провадження № 22-ц/824/7273/2024
головуючий у суді І інстанції Цимбал І.К.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 лютого 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Приходька К.П., Журби С.О.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 13 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2022 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що від зареєстрованого шлюбу у сторін народилась дитина, яка проживає разом з позивачем.

В зв`язку з тим, що відповідач систематично чинив перешкоди у проживанні позивачу в спільному будинку, позивач змушена була забрати сина та переїхати до м. Луганськ де мешкає разом з дитиною і досі. Відповідач перераховує аліменти на дитину в розмірі 860 грн, проте такий розмір є заниженим та не відповідає встановленому розміру аліментів для дитини відповідного віку. Крім того, позивач не має змоги на даний час працювати, оскільки перебуває на тимчасово окупованій території. Разом з тим дитина сторін має захворювання, кіста правої нирки, що потребує значних витрат на її лікування та належний догляд, який пов`язаний з її станом здоров`я. В зв`язку з тим, що відповідач належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, позивач фактично самостійно займається утриманням та вихованням дитини, в зв`язку з чим позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просила стягнути аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 21 000 грн.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 13 грудня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 15 000 грн від всіх видів заробітку /доходу/ щомісячно починаючи з 12 жовтня 2022 року та до повноліття дитини, який підлягає індексації відповідно до закону.

Допущено негайне виконання рішення в межах стягнення платежу (аліментів) за один місяць.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 992 грн 40 коп.

Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13 грудня 2023 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 15 000 гри від всіх видів заробітку /доходу/ щомісячно починаючи з 12 жовтня 2022 року та до повноліття дитини, який підлягає індексації відповідно до закону та винести рішення, яким призначити аліменти в розмірі частини заробітку /доходу/ ОСОБА_1 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 12 жовтня 2022 року та до повноліття дитини.

Вважає висновок суду першої інстанції, що оборот по картковому рахунку доводить наявність доходу не відповідає дійсності, оскільки вказані цифри не є підтвердженням отримання доходу і не визнаються доходом.

Вказує, що підтверджений дохід платника податків - в даному випадку ОСОБА_1 , визначається наступними документами, що містяться в матеріалах справи: Довідка про нараховану та виплачену заробітну плату ТОВ «ДОЛИНА-ЦЕНТР»; Довідка про нараховану та виплачену заробітну плату ТОВ «ДОЛИНА 17», однак дані документи, судом не було взято до уваги.

Зазначає, що безпосередніх аргументів (що ґрунтуються на отриманих доказах) щодо визначення судом розміру аліментів в розмірі 15 000 грн, в рішенні не наведено.

15 лютого 2024 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_2 , в якому вона просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Вважає висновок апелянта про те, що підтверджений дохід платника податків ОСОБА_1 , визначається виключно: довідкою про нараховану та виплачену заробітну плату ТОВ «ДОЛИНА-ЦЕНТР» та довідкою про нараховану та виплачену заробітну плату ТОВ «ДОЛИНА 17» направлений на уникнення ОСОБА_5 виплати справедливого розміру аліментів.

Звертає увагу, що відповідно до копії позовної заяви про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна у справі № 359/5801/21 ОСОБА_5 та виписки АТ "Приватбанк", відповідач за період з 1 вересня 2016 року по 30 вересня 2018 року отримав 18 287 673,84 грн, та за період з 30 вересня 2018 року по 15 лютого 2020 року отримав 6 454 166 грн. Як випливає із зазначеного позову, витрати ОСОБА_6 тільки на стройматеріали, за період з листопада 2018 року по 15 лютого 2020 року становили більш ніж 990 000 грн, що він підтверджує доданими чеками та квитанціями. Також він в даному позові, вказує, що саме ці стройматеріали булі придбані ним для ремонту будинку, який йому якби належить.

Наголошує на тому, що прожитковий мінімум для працездатної особи в 2018 році складав 1 921 грн, з урахуванням зазначеного сума витрачених коштів тільки на придбання стройматеріалів більш чим в п`ятсот раз перевищує цей показник.

Вказує, що згідно виписки по картці/рахунку НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) і додатковим рахункам договору SAMDN1833 від 27 вересня 2013 року за період 1 січня 2021 року - 26 жовтня 2022 року, відповідач за вказаний період отримав 3 360 775,13 грн ( а.с. 75-100, т.2). Згідно даної виписки відповідач витрачав отримані кошти в т.ч. на покупку продуктів харчування, заправку на АЗС, покупку одягу, оплату готелю, медичні послуги і т.п.. Це ще раз підтверджує, що надходження на вказану вище картку/рахунок є доходом.

Звертає увагу, що на даний час ОСОБА_5 користується престижним та дорогим автомобілем марки TAYOTA TUNDRA 2014 року випуску, який він продав своєму батьку - ОСОБА_7 за 10 000 грн.

Зазначає, що ОСОБА_5 є особою працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, інших дітей на утриманні не має, отримує величезні доходи, тому вважає, що він здатнийсплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 15 000 грн.

Відповідно до частини 3 статті 369 ЦПК України з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Згідно із частиною 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до пункту 1 частини 1 статті 274 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Положеннями ст.180 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів судом має бути враховане: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони проживали однією сім`єю. В період спільного проживання у сторін народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3, т.1), який проживає разом з позивачем згідно довідки з місця проживання (а.с.16, т.1).

