Справа № 698/459/21
Провадження № 6/698/14/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2024 р. Катеринопільський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Лазаренка В.В.,

при секретарі судового засідання Гончар Т.В.,

за участі:

представника заявника ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи ОСОБА_2 адвоката Колісника С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Управління Державної казначейської служби України у Катеринопільському районі Черкаської області про поворот виконання рішення,

ВСТАНОВИВ:

22.04.2024 року представник Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату адвокат Цесельська І.В. звернулася до Катеринопільського районного суду Черкаської області із заявою, згідно якої просить суд вирішити питання про поворот виконання постанови Черкаського апеляційного суду від 19.04.2023 року у цивільній справі № 698/459/21, шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату безпідставно стягнуті грошові кошти у розмірі 110000,00 грн., з яких 100000,00 грн. компенсація за вимушений прогул у вигляді середнього заробітку, 5000,00 грн. відшкодування моральної шкоди та 5000,00 грн. відшкодування витрат по оплаті правової допомоги при розгляді справи судом першої інстанції, а також вирішити питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Заява мотивована тим, що рішенням Катеринопільського районного суду Черкаської області від 25.01.2023 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату в особі директора ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди. Постановою Черкаського апеляційного суду від 19.04.2023 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату на користь ОСОБА_2 компенсацію за вимушений прогул у вигляді середнього заробітку в сумі 100000,00 грн. з покладенням на роботодавця обов`язку по відрахуванню із зазначених коштів встановлених законодавством податків та зборів; стягнуто з Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату на користь ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди 5000,00 грн; стягнуто з Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату на користь ОСОБА_2 5000,00 грн. витрат по оплаті правової допомоги при розгляді справи судом першої інстанції. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вказує, що Мокрокалигірський психоневрологічний інтернат виконав постанову Черкаського апеляційного суду від 19.04.2023 року № 698/459/21 в повному обсязі. Однак, постановою Верховного Суду від 07.02.2024 року скасовано постанову Черкаського апеляційного суду від 19.04.2023 року та залишено в силі рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 25.01.2023 року.

У зв`язку із викладеними обставинами, керуючись ст. 444 ЦПК України, для забезпечення гарантії відновлення прав учасників процесу, представник заявника і звернувся до суду із заявою про поворот виконання рішення.

У судовому засіданні директор Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату Мартиненко І.М. заяву підтримав з підстав, викладених в ній, просив суд задовольнити її у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 адвокат Колісник С.М. у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про поворот виконання постанови Черкаського апеляційного суду від 19.04.2023 року у цивільній справі № 698/459/21, оскільки відсутні правові підстави для повороту виконання зазначеної постанови.

Управління Державної казначейської служби України у Катеринопільському районі Черкаської області представника в судове засідання не направило, заяв щодо розгляду та вирішення заяви до суду не подавало.

Суд, заслухавши думку учасників справи, дослідивши заяву про поворот виконання рішення та заперечення на заяву оцінивши надані докази в їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов до такого висновку.

Судом встановлено, що рішенням Катеринопільського районного суду Черкаської області від 25.01.2023 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату в особі директора ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 19.04.2023 року апеляційну скаргу задовольнити частково. Скасовано рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 25.01.2023 у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги ОСОБА_2 в даній справі задоволено частково. Визнано недійсним та скасовано наказ Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату від 24.05.2021 № 21/01-05. Поновлено ОСОБА_2 на посаді заступника директора Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату. Стягнуто з Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату на користь ОСОБА_2 компенсацію за вимушений прогул у вигляді середнього заробітку в сумі 100000,00 грн. з покладенням на роботодавця обов`язку по відрахуванню із зазначених коштів встановлених законодавством податків та зборів. Стягнуто з Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату на користь ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди 5000,00 грн. Стягнуто з Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату на користь ОСОБА_2 5000,00 грн. витрат по оплаті правової допомоги при розгляді справи судом першої інстанції. У задоволенні решти позовних вимог у справі відмовлено. Стягнуто з Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату до державного бюджету 7165,00 грн. судового збору за розгляд справи судами першої та апеляційної інстанцій.

Постановою Верховного Суду від 07.02.2024 роу задоволено касаційну скаргу Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату. Скасовано постанову Черкаського апеляційного суду від 19.04.2023 року. Залишено в силі рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 25.01.2023 року. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату 100,00 грн судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги в частині оскарження вимог про відшкодування моральної шкоди. Компенсовано Мокрокалигірському психоневрологічному інтернату за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України судовий збір в розмірі 3 900,91 грн, сплачений за подання касаційної скарги в частині оскарження вимог про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Згідно наявних в матеріалах справи доказів, Мокрокалигірський психоневрологічний інтернат на виконання постанови Черкаського апеляційного суду від 19.04.2023 року в частині стягнутих коштів на користь ОСОБА_2 було здійснено наступні виплати: згідно платіжного доручення № 121 від 15.08.2023 року сплачено єдиний соціальний внесок на компенсацію за вимушений прогул згідно виконавчого листа від 19.04.2023 року на суму 8410,00 грн., згідно платіжного доручення № 122 від 16.08.2023 року сплачено військовий збір на суму 1500,00 грн., згідно платіжного доручення № 123 від 16.08.2023 року сплачено податок з доходів фізичних осіб на суму 18000,00 грн., а також згідно платіжної інструкції № 1 (#383241103) від 17.08.2023 року сплачено суму 90500,00 грн., із яких моральна шкода 5000,00 грн., правова допомога 5000,00 грн., компенсація за вимушений прогул 80500,00 грн..

Положеннями ст. 444 ЦПК України передбачений порядок повороту виконання рішення, постанови.

Так, згідно п. 3 ч. 1 ст. 444 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він відмовляє в позові повністю.

За змістом ч.ч. 9, 10 ст. 444 ЦПК України якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. Така заява розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду.

Судом касаційної інстанції питання про поворот виконання рішення не було вирішено.

За правилом ч. 5 ст. 444 ЦПК України питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

22.04.2024 року представник Мокрокалигірському психоневрологічному інтернату адвокат Цесельська І.В. звернулася до суду із заявою про поворот виконання постанови Черкаського апеляційного суду від 19.04.2023 року у справі № 698/459/21.

Поворот виконання рішення - це процесуальна форма захисту прав боржника. Він можливий лише після набрання судовим рішенням законної сили. Його суть - у поверненні стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим рішенням.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 02.11.2011 № 13-рп/2011 поворот виконання рішення це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Отже, інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Статтею 445 ЦПК України передбачені особливості повороту виконання в окремих категоріях справ, зокрема, у справах про стягнення аліментів, а також у справах про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання не допускається незалежно від того, у якому порядку ухвалено рішення, за винятком випадків, коли рішення було обґрунтоване на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача.

У вказаних випадках поворот виконання допускається, якщо скасоване рішення було обґрунтоване на повідомлених позивачем завідомо неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом розгляду в даній справі є визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди.

Поворот виконання судового рішення у вказаній справі стосується, зокрема, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, а тому має здійснюватися з урахуванням особливостей встановлених положеннями ст.445 ЦПК України.

Процесуальним законодавством визначено необхідність встановлення обов`язкових умов, за яких можливо допустити поворот виконання судового рішення про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а саме: повідомлення позивачем завідомо неправдивих відомостей або подання ним підроблених документів.

Передумовою для задоволення заяви про поворот виконання судового рішення у такій справі є встановлення, що судове рішення, яке скасовано, було обґрунтовано на повідомлених позивачем завідомо неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах.

Таким чином, самої лише обставини щодо скасування судового рішення щодо, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди є недостатньо.

Відтак, під час розгляду судом заяви про поворот виконання рішення про стягнення заробітної плати окремим предметом доказування є ухвалення судом рішення на підставі підроблених документів або на завідомо неправдивих відомостях позивача.

Постанова Черкаського апеляційного суду від 19.04.2023 року у справі № 698/459/21 не ґрунтувалось на повідомлених позивачем завідомо неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах.

У свою чергу, вказане судове рішення скасоване судом касаційної інстанції не з підстав повідомлення позивачем завідомо неправдивих відомостей або подання ним підроблених документів.

Верховний Суд у постанові від 07.02.2024 роу зазначив, що рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до норм матеріального права, із дотриманням норм процесуального права та на підставі повно, всебічно з`ясованих обставин справи, а тому це рішення, відповідно до статті 413 ЦПК України, необхідно залишити в силі, а постанову апеляційного суду - скасувати.

Заява про поворот виконання постанови Черкаського апеляційного суду від 19.04.2023 року у справі № 698/459/21 та матеріали заяви також не містять будь-яких доказів чи відомостей, які подавались позивачем і в подальшому були визнані завідомо неправдивими чи підробленими.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 в ході виконання постанови Черкаського апеляційного суду від 19.04.2023 року поворот якої просить допустити заявник, виплачено компенсацію за вимушений прогул у вигляді середнього заробітку в сумі 100000,00 грн. з покладенням на роботодавця обов`язку по відрахуванню із зазначених коштів встановлених законодавством податків та зборів та відшкодування моральної шкоди 5000,00 грн.

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постанові від 08.02.2022 у справі № 755/12623/19, середній заробіток за час вимушеного прогулу за своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин. Такий висновок підтверджується також змістом ч. 2 ст. 235 КЗпП України, якою визначено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи.

Тобто, в разі визнання звільнення незаконним та поновлення працівника на роботі держава гарантує отримання працівником середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки такий працівник був незаконно позбавлений роботодавцем можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин та отримувати заробітну плату.

Правова природа середнього заробітку за час вимушеного прогулу відрізняється від правової природи середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Середній заробіток за час вимушеного прогулу - це заробітна плата, а середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні таким не є. Заробітна плата не може сплачуватися особі, яка не перебуває в трудових відносинах з роботодавцем, який проводить виплату. При виплаті середнього заробітку за час вимушеного прогулу особа поновлюється на роботі з дня звільнення, тобто вважається такою, що весь цей час перебувала в трудових відносинах.

