладені під впливом обману, насильства або під впливом тяжкої обставини та такі обставини не були встановлені судом.

Таким чином, суд вважає доведеним факт отримання ОСОБА_4 грошових коштів у розмірі 30 000 доларів США у позику від ОСОБА_3 на умовах, визначених договором позики № 43/20 від 17 жовтня 2020 року.

Борг за Договором позики становить 27 870 доларів США, що підтверджується розпискою ОСОБА_4 від 06.10.2021 р.

Пунктом 7.2. Договору позики передбачено, що при порушенні Позичальником строку повернення суми позики він повинен сплатити пеню в розмірі 0,1 відсотка від розміру суми позики за кожен день прострочення повернення суми позики.

Згідно розрахунку позивача станом на 25 вересня 2023 року розмір пені становить 19 731,96 доларів США (27 870 доларів США * 0,1% * 708 днів (з 18.10.2021 по 25.09.2023)).

Відповідно до п. 8.2 Договору позики сторони погодилися, що строк позовної давності для звернення до суду з вимогами про стягнення суми позики, нарахованих відсотків та неустойки (пені), становить 5 (п`ять) років.

Таким чином, позивачем за первісним позовом правомірно розраховано розмір пені за період з 18.10.2021 по 25.09.2023 у розмірі 19731,96 доларів США. Судом перевірено правильність наданого стороною позивача розрахунку.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача станом на 25 вересня 2023 року розмір трьох процентів річних становить 1 621,80 доларів США (27 870 доларів США * 3%/365 днів * 708 днів (з 18.10.2021 по 25.09.2023)).

Відтак, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти в розмірі 1 621,80 доларів США в якості 3 % річних від простроченої суми позики. Судом перевірено правильність наданого стороною позивача розрахунку.

Щодо зустрічної позовної заяви суд зазначає наступне.

Як було зазначено вище, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

17 жовтня 2020 року ОСОБА_3 (кредитор) був укладений договір поруки з ОСОБА_5 (поручитель). За змістом зазначеного договору поручитель поручається перед Кредитором за виконання ОСОБА_4 («Боржник») свого обов`язку за договором позики № 43/20 від 17 жовтня 2020 (п. 1 договору позики). Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Боржником свого обов`язку в повному обсязі і відповідає перед Кредитором за порушення зазначення зобов`язання Боржником (п. 2 договору позики).

У разі порушення Боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники (п. 4 договору позики).

Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків (п.5 договорів позики).

Відповідно до п.6 Договору поруки від 17.10.2020 року порука припиняється у випадку: припинення забезпеченого порукою зобов`язання; зміни зобов`язання без згоди Поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності; після настання строку виконання зобов`язання; Кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване Боржником або поручителем.

Договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами і діє до 17 жовтня 2021 року. А у випадку порушення чи невиконання основного зобов`язання у передбачений строк, цей договір діє до моменту повного виконання зобов`язань за Договором позики № 43/20 від 17 жовтня 2020 року, вказаним в п. 1 договору (п. 7 договору позики).

Отже, станом на дату розгляду справи судом строк поруки за договором поруки від 17 жовтня 2020 року не припинився, а тому з огляду на те, що зобов`язання за договором позики не виконано ні боржником, ні поручителем, заборгованість за договором позики у вищевказаному розмірі підлягає стягненню з відповідачів.

Представник відповідача-позивача ОСОБА_5 - адвокат Негрей О.М. посилається на те, що, 06 жовтня 2021 року відбулася зміна зобов`язання Боржника без згоди Поручителя ОСОБА_5 як Поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг її відповідальності перед ОСОБА_3 . При цьому, поручитель письмової згоди на збільшення зобов`язання ОСОБА_4 перед ОСОБА_3 з 22 тисяч доларів США грн.. до 27 870 доларів США., а відповідно на збільшення обсягу своєї відповідальності, не надавала і про такі зміни повідомлена не була.

Зазначає, що відповідно до рукописної розписки від 06.02.2021, ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_5 в рахунок погашення кредиту 8000 доларів США. Залишок кредиту склав 22000 доларів США.

Однак такі твердження представника відповідача-позивача ОСОБА_5 - адвоката Негрей О.М. суд відхиляє, оскільки позикодавцем у договорі позики 43/20 від 17.10.2020 року є ОСОБА_3 , а позичальником ОСОБА_4 .

Також суд звертає увагу на те, що в 2019 та 2020 роках між позикодавцем ОСОБА_3 та позичальником ОСОБА_5 були укладені три договори позики з розписками до них про позичку коштів ( долар США та гривні).

Таким чином позивачем за зустрічним позовом не доведено, а судом не встановлено, що кошти в сумі 8000 доларів США отримав позивач ОСОБА_3 від поручителя ОСОБА_5 саме на виконання договору позики №43/20 від 17.10.2020 р.

За таких обставин суд приходить до висновку про недоведеність вимоги щодо зміни зобов`язання Боржника без згоди Поручителя в розумінні ст.559 ЦК України, а тому у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів за первісним позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підлягають стягненню судові витрати, а саме: 13420 грн. 00 коп. сплаченого судового збору за подання позовної заяви, а саме по 6710 грн. 00 коп. з кожного.

Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р I Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 заборгованість в розмірі 27 870 доларів США, пеню в розмірі 19 731,96 доларів США, три проценти річних в розмірі 1 621,80 доларів США, а загалом 49 223, 76 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 понесені ним судові витрати, а саме: 13420 грн. 00 коп. сплаченого судового збору за подання позовної заяви, а саме по 6710 грн. 00 коп. з кожного.

В задоволені зустрічної позовної заяви ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4 про припинення поруки відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Позивач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повний текст рішення виготовлено 01.03.2024 року.

Суддя Харечко С.П.