ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3581/24
провадження № 4-с/753/39/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2024 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Шаповалової К.В.

за участі секретаря судового засідання Давидюк В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: місто Київ, вулиця Олександра Кошиця, 5а скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця, заінтересовані особи державний виконавець Печерського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нагайчук М.В., Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія Київводоканал»,

В С Т А Н О В И В:

19 лютого 2024 року до суду надійшла скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця, заінтересовані особи державний виконавець Печерського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нагайчук М.В., Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія Київводоканал».

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 лютого 2024 року матеріали скарги передано в провадження судді Шаповалової К.В. Фактично скарга була передана судді 21 лютого 2024 року.

Ухвалою суду від 23 лю того 2024 року скаргу прийнято до розгляду та призначено у судове засідання на 12 березня 2024 року.

5 березня 2024 року від державного виконавця Нагайчука М.В. надійшли заперечення на подану скаргу, в якій державний виконавець зазначив, що ухвала суду від 3 листопада 2023 року правомірно була повернута скаржнику, з тих підстав, що така ухвала не є виконавчим документом, а тому просив у задоволенні скарги відмовити повністю.

11 березня 2024 року до суду надійшли додаткові пояснення від скаржника, в яких було зазначено, що заперечення подані невповноваженою особою, Печерський ВДВС в м. Києві не є стороною у справі, а долучена до заперечень довіреність не посвідчена нотаріально. Також зазначив, що державним виконавцем не вказано конкретно, яким саме вимогам ЗУ «Про виконавче провадження» не відповідає ухвала суду від 3 листопада 2023 року, наполягав на задоволенні скарги.

Крім того, 11 березня 2024 року скаржником було подано заяву про розгляд скарги без його участі.

12 березня 2024 року від заінтересованої особи Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія Київводоканал» надійшли заперечення на скаргу, в якій зазначено, що нормами ЦПК України визначені ухвали, які можуть бути виконавчим документом, в той же час ухвала суду від 3 листопада 2023 року не містить ознак виконавчого документа. Просив у задоволенні скарги відмовити повністю.

У судове засідання 12 березня 2024 року скаржник та представники заінтересованих осіб не з`явились, враховуючи подану скаржником заяву, а також письмові заперечення, подані представниками заінтересованих осіб, з огляду на приписи статті 450 ЦПК України, суд ухвалив проводити розгляд скарги у відсутність осіб, які не з`явились.

Суд, вивчивши доводи скарги та докази додані до неї, письмові заперечення заінтересованих осіб та скаржника, доходить висновку, що скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Під час розгляду скарги встановлено, що у провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебувала справа № 753/18762/23 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Київводоканал» про захист прав споживачів.

Ухвалою суду від 3 листопада 2023 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім того, вказаною ухвалою суду задоволено клопотання позивача та витребувано від Приватного акціонерного товариства "Київводоканал" інформацію про те, які номери лічильників води, що встановлені у квартирі АДРЕСА_1 , відносяться до особового рахунку № НОМЕР_1 , а які до особового рахунку № НОМЕР_2 .

15 січня 2024 року у цій справі судом було ухвалено рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . На цей час рішення суду не набрало законної сили та переглядається апеляційним судом за апеляційною скаргою ОСОБА_1 .

Як вбачається з текст судового рішення від 15 січня 2024 року, 18 грудня 2023 року до суду від представника відповідача надійшли письмові пояснення у справі, в яких зокрема зазначено, що квартира АДРЕСА_1 є комунальною та має 2 особові рахунки № НОМЕР_2 та № НОМЕР_1 , а лічильники, які знаходяться в квартирі відносяться до обох особових рахунків.

26 грудня 2023 року від відповідача надійшло клопотання про долучення до справи доказів, в якому зазначено, що на виконання вимог ухвали суду від 3 листопада 2023 року відповідач повідомляє, що квартира АДРЕСА_1 є комунальною та має 2 особові рахунки № НОМЕР_2 та № НОМЕР_1 , а лічильники, які знаходяться в квартирі відносяться до обох особових рахунків. На підтвердження вказаного до клопотання долучено лист розрахункового департаменту ПАТ «АК «Київводоканал» за підписом директора В. Люліна.

24 січня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Печерського ВДВС із заявою про примусове виконання рішення суду - ухвали суду від 3 листопада 2023 року в частині щодо витребування від Приватного акціонерного товариства "Київводоканал" інформацію про те, які номери лічильників води, що встановлені у квартирі АДРЕСА_1 , відносяться до особового рахунку № НОМЕР_1 , а які до особового рахунку № НОМЕР_2 .

9 лютого 2024 року державний виконавець Печерського ВДВС складено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, в якому зазначено, що пред`явлена заявником ухвала суду не є виконавчим документом, а тому керуючись пунктом другим частини третьої статті 5 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається без прийняття до виконання.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Згідно із частиною третьою статті 431 ЦПК України виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Відповідно до приписів статті 187 ЦПК України про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються: 1) найменування суду, прізвище та ініціали судді, який відкрив провадження у справі, номер справи; 2) найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб); 3) предмет та підстави позову; 4) за якими правилами позовного провадження (загального чи спрощеного) буде розглядатися справа; 5) дата, час і місце підготовчого засідання, якщо справа буде розглядатися в порядку загального позовного провадження; 6) дата, час і місце проведення судового засідання для розгляду справи по суті, якщо справа буде розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; 7) результат вирішення заяв і клопотань позивача, що надійшли разом із позовною заявою, якщо їх вирішення не потребує виклику сторін; 8) строк для подання відповідачем відзиву на позов; 9) строки для подання відповіді на відзив та заперечень, якщо справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження; 10) строк надання пояснень третіми особами, яких було залучено при відкритті провадження у справі; 11) веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається.

