Справа № 505/863/24
Провадження № 2-о/505/131/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.03.2024 Котовський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Івінського О.О.

секретаря судового засідання Черчел Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Подільську Одеської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Подільське районне управління поліції ГУНП в Одеській області, про видачу обмежувального припису,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 01 березня 2024 року звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припис, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовує свої вимоги тим, що заявник на протязі тривалого часу спільно мешкала разом із своїм співмешканцем ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 . Так, 07 липня 2023 року її співмешканець ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнився з місць позбавлення волі, та почав знов проживати у заявника за адресою: АДРЕСА_1 . Після звільнення з місць позбавлення волі її колишній співмешканець ОСОБА_2 , у зв`язку з систематичним вживанням алкоголю поводиться агресивно по відношенню до заявника, висловлюється нецензурною лайкою, погрожує фізичною розправою внаслідок чого вона неодноразово викликала наряд поліції, за результатами її звернень працівники поліції складали протоколи про адміністративні правопорушення за вчинення домашнього насильства та направляли до суду матеріали про притягнення кривдника до адміністративної відповідальності. Як наслідок, Котовським міськрайонний судом Одеської області були винесені постанови, відповідно до яких ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_1 та накладено адміністративні стягнення у вигляді штрафів на користь держави.

З огляду на вищевказані обставини щодо наявності психологічного та фізичного насильства, що чинить ОСОБА_2 відносно заявника, а також наміри останнього, що виражаються у погрозах, вважає, що вона як жертва такого насильства, потребує захисту у порядку, передбаченому законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Заявник просила суд видати обмежувальний припис ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 6 (шість) місяців з заборонами щодо: перебування в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 ; наближення на відстань 100 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 ; особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; направити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Подільської ОТГ для проходження програми для кривдників, як особи, що вчиняє насильство в сім`ї строком на 3 (три) місяці.

Заявник в судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій просила проводити розгляд справи без її участі, вказала, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив проводити розгляд справи без його участі, зазначив, що проти заявлених вимог не заперечує.

Представник Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області у судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив про розгляд справи без участі представника, заявлені вимоги підтримав.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , але за вказаною адресою не проживає, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області за № 20-25/237.

Відповідно до характеристики Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області за № 20-25/236, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований в с. Гидерим Подільського району Одеської області, на даний час не проживає, будинок, який належав матері продав, постійного місця проживання не має. За період проживання проявив себе із незадовільної сторони, вів аморальний спосіб життя, ніде не працював, бродив по селі, схильний до крадіжок, обкрадав сусідів та односельчан. Вживав спиртні напої. Мав привид до органів внутрішніх справ. До старостинського округу на його адресу надходили усні скарги від жителів села Гидерим про крадіжки.

ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_1 від 06 серпня 2003 року.

Постановою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 25.10.2023, справа № 505/3371/23, ОСОБА_2 було визнано винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 51 (п`ятдесят одна) грн. та було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та звільнено його від адміністративної відповідальності у зв`язку з його малозначністю, обмежившись усним зауваженням, а справу закрито.

З постанови вбачається, що ОСОБА_2 08 вересня 2023 року біля 15.00 год., перебуваючи за місцем мешкання своєї колишньої співмешканки ОСОБА_1 , вчинив домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру, а саме: ображав її нецензурною лайкою, внаслідок чого останній могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_2 13 вересня 2023 року біля 10.00 год., перебуваючи у громадському місці по вул. Дзержинського у м. Подільську, в стані алкогольного сп`яніння висловлювався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_1 , чим порушив громадський порядок і спокій громадян та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Постановою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 22.12.2023, справа № 505/4236/23, ОСОБА_2 було визнано винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 (сто сімдесят) грн. на користь держави.

З постанови вбачається, що ОСОБА_2 05 жовтня 2023 року о 14 годині 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за адресою: АДРЕСА_4 , висловлювався на адресу співмешканки ОСОБА_1 нецензурною лайкою, шарпав за одяг, чим вчинив домашнє насильство в сім`ї психологічного характеру.

