Справа №554/6470/24
Провадження №2-о/751/159/24
УХВАЛА

12 листопада 2024 р. місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

суддяЛібстер А. С.
секретар судового засіданняРак Я. М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами окремого провадження справу № 554/6470/24
за заявоюОСОБА_1

провстановлення юридичного факту
заінтересовані особи учасники справи та представники:Полулях Анна Анатоліївна Служба у справах дітей Виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Полтаві ради
заявник представник заявника ОСОБА_1
заінтересована особа представник заінтересованої особине з`явилася не з`явився

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Октябрського районного суду міста Полтава із заявою про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини до 18 років ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка продовжує навчання у вищому навчальному закладі їх батьком ОСОБА_1 . Встановлення юридичного факту необхідне заявнику для оформлення документів для соціальної допомоги на дитину, яка виховується одним із батьків, а також для реалізації його прав передбачених законодавством, зокрема ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Ухвалою судді Октябрського районного суду міста Полтава від 21.06.2024 року справу передано за територіальною підсудністю на розгляд до Новозаводського районного суду міста Чернігова.

Ухвалою головуючого судді від 16.08.2024 року заява про встановлення юридичного факту залишена без руху.

30.08.2024 від представника заявника на виконання ухвали від 16.08.2024 надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою судді від 04.09.2024 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі у порядку окремого провадження.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник заяву підтримали та просили її задовольнити.

Заінтересовані особи у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого:

Судом встановлено, що відповідно до копій свідоцтв про народження повнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками записані: батько - ОСОБА_1 , мати ОСОБА_4 (а.с. 22, 23).

Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 15.05.2015 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , розірваний та визначено місце проживання дітей разом з їх батьком (а.с. 24-25).

Відповідно до довідки № 308 від 30.05.2024, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається на 2 курсі денної форми навчання на базі 9 класі за державним замовленням (на бюджеті) Полтавського фахового коледжу транспортного будівництва, термін закінчення навчання - 30.06.2026 (а.с. 28).

Відповідно до довідки №168/24 від 30.05.2024, ОСОБА_3 є здобувачем ступеня вищої освіти магістр 2 курсу денної форми навчання за державним замовленням у Полтавському державному аграрному університеті з 01.09.2023 по 31.08.2024 (а.с. 30).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 2 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Згідно із ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно із ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Правовідносини щодо утримання дітей, є предметом регулювання Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Права та обов`язки батьків щодо виховання дитини передбачені у статтях 150, 151 СК України.

Відповідно до частини другої статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, або чи розірвано їх шлюб.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до позиції Великї Палати Верховного Суду у постанові від 11 вересня 2024 року по справі №201/5972/22 зазначено, що факт одноосібного виховання дитини одним із батьків не може встановлюватись у безспірному порядку або за домовленістю батьків дитини, в тому числі на підставі укладеного між ними договору або на підставі судового рішення, ухваленого за правилами окремого провадження, «оскільки в такому питанні завжди існуватиме загроза порушення принципу дотримання найкращих інтересів дитини».

Частиною 12 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин, зокрема, під час дії воєнного стану: військовослужбовці, які мають дитину (дітей) віком до 18 років, якщо другий з батьків такої дитини (дітей) помер, позбавлений батьківських прав, визнаний зниклим безвісти або безвісно відсутнім, оголошений померлим, відбуває покарання у місцях позбавлення волі, а також коли особа самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду або запис про батька такої дитини в Книзі реєстрації народжень здійснений на підставі ч.1 ст. 135 СК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Суд вважає, що заявник, звертаючись до суду з заявою про встановлення факту самостійного виховання та утримання дітей, з метою захисту прав та законних інтересів своїх дітей, який займається самостійним вихованням та утриманням дітей, не наводить жодних доказів того, що будь-яка із заінтересованих осіб порушує, не визнає чи оспорює права, як відсутні докази і про те, що є обґрунтовані фактами ризики їх порушення, невизнання чи оспорювання. Отже, вимога про встановлення факту того, що заявник самостійно виховує та утримує дітей не може розглядатися у судовому порядку безвідносно до дій заінтересованих осіб щодо конкретних прав, свобод та інтересів заявника. Вказані факти можуть бути встановлені судом, зокрема, під час розгляду справ про оскарження відповідних дій чи рішень в цивільному чи адміністративному порядку, а не в окремому провадженні за правилами цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що факт самостійного виховання дітей батьком не може бути встановлений за правилами окремого провадження, у зв`язку із чим заяву ОСОБА_1 слід залишити без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 76-89, 247, 264, 293, 294, 315, 316, 318 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту залишити без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А. С. Лібстер