Справа № 671/2840/23
Провадження № 2/671/42/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2024 р. м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Никифорова Є. О.,

секретар судового засідання Козак Г. А.,

розглянувши відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

в с т а н о в и в :

Військова Частина НОМЕР_1 звернулася з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

На обґрунтування позовних вимог вказано, що згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по строковій частині) від 16.06.2016 №129, військовослужбовця військової служби за контрактом солдата ОСОБА_1 , який 15.06.2016 прибув з військової частини польова пошта НОМЕР_2 с. Старичі для подальшого проходження військової служби, призначеного наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) №125-РС від 09.06.2016 на посаду навідника військової частини польова пошта НОМЕР_3 з 15.06.2016 зараховано до списків особового складу військової частини, на всі види забезпечення та вважати таким, що з 16.06.2015 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою ВОС-133533А шпк «солдат».

Відповідно до картки № НОМЕР_4 обліку військового майна особистого користування, Міністерство оборони України в особі військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 видано речове майно, згідно визначених норм.

Відповідно до довідки від 03.09.2021 №233, військова частина польова пошта НОМЕР_5 з 01.07.2017 перейшла на умовне найменування «військова частина НОМЕР_1 ».

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по строковій частині) від 23.03.2018 №63 солдата ОСОБА_1 , як військовослужбовця військової служби за контрактом, який перебував в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 звільнено з військової служби відповідно до підпункту «е» (у зв`язку з службовою невідповідністю) пункту 1 частини 8 статті 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» та вважається таким, що 23.03.2018 справи у військовій частині НОМЕР_1 здав і вибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 для постановки на військовий облік.

На момент виключення із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та знаття з усіх видів забезпечення, згідно Довідки-розрахунку №18 за відповідачем рахувалося речове майно, строки носіння якого не вийшли, на загальну суму 3877,15 грн.

Згідно витягу з книги обліку грошових стягнень і нарахувань військової частини НОМЕР_1 , сума заборгованості перед державою в особі військової частини НОМЕР_1 складає 3877,15 грн., яка відповідачем не погашена.

З метою досудового врегулювання спору, 15.06.2023 за №2342 військовою частиною НОМЕР_1 на адресу відповідача було направлено лист з проханням в добровільному порядку відшкодувати заборгованість. Жодних дій щодо добровільного відшкодування вказаної вище заборгованості відповідачем не вчинялося, так само як і не повідомлялося про причини неможливості такого відшкодування.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про визнання позову, просив розгляд справи провести за його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд встановив, що військовослужбовця військової служби за контрактом солдата ОСОБА_1 призначеного наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) №125-РС від 09.06.2016 на посаду навідника військової частини польова пошта НОМЕР_3 та з 15.06.2016 зараховано до списків особового складу військової частини на всі види забезпечення і вважати таким, що з 16.06.2015 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою ВОС-133533А, шпк «солдат», що підтверджується копією витягу із наказу командира військової частини п/п НОМЕР_3 від 16.06.2016 №129.

Міністерство оборони України в особі військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 видало речове майно, згідно визначених норм, що підтверджено копією картки № НОМЕР_4 обліку матеріальних засобів особистого користування від 16.06.2016.

Військова частина польова пошта НОМЕР_5 з 01.07.2017 перейшла на умовне найменування «військова частина НОМЕР_1 », що підтверджується довідкою від 03.09.2021 №233.

Солдата ОСОБА_1 , як військовослужбовця військової служби за контрактом, який перебував в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 звільнено з військової служби відповідно до підпункту «е» (у зв`язку з службовою невідповідністю) пункту 1 частини 8 статті 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» та вважається таким, що 23.03.2018 справи у військовій частині НОМЕР_1 здав і вибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 для постановки на військовий облік, що підтверджено наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по строковій частині) №63 від 23.03.2018.

На момент виключення із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та знаття з усіх видів забезпечення, за відповідачем рахувалося речове майно, строки носіння якого не вийшли, на загальну суму 3877,15 грн., що підтверджується копією довідки-розрахунку №18.

Сума заборгованості перед державою в особі військової частини НОМЕР_1 2018-2019 років складає 3877,15 грн., яка відповідачем не погашена, що підтверджено витягами з книг обліку грошових стягнень і нарахувань військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до п. 31 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, у разі звільнення у запас або у відставку чи вибуття із військової частини винної особи (винних осіб) до прийняття рішення про стягнення з неї заподіяної шкоди, командир (начальник) військової частини у порядку, встановленому чинним законодавством, подає цивільний позов до суду на суму заподіяної цією особою шкоди.

Відповідно до частини першої статті 16 Цивільного кодексу України кожна, особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною першою статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність, згідно із законом.

П. 1 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" передбачено, що особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 10 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" відшкодування шкоди, завданої особою, здійснюється на підставі наказу командира (начальника) шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винної особи. Особа, яка завдала шкоду, за згодою командира (начальника) може добровільно відшкодувати її розмір повністю або частково, передати для відшкодування завданої шкоди рівноцінне майно або відремонтувати чи відновити пошкоджене, про що видається відповідний наказ. Не допускається відшкодування завданої шкоди рівноцінним майном у разі втрати чи пошкодження зброї, боєприпасів, спеціальної техніки та іншого майна, що відповідно до закону вилучене з цивільного обороту або обмежене в обороті.

Отже, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки позовні вимоги задоволено, відповідачем у судовому засіданні до початку розгляду справи по суті визнано позовні вимоги, то 50% від суми судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме в сумі 1342 грн 00 коп. необхідно повернути позивачу з державного бюджету, решту суми судового збору в сумі 1342 грн 00 коп. необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись п. 31 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, ЗУ "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі", ст. 1166 ЦК України, ст.ст. 11, 12, 13, 76-83, 89, 141, 247, 260, 263, 265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги Військової частини НОМЕР_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 3 877 (три тисячі вісімсот сімдесят сім) грн15 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_6 грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Повернути Військовій частині НОМЕР_1 з державного бюджету судовий збір, сплачений при поданні позову відповідно до платіжної інструкції № 23-2471 від 16.12.2023 року ГУДКСУ у Тернопільській області в сумі 1342 грн 00 коп.

Виконання рішення в частині повернення судового збору з державного бюджету покласти на Головне управління Державної казначейської служби України у Хмельницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повний текст рішення не було вручено в день його складення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу подано протягом тридцяти днів з дня отримання повного тексту рішення.

Позивач Військова частина НОМЕР_1 , , АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , останнє відоме місце проживання: Хмельницька область, Хмельницький район, с. Збручівка.

Суддя Є. О. Никифоров

Повний текст рішення суду виготовлено 29.02.2024