Таким чином, середній заробіток за час вимушеного прогулу входить до структури заробітної плати, оскільки фактично є заробітною платою.

Судом встановлено, що стягнуті кошти в ході виконання постанови Черкаського апеляційного суду від 19.04.2023 року на користь ОСОБА_2 , а саме: середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральна шкода є складовою частиною виконання даної постанови Черкаського апеляційного суду, яка стосується трудових правовідносин, а тому виплачена ОСОБА_2 сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральна шкода не може бути повернута у порядку повороту виконання рішення суду.

Так, відповідно до ст. 239 КЗпП України, яка регламентує обмеження повороту виконання рішень по трудових спорах, у разі скасування виконаних судових рішень про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання допускається лише тоді, коли скасоване рішення ґрунтувалося на повідомлених позивачем неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах.

Крім цього, статтею 445 ЦПК України визначені особливості повороту виконання в окремих категоріях справ.

Таким чином, сам по собі факт скасування постанови Черкаського апеляційного суду від 19.04.2023 року у вказаній справі, якою стягнуті спірні грошові кошти у вигляді середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, не є правовою підставою для прийняття рішення про поворот виконання цієї постанови вцілому.

При цьому, суд доходить висновку, що правнича допомога є окремою інституційною категорією, відмінною від поняття предмету спору (конкретних матеріально-правових вимог), а тому поширення на спірні правовідносини обмеження повороту виконання рішень, передбачене ч. 2 ст. 445 ЦПК України та ст. 239 КЗпП України в частині стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин до правничої допомоги застосовані бути не можуть.

Крім того, зі змісту положень ч. 2 ст. 445 ЦПК України щодо виключень з повороту виконання судових рішень, слідує, що судові витрати на професійну правову допомогу не є предметом правового регулювання зазначеної норми процесуального закону щодо яких не допускається поворот виконання рішень суду.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення заяви про поворот виконання постанови Черкаського апеляційного суду від 19.04.2023 року у справі № 698/459/21, а саме в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату судових витрат по оплаті правової допомоги при розгляді справи судом першої інстанції у розмірі 5000,00 грн.. В іншій частині заяви слід відмовити за відсутністю правових підстав для її задоволення.

Щодо судових витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Представник заявника на підтвердження розміру витрат Мокрокалигірським психоневрологічним інтернатом на професійну правничу допомогу надала до суду: договір про надання правничої допомоги № 250 від 08.04.2024 року, з якого вбачається, що Мокрокалигірський психоневрологічний інтернат в особі директора Мартиненка І.М. уклав з АО «Кравець і партнери» договір про надання правничої допомоги, а також Акт надання послуг № 50 від 08.04.2024 року, відповідно до якого АО «Кравець і партнери» були виконані наступні роботи (надані послуги): складання заяви про поворот виконання судового рішення - 8000,00 грн. Загальна вартість робіт (послуг) становить 8000,00 грн..

Також надано рахунок на оплату № 317 від 08.04.2024 року про оплату 8000,00 грн. за надання професійної правничої допомоги.

У свою чергу, заінтересована особа ОСОБА_2 у запереченнях на заяву просить стягнути з Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату на його користь понесені витрати на оплату професійної правничої допомоги в сумі 4000,00 грн.

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу ОСОБА_2 надав до суду: договір про надання правової допомоги № 26-04/24 від 26.04.2024 року, укладений між ним та адвокатом Колісником С.М.; Акт прийому-передачі наданих послуг, згідно договору про надання правової допомоги № 26-04/24 від 26.04.2024 року, відповідно до якого адвокатом були виконані наступні роботи (надані послуги): консультація з правових питань - 0,5 год. х 1000,00 грн.=500,00 грн., вивчення законодавства та судової практики - 2,5 год. х 1000,00 грн.=2500,00 грн., підготовка заперечення на заяву - 1 год. х 1000,00 грн.=1000,00 грн. Загальна вартість виконаних робіт (наданих послуг) становить 4000,00 грн..

Оскільки сторони не скористалися своїм процесуальним правом на подання клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, а заява про поворот виконання рішення підлягає частковому задоволенню на суму 5000,00 грн. (8000 х 4,55 % : 100 % = 364,00 грн.), суд приходить до висновку про часткове стягнення з Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату на користь ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу, пропорційно розміру задоволених вимог заяви, а саме на суму 3636,00 грн. (4000,00 грн. - 364,00 грн.)

Керуючись ст.ст. 141, 444, 445 ЦПК України , суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Управління Державної казначейської служби України у Катеринопільському районі Черкаської області про поворот виконання рішення задовольнити частково.

Допустити поворот виконання постанови Черкаського апеляційного суду від 19.04.2023 року у цивільній справі № 698/459/21 за позовом ОСОБА_2 до Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату в особі директора Мартиненка І.М. про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди в частині стягнення судових витрат по оплаті правової допомоги в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

В порядку повороту виконання постанови, стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату, , судові витрати по оплаті правової допомоги в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп..

У задоволенні інших вимог заяви відмовити.

Стягнути з Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату, на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3636 (три тисячі шістсот тридцять шість) грн. 36 (тридцять шість) коп.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Лазаренко