Справа № 303/2680/24
2п/303/16/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2024 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючої - судді Гутій О.В.

за участю секретаря судових засідань Зарева А.Ю.

представника заявника ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево заяву ПП «Актуариус» про перегляд заочного рішення Мукачівського міськрайонного суду від 26 серпня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_2 до приватного підприємства «Актуариус», третя особа: державний реєстратор Центру надання адміністративних послуг Мукачівської міської ради Мангур Роберт Васильович про витребування майна з чужого незаконного володіння ,-

ВСТАНОВИВ:

04 жовтня 2024 року директор ПП «Актуариус» звернулася до Мукачівського міськрайонного суду із заявою перегляд заочного рішення Мукачівського міськрайонного суду від 26 серпня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_2 до приватного підприємства «Актуариус», третя особа: державний реєстратор Центру надання адміністративних послуг Мукачівської міської ради Мангур Роберт Васильович про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Заяву про перегляд заочного рішення мотивує тим, що нещодавно з відкритих джерел року йому стало відомо, що заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 26 серпня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_2 до приватного підприємства «Актуариус», третя особа: державний реєстратор Центру надання адміністративних послуг Мукачівської міської ради Мангур Роберт Васильович про витребування майна з чужого незаконного володіння позов задоволено, вирішено витребувати з незаконного володіння Приватного підприємства «Актуариус» на користь ОСОБА_2 нерухоме майно, а саме приміщення загальною площею 198,10 кв. м, позначене у плані 10-1 площею 89,00 кв. м, 10-2 площею 13,90 кв. м, 10-3 площею 6 кв. м, 10-4 площею 8,60 кв. м, підвал літ. «У» площею 80,6 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 . Вирішено питання про судові витрати.

Вказує, що заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду ухвалено у відсутності представника, оскільки останній не був повідомлений про час та місце розгляду справи. Крім того, посилається, що рішення суду постановлено без повного встановлення обставин, що мають значення для справи. Враховуючи вищенаведене, просить заяву задоволити.

Представник заявника в судовому засіданні просив скасувати заочне рішення та призначити справу до розгляду.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні заперечили проти задоволення заяви про перегляд заочного рішення, просили залишити заяву без задоволення.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні вирішення заяви про перегляд заочного рішення залишив на розсуд суду.

Заслухавши пояснення представника заявника, заперечення позивача та його представника, думку третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні.

Відповідно до ч.3 ст.287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Використання законодавцем в конструкції ст. 288 ЦПК України сполучника «і» дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

На необхідність з`ясування наявності доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та можуть вплинути на ухвалене заочне рішення неодноразово звертав увагу Верховний Суд України при підготовці Узагальнень судової практики щодо ухвалення та перегляду судами заочних рішень, зазначаючи, що зв`язку з практикою скасування заочного рішення без з`ясування, чи є у відповідачів докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, в результаті нове ухвалене рішення після скасування заочного рішення є аналогічним. Тому касаційний суд наголошує, що правильною є практика тих судів, які скасовують заочне рішення лише за наявності двох підстав, визначених у цивільно-процесуальному законі, зокрема, якщо буде встановлено, що відповідач, який був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.10 ст. 128 ЦПК України судова повістка юридичній особі направляється за її місцезнаходженням або за місцезнаходженням її представництва, філії, якщо позов виник у зв`язку з їхньою діяльністю.

З матеріалів справи вбачається, що сторони повідомлялись належним чином про день, час та місце розгляду справи, про що в матеріалах справи маються відповідні повідомлення. Відповідач ПП «Актуариус» про судові засідання повідомлявся повістками, які направлялися

за його місцезнаходженням, а саме за адресою: АДРЕСА_2 рекомендованим повідомленням, проте поштові повідомлення повернуті до суду без вручення в зв`язку з тим, що адресат відсутній за вказаною адресою ( а.с. 78-79,105).

Водночас з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Відтак, доказів, які мають істотне значення для вирішення справи в розумінні ст. 288 ЦПК України, заявником не надано.

У відповідність до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї, оскільки в позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

З урахуванням наведеного, суд приходить до переконання, що відсутні підстави для скасування судового рішення, тому заява про його перегляд підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст.259, 260, 268, 283, 287, 288, 354, 355 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Заяву ПП «Актуариус» про перегляд заочного рішення Мукачівського міськрайонного суду від 26 серпня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_2 до приватного підприємства «Актуариус», третя особа: державний реєстратор Центру надання адміністративних послуг Мукачівської міської ради Мангур Роберт Васильович про витребування майна з чужого незаконного володіння - залишити без задоволення.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Роз`яснити заявнику про його право на апеляційне оскарження заочного рішення суду в загальному порядку, передбаченому ст.ст.354-355 ЦПК України, а саме на рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з моменту постановлення ухвали до Закарпатського апеляційного суду.

Ухвала суду виготовлена 11.11.2024 року.

Головуюча О.В.Гутій