Справа № 577/862/24
Провадження № 2/577/449/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2024 року м.Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Потій Н.В.,

за участю секретаря Подейко Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Конотоп справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольга Леонідівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції сторін.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Яресько Т.В. звернувся до суду з позовом у якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №18168 від 05.08.2019, що вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (АТ «ПУМБ»). Крім того, прохає стягнути з АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті кошти в розмірі 21515,11 грн., збитки в розмірі 2751,51 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що у 2023 році позивачу стало відомо що відносно нього приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. було відкрито виконавче провадження №59886604 на підставі виконавчого напису №18168, що виданий 05.08.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» в розмірі 77592,70 грн. Виконавчий напис №18168 було вчинено на підставі заяви № 301 від 09.09.2018 ПАТ «АТ «ПУМБ», правонаступником якого є АТ «ПУМБ». 05 грудня 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. винесено постанову ВП №59886604 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника вирішено стягувати кошти із заробітної плати ОСОБА_1 , що отримує дохід від особи, якою є в/ч НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації АДРЕСА_1 . Таким чином, ОСОБА_1 звертається до Конотопського міськрайонного суду, оскільки зазначений суд має розглядати зазначену справу згідно територіальної підсудності, а саме за місцем виконання оскаржуваного виконавчого напису. Позивач не отримував від відповідача позасудової вимоги про стягнення кредиту. Крім того, позивач жодного нотаріально посвідченого кредитного договору чи договору позики не укладав. Вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки жодних кредитних договорів чи позик не укладав, повідомлень-застережень про його вчинення не отримував, при його вчиненні нотаріус не пересвідчився у безспірності вимог стягувача, кредитний договір не посвідчений нотаріально. Крім цього просить стягнути з відповідача на його користь сплачений судовий збір та витрати на правничу допомогу в розмірі 10000 грн. Збитками вважає 2151,51 грн стягнутих в рахунок погашення основної винагороди приватного виконавця та 600,00 грн витрат в рахунок погашення витрат виконавчого провадження, а всього 2751,51 грн, які просить стягнути відповідно до ст. 1192, ч.1 ст.177, ст. 22 ЦК України. Також посилається на постанову Київського апеляційного суду від 23.01.2023 у справі № 357/7293/22.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду від 20.02.2024 відкрито провадження у справі (а.с. 21)

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Яресько Т.В. надав заяву з проханням розгляд справи провести у його відсутності, позов підтримує і просить задовольнити.

Представник відповідача АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» за довіреністю Бойченко Д., в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій сить справу розглянути в його відсутність. Позовні вимоги визнає в частині визнання оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Просить стягнути з АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» 50% від суми судового збору, сплаченого позивачем за подання заяви та заяви про забезпечення позову (а.с.22)

Треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. будучи належним чином повідомленими в судове засідання не з`явилися.

Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

05 серпня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. видано виконавчий напис №18168 про стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором №301 від 09.09.2018, укладеним між ним із ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», правонаступником усіх прав обов`язків якого є АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК». Строк платежу за кредитним договором №301 від 09.09.2018 настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 02.08.2018 по 02.08.2019. Сума заборгованості складає 77092,70 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 20159,23 грн., прострочена заборгованість за комісією 16042,50 грн., прострочена заборгованість за процентами 4196,26 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту 35179,10 грн., строкова заборгованість за комісією 1265 грн., стокова заборгованість процентами 250,61 грн. За вчинення виконавчого напису на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати в розмірі 500 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню 77592,70 грн. (а.с. 15).

23 серпня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. винесено постанову ВП №59886604 про відкриття виконавчого провадження, на підставі виконавчого документу про примусове виконання виконавчого напису №18168 від 05.08.2019, який виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК». заборгованості в розмірі 77592,70грн. (а.с. 16).

05 грудня 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. винесено постанову ВП №59886604 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника - ОСОБА_1 (а.с.17).

09.02.2024 адвокат Яресько Т.В. звернувся з адвокатським запитом до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. з проханням надати копії виконавчого нотаріуса від 05.08.2019 №18168, що виконується у виконавчому провадженні №59886604, надати копію кредитного договору, на якому вчинений виконавчий напис нотаріуса від 05.08.2019 №18168, що виконується у виконавчому провадженні №59886604 та надати інформацію про загальну суму стягнутих коштів по виконавчому провадженню №59886604 (14 а).

14.02.2024 приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. на адвокатський запит повідомила що на примусовому виконанні знаходиться виконавче провадження №59886604 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованості в розмірі 77592,70 грн. В межах виконавчого провадження №59886604 з ОСОБА_1 стягнуто 24266,62 грн, які розподілені наступним чином: 21515,11 грн. в рахунок погашення заборгованості перед стягувачем, 2151,51 грн в рахунок погашення основної винагороди приватного виконавця та 600 грн - в рахунок погашення виконавчого провадження (14 б).