Звертаючись до суду із позовом про стягнення аліментів у розмірі 21 000 грн, позивач зазначала, що проживає на окупованій частині території України та не має змоги працювати на непідконтрольній частині України, а тому потребує матеріальної допомоги на утримання дитини, відповідач є фізичною особою - підприємцем, а тому на думку позивача може надавати кошти на утримання дитини в зазначеному розмірі.

Стягуючи з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 15 000 грн від всіх видів заробітку /доходу/ щомісячно починаючи з 12 жовтня 2022 року та до повноліття дитини, суд першої інстанції уважав, що такий розмір є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Отже, в ході розгляду справи судом першої інстанції була належним чином встановлена наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання сина. Підстав для переоцінки указаного розміру доводи апеляційної скарги не містять.

Не може колегія апеляційного суду визнати обґрунтованими також доводи апеляційної скарги про те, що розмір аліментів має складати 1/4 від розміру доходів платника аліментів, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У цій справі позивачка, з якою проживає дитина, просить стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

Ст. 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.

З апеляційної скарги вбачається, що апелянт погоджується як з обов`язком сплати аліментів, так і з часом, з якого вони повинні стягуватися, оспорюючи фактично лише їх розмір. При цьому жодного доказу, який би доводив його позицію щодо невідповідності встановленого при вирішенні справи розміру таких аліментів до суду представлено не було.

Наведені у скарзі доводи не є ні перешкодою для стягнення аліментів на утримання дитини, ні належним обґрунтуванням невідповідності їх розміру. Апелянт не представив до суду належних доказів існування обставин, які обґрунтовують необхідність зменшення визначеного судом розміру аліментів. Фактично позиція апелянта ґрунтується виключно на твердженні про надмірність присуджених до стягнення аліментів, обґрунтованість якого належним чином доведена не була, відтак вона не може бути прийнята судом.

Так, до позову позивачем надані докази наявності у дитини захворювання, а саме кіста правої нирки (а.с. 21, Т.1), що потребує постійного лікування, надані докази необхідності консультацій лікарів.

Доказів наявності захворювань у платника аліментів відповідачем не надано. Не надано також доказів наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

Із наданих самим відповідачем виписок з ЄДРПОУ вбачається, що відповідач є керівником ТОВ «ДОЛИНА-ЦЕНТР» та ТОВ «ДОЛИНА 17».

Крім того, відповідачем було надано суду довідки про доходи, а саме заробітну плату відповідача у ТОВ «ДОЛИНА-ЦЕНТР»за період з січня по серпень включно 2023 року на загальну суму 45 788,40 грн та у ТОВ «ДОЛИНА 17» за такий самий період на загальну суму 22 572,16 грн (а.с. 47-48, Т.2).

Разом з тим, згідно виписок банківських рахунків, на які правильно послався суд першої інстанції, вбачається, що витрати відповідача, значно перевищують його дохід, що зазначений в довідках наданих відповідачем (Т. 1, а.с. 142-157, Т.2 а.с.73-100).

Так, згідно виписки по картці/рахунку НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) і додатковим рахункам договору SAMDN1833 від 27 вересня 2013 року за період 1 січня 2021 року - 26 жовтня 2022 року, відповідач за вказаний період отримав 3 360 775,13 грн ( а.с. 75-100, т.2). Згідно даної виписки відповідач витрачав отримані кошти в т.ч. на покупку продуктів харчування, заправку на АЗС, покупку одягу, оплату готелю, медичні послуги і т.п.

Наведене підтверджує, що надходження на вказану картку/рахунок є доходом.

Тому, дані фактичні обставини суд першої інстанції правильно урахував, як доказ перевищення статків відповідача його офіційному, документально підтвердженому заробітку із чим погоджується і апеляційний суд.

Таким чином, за сукупності наявних доказів на підтвердження витрат відповідача, його посилання на ту обставину, що він отримує лише мінімальну заробітну плату спростовані наданими самим відповідачем доказами.

Доказів на підтвердження скрутного матеріального становища відповідачем ні суду першої ні суду апеляційної інстанції не надано.

Відповідачем також не надано доказів, що визначений судом розмір аліментів у сумі 15 000 грн щомісячно перевищує потреби дитини.

Ураховуючи вік дитини, його потреби в існуванні (їжа, одяг, комфорт, користування комунальними, медичними, освітніми послугами) та потреби в реалізації соціального та духовного розвитку колегія суддів уважає, правильним, визначений судом першої інстанції розмір аліментів.

Позивачем також доведено та не спростовано відповідачем наявність у дитини захворювання, що потребує постійного нагляду та лікування, тому має бути врахований при визначені розміру аліментів, що передбачено у п. 1 ч. 1 ст. 182 СК України, а не як разові додаткові витрати.

Не вбачає колегія суддів апеляційного суду й невідповідності визначеного судом першої інстанції розміру аліментів вимогам законодавства України.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення життєвих потреб та гармонійного розвитку дитини, однак не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В той же час такий мінімальний розмір не є орієнтиром їх достатності. Крім того наявність будь-якого спору між батьками не скасовує обов`язок батьків щодо утримання дитини та не може впливати на порядок визначення розміру аліментів.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що зазначені в апеляційній скарзі доводи апелянта не доводять незаконності чи необґрунтованості оскаржуваного рішення суду. Розглядаючи спір, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи відповідно до наявних у ній на час розгляду матеріалів та представлених сторонами доказів, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, рішення є законним та обґрунтованим, правові підстави для його скасування чи зміни відсутні, відтак апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 13 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

ГоловуючийТ.О. Писана
СуддіК.П. Приходько

С.О. Журба