Суддя Попова В. О.
Справа № 644/6768/23
Провадження № 2/644/820/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Попової В.О.,

за участю секретаря судового засідання - Плаксій К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3

про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини

установив:

06 вересня 2023 року до суду надійшла вищевказана позовна заява.

Уточнивши позовні вимоги, позивачка просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 41).

На обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 24.06.2006 між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 1139. Від шлюбу мають малолітню дитину сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивачка зазначає, що на протязі останніх 6 місяців у неї з відповідачем виникають непорозуміння щодо матеріальних взаємовідносин, що відображається на забезпеченні дитини. Вважає, що відповідач певної міри ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідач офіційно працевлаштований, має постійний дохід. Зазначає, що від першого шлюбу відповідач має неповнолітню доньку ОСОБА_5 , 2008 року народження, на утримання якої згідно рішення суду сплачує аліменти. Посилаючись на вказані обставини, позивачка звернулася до суду з відповідним позовом.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивачка у судове засідання, призначене на 11.03.2024 не з`явилась, подала через канцелярію суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні (а.с. 62).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином та своєчасно. Через канцелярію суду 04.12.2023 подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність. Зазначає, що з позовними вимогами ознайомлений, визнає частково , не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, оскільки він має ще одну неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання якої сплачує аліменти. Крім того, на його утриманні знаходяться пристарілі батьки, мати є людиною з інвалідністю ІІ групи та потребує постійного лікування в спеціалізованих закладах (а.с. 42).

Крім того, 07.03.2024 через канцелярію суду відповідач надав ще одну заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с. 61).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 в судове засідання, призначене на 11.03.2024 не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином та своєчасно під розписку, яка наявна в матеріалах справи (а.с. 58). З матеріалами справи ознайомлена (а.с. 45).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, заяви сторін, письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 23 листопада 2016 року, який зареєстровано Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 1139 (а.с. 4).

Від шлюбних стосунків сторони мають малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 04 липня 2017 року, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 71) (а.с. 5).

В свідоцтві про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками записані: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб (довідка про склад сім`ї) від 05.09.2023, малолітній син ОСОБА_6 зареєстрований та мешкає разом з позивачкою ОСОБА_1 (а.с. 12).

Згідно судового наказу виданого Орджонікідзевським районним судом м.Харкова від 27.07.2023 (справа № 644/5180/23; провадження № 2-н/644/772/23), з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 , стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 26.07.2023 та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 46).

Відповідно до положень ст. ст. 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

При цьому, Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

У статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 141 СК України батьки мають рівні права і обов`язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання.

Згідно зі ст. ст. 7, 155 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Відповідно до вимог ч. 3 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В даному випадку, із позовом про стягнення аліментів звернулась позивачка, саме з нею проживає малолітня дитина, а тому вона має право обирати спосіб стягнення аліментів. Позивачка визначила необхідність стягнення аліментів саме у частці від доходу відповідача.

Зі змісту та аналізу зазначених статей слідує, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Розмір аліментів у разі спору у всіх випадках встановлюється судом, при цьому статтею 182 СК України передбачений перелік найбільш вагомих обставин, які мають братися до уваги при визначенні розміру аліментів на дитину. А саме, зокрема - матеріальне становище дитини та загальний матеріальний стан того з батьків, з якого будуть стягуватися аліменти, свідченням чого є величина витрат на утримання себе та членів своєї родини.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України).

При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач сплачує аліменти на неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до судового наказу виданого Орджонікідзевським районним судом м.Харкова від 27.07.2023 (справа № 644/5180/23; провадження № 2-н/644/772/23).

Основним завданням (обов`язком) суду у даній категорії справ є забезпечення і охорона прав дитини.

Враховуючи надані позивачем докази, а також визнання позовних вимог відповідачем, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, які підлягають задоволенню в повному обсязі.

При цьому, відповідно до вимог ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позовна заява подана до суду 06.09.2023.

Згідно з ч.1 статті 430 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відповідно до п. з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів.

Таким чином, відповідно ст. 141 ЦПК України, п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» суд покладає на відповідача судові витрати зі сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.141, 258, 259, 263-265, 268, 280-282, 354, 355, 430 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , реєстрація місця проживання/перебування: АДРЕСА_1 ), на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , реєстрація місця проживання/перебування: АДРЕСА_2 ), аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подання позову до суду, тобто з 06 вересня 2023 року та до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в межах суми стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , реєстрація місця проживання/перебування: АДРЕСА_1 ) держави в особі Державної судової адміністрації України в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 13.03.2024.

Суддя В.О. Попова