ІV. Норми права.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»).

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно ч.1 ст. 1992 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (п.1 ч.2 ст. 22 ЦК України).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч.3 ст. 22 ЦК України).

V. Оцінка суду.

Дослідивши зібрані в справі докази, оцінюючи докази зібрані у справі кожен окремо, їх достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заявлених вимог.

Встановлено, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 року за № 1172.

Вказаний пункт 2 Переліку (зі змінами внесеними Постановою КМУ від 26 листопада 2014 року № 662) передбачав, що для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Проте, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, яка набрала законної сили, визнав незаконною та нечинною Постанову КМУ № 662 від 26 листопада 2014 року в т.ч. в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

З викладеного вбачається, що Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінет Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до зазначеного кредитного договору, укладеного між позивачем та відповідачем, у простій письмовій формі.

За встановлених обставин справи та вимог закону, оскаржуваний напис, не відповідає умовам вчинення виконавчих написів, що передбачені ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та положенням Порядку вчинення нотаріальних дій.

З огляду на викладене, оскаржуваний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Положення 83 глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз статті 1212 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали.

Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.

Оскільки виконавчий напис №18168 від 05.08.2019 визнано судом таким, що не підлягає виконанню, то правові підстави набуття відповідачем 21515,11 грн. на виконання оскаржуваного виконавчого напису відсутні. (а.с. 14 б)

В силу вимог ст.22 ЦК України підлягають задоволенню вимоги про стягнення з відповідача збитків в розмірі 2151,51 грн, стягнутих з позивача під час виконання виконавчого напису нотаріуса в рахунок погашення основної винагороди приватного виконавця та 600,00 грн витрат в рахунок погашення витрат виконавчого провадження, а всього 2751,51 грн,

Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

VІ. Судові витрати.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується наступним.

Згідно із ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем ОСОБА_1 при зверненні до суду був сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн за подачу позовної заяви та 605,60 грн за подачу заяви про забезпечення позову, на загальну суму 3028 грн. (а.с. 14, 19).

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову.

Суд не вбачає підстав для застосування ч.1 ст. 142 ЦПК України, оскільки зі змісту заяви АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» вбачається, що відповідач частково визнає позовні вимоги, а саме лише в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Проте одночасно з вимогою про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позивачем заявлено вимоги про стягнення безпідставно набутих коштів та збитків, про визнання яких відповідачем не заявлено.

З огляду на викладене, з відповідача на користь позивача слід стягнути 3028 грн. судового збору, з яких 2422,40 грн. за подачу позову та 605,60 грн. за подачу заяви про забезпечення позову (а.с. 14, 19).

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача (п.1) ч.2 ст .141 ЦПК України).

Згідно із ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Ч.2 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем наданий договір про правничу допомогу №24028 від 09.02.2024, укладений з адвокатом Яресько Т.В., додаток №1 до договору про надання правничої допомоги №24028 від 09.02.2024, акт приймання-передачі послуг №1 від 09.02.2024 (а.с.9, 10, 12)

ОСОБА_1 09.02.2024 згідно розрахункової квитанції від 09.02.2024 сплатив суму 10000 грн. за надання правничої допомоги щодо визнання виконавчого напису, на підставі якого відкрито виконавче провадження №59886604 щодо стягнення заборгованості на користь АТ «ПУМБ» таким, що не підлягає виконанню в суді І інстанції, та повернення безпідставно стягнутих коштів (а.с.11)

Враховуючи незначну складність справи, яка розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, та обсяг необхідних адвокатом послуг, час, витрачений адвокатом на надання послуг, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 5000 грн. витрат на правничу допомогу, що відповідатиме критерію розумності їхнього розміру, виходячи з обставин цієї справи.

Керуючись ст. 10,11,57-60, 88, 141, 208-209,212,213,214-215,218 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольга Леонідівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №18168 від 05.08.2019, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК».

Стягнути з АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті кошти в розмірі 21515,11 грн., та збитки в розмірі 2751,51 грн.

Стягнути з АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» на користь ОСОБА_1 5000 грн (п`ять тисяч грн.) витрат на правничу допомогу та 3028 грн (три тисячі двадцять вісім грн) судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець с. Слоут, Шосткинський район, Сумська область, РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Представник позивача: Яресько Тарас Віталійович (юридична адреса: 01033, м. Київ, а/с138)

Відповідач: АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК». (, адреса: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4)

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, (юридична адреса: м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд 37-41, оф,).

Третя особа: приватний виконавець Юхименко Ольга Леонідівна (02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд.6, оф.19).

Суддя Н. В. Потій