Справа №: 345/5677/23
Провадження №: 2-др/343/4/24
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 березня 2024 року м. Долина
Долинський районний суд Івано - Франківської області в складі:
головуючого судді Андрусіва І.М.,
з участю: секретаря судового засідання - Нікіфорової К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано - Франківської області заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Малетина Андрія Ярославовича, про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №345/5677/23, про стягнення судових витрат,
І. Стислий виклад позицій сторін:
у провадженні суду перебувала справа за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості.
Рішенням суду від 21.02.2024, повний зміст якого було складено 26.02.2024, позов АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості - задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 21.05.2015 у розмірі 28 531,64 грн та 1 287,67 грн сплаченого судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України надано стороні відповідача право на подання доказів щодо розміру судових витрат та для вирішення цього питання призначено судове засідання на 01.03.2024 о 08.30 год.

26 лютого 2024 року, тобто в п`ятиденний строк з дня ухвалення рішення, через систему «Електронний суд», представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Малетин А.Я. подав заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому просить стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 грн.

У судове засідання сторони не з`явились, хоча про місце, дату і час проведення судового засідання були повідомлені у встановленому законом порядку, що підтверджується розпискою написаною ними власноручно (а.с. 130).

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви, тому суд розглядає заяву про ухвалення додаткового рішення у їх відсутності на підставі письмових доказів.

ІІ. Обставини, встановлені судом:

представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Малетином А.Я. на підтвердження понесених витрат на правничу професійну допомогу до заяви про ухвалення додаткового рішення від надано такі документи:

- договір №16/12/23 від 16.12.2023, укладений між адвокатом Малетоном А.Я. та Гринишиним А.В. про надання професійної правничої допомоги у справі про стягнення заборгованості «Приватбанком». Даним договором визначено, що за надання правничої допомоги клієнт має сплатити адвокату гонорар у розмірі 6 000 грн.;

- акт про надання професійної правничої допомоги від 22.02.2024, в якому зазначено опис наданих послуг, кількість витрачених годин, вартість однієї години та загальна сума. Так, адвокат Малетин А.Я. надав ОСОБА_1 такі послуги: підготовка відзиву (4 год) 2 000 грн., участь в судових засіданнях (4 засідання) 4 000 грн. Загальна сума становить 6 000 грн..

Стороною позивача було подано клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу (а.с. 106-108, зворотні сторони), в якому позивач просить зменшити витрати на правничу допомогу до мінімально розумної суми. В обґрунтування своєї позиції посилається на те, що сума витрат значно перевищує граничний розмір компенсації таких витрат, вказана сума є неспівмірною із складністю справи та не є доведеною, що була фактичною та неминучою.

ІІІ. Оцінка суду:

суд, вивчивши заяви та клопотання сторін, дослідивши письмові докази, приходить такого висновку.

Згідно із ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі, на професійну правничу допомогу, пов`язані з залученням експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З матеріалів справи встановлено, що 16.12.2023 між адвокатом Малетиним А.Я. та Гринишиним А.В. було укладено договір про надання професійної правничої допомоги.

На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу стороною відповідача надано акт про надання правничих послуг на загальну суму 6 000 грн.

За змістом ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який, в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, ст. 903 ЦК України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Разом з тим, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом рішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).

Обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Аналіз зазначених процесуальних норм дає підстави для висновку, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право подати відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.

Окрім цього, як неодноразово наголошував у своїх постановах Верховний Суд, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Отже, підсумовуючи викладене, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Даючи оцінку доказам, долученим на підтвердження понесених відповідачем ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у даній цивільні справі, суд зазначає, що у договорі про надання правової допомоги визначені всі істотні умови договору, а в акті про надання правничих послуг визначено розмір оплати за надані послуги, з чим останній погодився, що підтвердив своїм підписом. Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Малетин А.Я. заявив про намір скористатися правом на подачу доказів про понесені судові витрати протягом п`яти днів після ухвалення рішення. В подальшому, з дотриманням п`яти днів після ухвалення рішення суду, представником відповідача було надіслано заяву про винесення додаткового рішення з відповідними доказами понесених витрат.

Представниця позивача АТ КБ «Приватбанк» подала клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу.

Даючи оцінку доводам сторін, суд вважає, що з урахуванням виконаної адвокатом роботи, виходячи з незначної складності юридичної кваліфікації правовідносин, оскільки практика розгляду даної категорії справ є усталеною, виходячи з принципів пропорційності, співмірності та розумності судових витрат, кількості судових засідань в яких брав участь представник відповідача, розмір витрат на правничу допомогу слід зменшити до 4 500 грн.

Таким чином, враховуючи вимоги п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, а саме, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, оскільки позов задоволено частково (на 47,98%), то з позивача на користь відповідача слід стягнути 2 340,90 грн (4 500 грн х 52,02% (відсоток позовних вимог, у яких відмовлено) : 100%). На думку суду даний розмір витрат на професійну правничу допомогу є достатнім, співмірним, справедливим і пропорційним у даному випадку.

На підставі викладеного, ст. 131, 133, 141 ЦПК України та керуючись ст. 270 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Малетина Андрія Ярославовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №345/5677/23 про стягнення судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 340 (дві тисячі триста сорок) гривень 90 копійок.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржено безпосередньо до Івано - Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Суддя: І.М.Андрусів