Справа № 756/2463/24
Провадження № 2-з/756/36/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року місто Київ

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Ткач М.М., розглянувши матеріали заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Палієнко О.А., про забезпечення позову до подання позовної заяви,

УСТАНОВИВ:

Представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Палієнко О.А. через систему «Електронний суд» звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви.

У обґрунтування заяви посилається на те, що у 2011 році між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб, на підставі чого Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва було видано Свідоцтво про укладання шлюбу серії НОМЕР_1 від 14.10.2011, актовий запис №1647. У березні 2022 року через початок збройної агресії РФ проти України та ведення бойових дій на території Київської області подружжям було прийнято рішення, що ОСОБА_1 разом з дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виїде за межі України та до закінчення збройної агресії РФ проти України вони перебуватимуть за кордоном. До сьогодні заявник проживає за кордоном разом з дітьми. На протязі останніх двох років подружжя фактично не веде сімейне життя та не має спільного побуту, а стосунки поступово погіршувалися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між заявником та її чоловіком шлюбних відносин. Подальше сумісне життя та збереження сім`ї ОСОБА_1 вважає неможливим у зв`язку з тим, що подружжя проживає окремо, ОСОБА_3 веде образ життя несумісний з її уявленням про спільне життя подружжя, відсутні спільні погляди на життя, різні життєві цінності та інтереси. Враховуючи наведене, примирення з чоловіком заявник вважає неможливим. Крім того, подружжя майже не спілкуються, а також мають чвари з приводу відсутності зі сторони чоловіка матеріальної допомоги в утриманні дітей. У зв`язку з наведеним вище заявник прийняла рішення про звернення до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя. До складу позовних вимог входитимуть вимоги про розірвання шлюбу, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ; поділ спільного майна подружжя (рухомого та нерухомого). Ціна позову складатиме 6 000 000,00 гривень. Водночас, під час перебування у шлюбі подружжям було набуте право власності на спільне майно, в тому числі, нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 80,4 кв.м., РНОНМ НОМЕР_7, яке зареєстроване згідно ДРРП за ОСОБА_3 . Оціночна вартість на дату складання заяви складає 5 501 234,65 гривень. Наразі вказаний об`єкт нерухомого майна був переданий ОСОБА_3 без дозволу заявника у оренду, а грошові кошти, отримані за передачу в оренду, останній витрачає виключно на себе, а не в інтересах сім`ї. Також, за час перебування у шлюбі подружжям у 2013 році було придбано та зареєстровано на ім`я ОСОБА_3 транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ, модель S 450 д.н.з. НОМЕР_2 , 2008 року випуску, об`єм двигуна - 4664 см3. Орієнтовна вартість станом на дату складання цієї заяви 498 765,35 гривень (13 000,00 доларів США). Наведене підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів станом на 23.02.2024. Наразі в заявника наявна інформація, що ОСОБА_3 серед своїх знайомих підшукує покупця на вказаний транспортний засіб з метою унеможливлення його поділу між подружжям. В ході перемовин між заявником та її чоловіком щодо розподілу спільного майна подружжя у зв`язку з розірванням шлюбу сторони не змогли дійти згоди. Необхідність забезпечення позову вмотивована тим, що є підстави вважати, що дане майно, яке є спільною сумісною власністю сторін, без згоди позивача може бути відчужено на користь третіх осіб. Відтак, у разі невжиття заходів забезпечення позову відчуження майна відповідачем без згоди позивача може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду про поділ майна подружжя. Таким чином, заявник просить вжити заходи забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 80,4 кв.м., РНОНМ НОМЕР_7, право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) та автомобіль MERCEDES-BENZ, модель S 450, 2008 року випуску, об`єм двигуна - НОМЕР_4 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ).

У силу норм ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали заяви та додані до неї документи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, за змістом наведених вище приписів умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Тобто, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Мета забезпечення позову - це хоч і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати або знецінити, якщо такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд у своїх судових рішеннях (від 10 березня 2020 року у справі № 750/12430/19, від 28 травня 2020 року у справі № 211/374/20, від 30 листопада 2020 року у справі № 127/17451/20 та ін.) під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, ухваленого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Положеннями статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і находяться у нього чи в інших осіб (пункт 1 частини першої статті 150 ЦПК України).