Поряд з цим, норми ЦПК України не визначають, що ухвала про відкриття провадження є виконавчим документом, як, наприклад, про це чітко зазначено у статті 157 ЦПК: «ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом».

Крім того, відповідно до приписів статті 84 ЦПК України також відсутня норма, яка визначає, що ухвала суду про витребування доказів є виконавчим документом. Натомість вказана стаття визначає наслідки неподання не з поважних причин чи без повідомлення причини, відповідною особою витребуваних судом доказів.

Таким чином, враховуючи те, що скаржником державному виконавцю було подано до виконання ухвала суду від 3 листопада 2023 року про відкриття провадження в частині витребуваних судом доказів, зважаючи на те, що ані ухвала про відкриття провадження, ані ухвала про витребування доказів, відповідно до приписів ЦПК України, не є виконавчим документом, державний виконавець правомірно повернув стягувачу вказану ухвалу суду із зазначенням підстав повернення- пред`явлена заявником ухвала не є виконавчим документом.

Щодо зауваження ОСОБА_1 у скарзі про те, що державний виконавець безпідставно керувався у повідомленні про повернення виконавчого документу статтею 5 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки вона визначає порядок дій для приватного, а не державного виконавця, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 5 ЗУ «Про виконавче провадження» приватний виконавець має право повернути виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання в інших випадках, передбачених Законом.

Поряд з цим, частиною четвертою статті 4 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено підстави для повернення виконавчого документу без виконання стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем.

Отже, посилання державного виконавця у повідомленні про повернення виконавчого документу на норму ЗУ «Про виконавче провадження», яке регулює діяльність приватного виконавця, суд розцінює як помилку (описку) і вказане, не може свідчити про неправомірність дій державного виконавця щодо повернення ухвали суду без виконання, з урахуванням того, що у вказаному повідомленні чітко зазначено про підстави повернення, а саме те, що пред`явлена заявником ухвала суду не є виконавчим документом

Статтею 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 2 ст. 12 ЦПК України).

Натомість роль суду зводиться до керування ходом судового процесу; роз`яснення у випадку необхідності учасникам судового процесу їхніх процесуальних прав та обов`язків, наслідків вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяння учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ЦПК (п.п. 1, 3, 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України).

Стосовно зауваження скаржника про те, що долучена до пояснень державного виконавця Нагайчука М.В. довіреність в порядку передоручення не посвідчена нотаріально, а отже Нагайчук М.В. не є уповноваженою особою на подання пояснень у цій скарзі, суд зазначає таке.

Письмові пояснення державним виконавцем були подані до суду через підсистему "Електронний суд" та була долучена довіреність в порядку передоручення, яка також сформована в підсистемі "Електроний суд", за якою керівник Печерського ВДВС Ярушевська І.І. (на підтвердження повноважень долучено витяг з ЄДРЮОФОПта ГФ) доручає Нагайчуку М.В. представляти інтереси Печерського ВДВС у судах України.

Альтернативою звернення учасників справи до суду із позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником, є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи через електронний кабінет.

Електронні доручення, що підтверджують повноваження підписанта, автоматично додаються підсистемою до кожного документа, ним відправленого.

Електронне доручення, яке можна надати за допомогою підсистеми «Електронний суд», видається за наявності у відповідної особи - довірителя та його представника особистих електронних кабінетів у підсистемі «Електронний суд», що передбачає наявність у таких осіб електронного цифрового підпису. У користувачів відсутня можливість будь-яким чином впливати на зміст та вигляд такого електронного доручення, тобто воно формується підсистемою «Електронний суд» самостійно відповідно до обраного обсягу повноважень представника.

Отже, довіреність, сформована в підсистемі "Електронний суд" із дотримання порядку її формування, не вимагає будь-якого засвідчення і є належним документом, що підтверджує повноваження представника у суді.

Відповідно до статті 451 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Уразі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Оцінюючи належність, допустимість, а також достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що державним виконавцем правомірно та з урахуванням норм чинного законодавства України винесено повідомлення про повернення ОСОБА_1 поданої ним ухвали суду без прийняття до виконання, підстав для скасування відповідного повідомлення державного виконавця від 9 лютого 2024 року під час розгляду скарги судом не встановлено, а тому підстави для задоволення скарги відсутні.

З огляду на те, що судом не встановлено підстав для визнання неправомірними дії державного виконавця щодо винесення повідомлення про повернення ухвали суду без прийняття до виконання, відповідно відсутні й підстави для зобов`язання державного виконавця відкрити виконавче провадження з виконання ухвали суду від 3 листопада 2023 року.

З огляду на вищенаведене, відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", керуючись статтями 447-451 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця, заінтересовані особи державний виконавець Печерського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нагайчук М.В., Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія Київводоканал» - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: К.В. Шаповалова