ОСОБА_2 06 жовтня 2023 року о 00 годині 20 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , висловлювався на адресу співмешканки ОСОБА_1 нецензурною лайкою, шарпав, чим вчинив домашнє насильство в сім`ї психологічного характеру.

ОСОБА_2 11 жовтня 2023 року о 10 годині 40 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , висловлювався на адресу співмешканки ОСОБА_1 нецензурною лайкою, чим вчинив домашнє насильство в сім`ї психологічного характеру.

Крім того, ОСОБА_2 14 жовтня 2023 року о 14 годині 20 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сварку з співмешканкою ОСОБА_1 , під час якої не пускав її до будинку, чим вчинив домашнє насильство в сім`ї психологічного характеру.

Висновки суду підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 №2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Згідно з положеннями п. 4 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема, мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя).

Положеннями ст. 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 2229-VIII до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа.

Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Статтею 350-6 ЦПК України, передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 17 квітня 2019 року по справі № 363/3496/18, суди під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного суду від 04 грудня 2019 року по справі № 607/10122/19.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Беручи до уваги наведені обставини, у судовому засіданні встановлено факти регулярного вчинення з боку ОСОБА_2 по відношенню до заявника фізичного та психологічного насилля та вбачається високий рівень вірогідності його продовження чи повторного вчинення, в тому числі із тяжким наслідками, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, тому суд вважає, що для забезпечення дієвого та ефективного захисту прав заявника до ОСОБА_2 необхідно застосувати обмежувальний припис.

Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що кривдник ОСОБА_2 вчиняє психологічне насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_1 , наявні обґрунтовані ризики вчинення ним насильства щодо заявника, тому суд приходить до висновку про задоволення заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_2 , шляхом встановлення декількох заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, встановлених ч. 2 ст. 26 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» строком на 6 (шість) місяців, а саме: перебування в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 ; наближення на відстань 100 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 ; особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; направити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Подільської ОТГ для проходження програми для кривдників, як особи, що вчиняє насильство в сім`ї строком на 3 (три) місяці.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку. Встановлених законом.

Тлумачення наведених норм дає підстави для висновку, що тимчасове обмеження права власності кривдника з метою забезпечення безпеки постраждалої особи шляхом встановлення судом обмежувального припису у порядку, встановленому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», є легітимним заходом втручання у права та свободи особи.

При таких обставинах, суд вважає за можливе застосувати обмежувальні заходи вказані заявником.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Крім того, відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону, програма для кривдника - комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків.

Згідно ч. 6, 7 ст. 28 Закону, кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством. Кривдник повинен мати можливість відвідувати програму для кривдників за власною ініціативою на добровільній основі.

Із вказаних доказів вбачається, що сварки, сутички та конфлікти між учасниками справи тривають по сьогоднішній день та на постійній основі, конфлікти переростають у більш насильницькі дії з боку ОСОБА_2 , його дії мають ознаки фізичного та психологічного (образи, погрози, висловлювання нецензурними словами, залякування, тощо) тиску, є такими, що порушують фізичну та психологічну недоторканість заявника.

Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що кривдник ОСОБА_2 систематично вчиняє психологічне насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_1 , наявні обґрунтовані ризики вчинення ним насильства щодо заявника, тому суд приходить до висновку про задоволення заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_2 , шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, встановлених ч. 2 ст. 26 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» строком на 6 (шість) місяців та направлення ОСОБА_2 до Подільської міської ради Подільського району Одеської області для проходження програми для кривдників строком на 3 (три) місяці.

З огляду на викладене заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Керуючись ст.ст. 81, 89, 141, 263265, 293, 350-5, 350-6, 350-8 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) задовольнити.

Видати обмежувальний припис ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 3 (три) місяці з заборонами щодо:

- перебування в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

- наближення на відстань 100 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

- особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

- направити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Подільської міської ради Подільського району Одеської областідля проходження програми для кривдників, як особи, що вчиняє насильство в сім`ї строком на 3 (три) місяці.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на профілактичний облік, а також Подільську міську раду Подільського району Одеської області за місцем проживання (перебування) заявника.

Допустити рішення суду до негайного виконання. Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Суддя О.О. Івінський

Повне судове рішення складено 12 березня 2024 року.