При цьому, такий вид забезпечення позову як накладення арешту застосовується судом, як правило, у майнових спорах у тих випадках, коли спірне майно може бути відповідачем продане, розтрачене, кошти витрачені, що в майбутньому перешкоджатиме виконанню рішення або взагалі зробить його виконання неможливим. Отже, необхідними умовами для вжиття забезпечувальних заходів, зокрема арешту майна, є, насамперед, належність цього майна відповідачеві, розумна співмірність вартості арештованого майна ціні позову, обґрунтування необхідності вжиття заходів для захисту прав позивача та можливість такого заходу забезпечити реальне виконання очікуваного позивачем рішення.

Як вбачається зі змісту заяви про забезпечення позову, заявник має намір звернутися до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя.

Так, 14.10.2011 між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 був зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, про що видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_5 від 14.10.2011, актовий запис №1647.

Між сторонами виник спір з приводу поділу спільного майна подружжя, яке зареєстроване за відповідачем, оскільки домовленості про добровільний розподіл спільного майна подружжя між сторонами не досягнуто.

Згідно з інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 23.02.2024, за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер: 45811534 від 05.03.2019, приватний нотаріус Худова Ю.О., Київський міський нотаріальний округ м. Київ.

Оскільки на сьогодні право власності на вказане нежитлове приміщення зареєстровано за ОСОБА_3 , останній може вчинити дії щодо відчуження зазначеного майна на користь третіх осіб, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернеться до суду.

При обранні заходу забезпечення позову суд бере до уваги, що накладення арешту на майно, що полягає в забороні користування даним майном, є неспівмірним з заявленими у подальшому позовними вимогами, так як передбачає, в тому числі, можливість заборони користування майном. Разом з тим, така правомочність власника не може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову, а ефективно захистити права позивача зможе саме заборона його відчуження.

Таким чином, враховуючи те, що між сторонами виник спір з приводу майна, з урахуванням предмету майбутнього позову, балансу інтересів сторін, виходячи із засад розумності та обґрунтованості вимог заявника, беручи до уваги, що подальше відчуження вказаного майна може призвести до ускладнення захисту прав позивача, суд вважає, що у даному випадку необхідним та достатнім видом забезпечення позову буде накладення арешту шляхом заборони відчуження нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна НОМЕР_7, загальною площею 80,4 кв.м.

Крім того, зі змісту поданої заяви вбачається, що представник заявника просить також вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб «MERCEDES-BENZ» моделі S 450, 2008 року випуску, об`єм двигуна 4664 куб.см.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 23.02.2024 за ОСОБА_3 зареєстровано транспортний засіб «MERCEDES-BENZ» моделі S 450, 2008 року випуску, об`єм двигуна 4664 куб.см. Однак, у витягу відсутні індивідуально визначені ознаки транспортного засобу, а саме: реєстраційний номер, тощо. При цьому, зазначено, дату державної реєстрації - 23.05.2008. Тоді як, заявник зазначає, що вказаний транспортний засіб було придбано у 2013 році.

Вказане свідчить про наявні суперечності, які позбавляють суд вирішити питання, щодо можливості накладення арешту на вказаний транспортний засіб, про який ідеться у заяві.

Слід зазначити, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Зважаючи на наведене, суд не вбачає підстав для накладення арешту на автомобіль, який зареєстрований за відповідачем 23.05.2008, тобто до реєстрації шлюбу з заявником, оскільки заявником належним чином не обґрунтовано його доцільність та суд позбавлений можливості перевірити обставини, на які заявник посилається, обґрунтовуючи свої вимоги у цій частині.

З огляду на вказане, заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Палієнко О.А. про забезпечення позову до подання позовної заяви, слід задовольнити частково.

Підстав для зустрічного забезпечення позову, судом не встановлено.

Роз`яснити заявнику, що остання у відповідності до вимог ч. 4 ст. 152 Цивільного процесуального кодексу України, повинна пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали.

Керуючись статтями 149, 150-153, 157, 260-261, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Палієнко О.А. про забезпечення позову до подання позовної заяви - задовольнити частково.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження на: нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна НОМЕР_7, загальною площею 80,4 кв.м., зареєстроване на праві власності за ОСОБА_3 .

У задоволенні решти вимог заяви - відмовити.

Стягувач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , адреса проживання: АДРЕСА_2 );

Боржник: ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_3 ).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Дана ухвала відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом.

Копію ухвали направити учасникам справи для відома та відповідному державному органу для відома та виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя М.М. Ткач