ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/6836/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року суддя Дарницького районного суду м. Києва Трусова Т. О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2024 р. акціонерне товариство «Сенс Банк» (далі також - АТ «Сенс Банк», банк, позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі також - ОСОБА_1 , відповідач, боржник) про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 177 484,76, грн.

Позов обґрунтований такими обставинами. 10.02.2022 між АТ «Альфа-Банк» та позичальником ОСОБА_1 укладено угоду про надання споживчого кредиту № 501429736, відповідно до умов якої банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші платежі. Договором передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов договору він зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед банком протягом 30 календарних днів з дня отримання від банку інформації. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість. З метою досудового врегулювання спору на адресу позичальника було направлено досудову вимогу, яку відповідач залишив без реагування.

Ухвалою від 11.06.2024 суд відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулись з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Отже ураховуючи, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання ним у встановлений судом строк відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами відповідно до положень частини 8 статті 178 ЦПК України.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

10.02.2022 між АТ «Альфа Банк» (банком), правонаступником якого є АТ «Сенс Банк», та ОСОБА_1 (позичальником) шляхом акцептування банком пропозиції (оферти) позичальника було укладено угоду про надання кредиту № 501429736, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії (далі також - угода, кредитний договір).

Предметом цієї угоди є, зокрема надання банком позичальнику кредиту в розмірі 115 000 грн зі сплатою за користування кредитними коштами процентів за фіксованою процентною ставкою 35,00% річних, строк кредитування - 60 місяців, кінцевий термін повернення кредиту - 10.02.2027.

У Графіку платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та орієнтовної реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, який є Додатком № 1 до угоди і її невід`ємною частиною, сторони погодили, що платежі з повернення суми кредиту та нарахованих процентів мають здійснюватись щомісячно, до 04 числа кожного місяця, з дати надання кредиту до повного погашення рівними частинами - по 4 081,3 грн.

Відповідач не виконував належним чином зобов`язання по поверненню кредиту та сплаті процентів у встановлені договором строки та розмірах, сплати за кредитним договором не здійснював взагалі.

З виписок по особових рахунках відповідача вбачається, що ним не здійснювалось жодного платежу на погашення заборгованості.

04.03.2024 банк надіслав відповідачу досудову вимогу про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором протягом 30 календарних днів з дня отримання вимоги, але не пізніше 35 календарних днів з моменту її надсилання, проте вимоги банку відповідач не виконав.

Однією з загальних засад цивільного законодавства є свобода договору, яка полягає у визнанні за суб`єктом цивільного права можливості укладати договори і визначати їх зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої домовленості, яка знайшла своє вираження у статтях 3, 6, 626, 627, 628, 629, 638 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 626, частини першої статті 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (частина друга статті 638 ЦК України).

Частина перша статті 1054 ЦК України дає визначення кредитного договору як договору, за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Загальною умовою виконання зобов`язання є виконання його належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 ЦК України).

Частиною першою статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 610, частина перша статті 611 ЦК України).

Частиною другою статті 1050 ЦК України, положення якої застосовуютьсядо відносин за кредитним договором згідно з частиною другою статті 1054 цього Кодексу, передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За обставинами справи установлено факт прострочення позичальником ОСОБА_1 зобов`язань щодо здійснення щомісячних платежів на погашення кредиту та сплати процентів, що кореспондує праву банку як кредитодавця вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати нарахованих процентів.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (частина перша статті 625 ЦК України), а відтак є безпідставними посилання відповідачки на погіршення її матеріального стану через втрату доходів внаслідок обставин карантину та воєнного стану.

Слід також зазначити, що кредитний договір відповідач уклав вже в період карантину і тим самим взяв на себе усі ризики, у тому числі й ті, що пов`язані із запровадженими обмеженнями і заборонами та їх впливом на економічну ситуацію в Україні в цілому і матеріальний стан відповідача, зокрема.

На підтвердження розміру позовних вимог позивачем надано розрахунок, відповідно до якого заборгованість за кредитним договором, розрахована станом на 29.08.2023, складає 177 484,76 грн, яка складається: заборгованість по тілу кредиту - 115 000 грн; заборгованість по відсотках - 62 484,76 грн.

Дослідженням вказаного розрахунку установлено, що наявні у ньому відомості про сплачені відповідачем суми узгоджуються з даними виписок по його особових рахунках, а заборгованість розрахована банком відповідно до умов кредитного договору.

Згідно з принципом змагальності кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (статті 12, 81 ЦПК України),проте жодних доказів на спростування наданого банком розрахунку заборгованості відповідачкою не надано.

З огляду на викладене суд вважає наданий банком розрахунок заборгованості достовірним доказом розміру наявної у відповідача заборгованості за кредитним договором та покладає його в обґрунтування свого рішення.

За змістом законодавчих положень, які регулюють кредитні відносини, процентиза користування кредитом є обов`язковою умовою кредитного договору (зокрема, їх розмір та тип процентної ставки) та складовим елементом плати за наданий кредит, що разом із тілом кредиту становлять загальну суму боргу і охоплюються поняттям «основна сума заборгованості із зобов`язань за кредитом».

Такий висновок суду випливає і з економічної сутності кредитного договору, яка полягає, зокрема в отриманні кредитодавцем плати за кредит.

Предметом цього позову є вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту та процентів за користування кредитними коштами, тобто основної заборгованості за кредитним договором.

Отже на підставі оцінки викладених у заявах по суті справи аргументів та наданих позивачем доказів суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність вимог АТ «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 177 484,76 грн.

З огляду на результат розгляду справи суд відповідно до вимог статті 141 ЦПК України покладає на відповідачку сплачений позивачем судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 279, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов акціонерного товариства «Сенс Банк» задовольнити в повному обсязі.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства «Сенс Банк» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100, ) заборгованість за кредитним договором № 501429736 від 10.02.2022 у розмірі 177 484,76 грн та судовий збір в сумі 2 422,40 грн, а всього стягнути 179 907 (сто сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот сім) гривень 16 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: