ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 759/6946/24
провадження № 2-н/753/772/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" серпня 2024 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Шаповалова К.В. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестбудгаличина" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

04 квітня 2024 року до Святошинського районного суду міста Києва надійшла заява ТОВ "Інветбудгаличина" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва 10 квітня 2024 року справу було передано за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва.

14 серпня 2024 року справа надійшла до зазначеного суду.

Згідно із протоколом передачі судової справи № 759/6946/24 раніше визначеному складу суду від 20 серпня 2024 року, справу передано судді Шаповаловій К.В.

Вивчивши матеріали, долучені заявником до заяви про видачу судового наказу, суд доходить наступного висновку.

У відповідності до частин третьої, п`ятої статті 19 ЦПК України, умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Подаючи заяву про видачу судового наказу, стягувач зазначає про виникнення заборгованості у ОСОБА_1 зі сплати житлово-комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому на підтвердження того, що саме ОСОБА_1 є власником зазначеного помешкання, заявник долучає лише копію попереднього договору купівлі-продажу квартири та копію акту передачі квартири, які самі по собі не є належними доказами щодо підтвердження права власності на квартиру.

Разом з тим, варто зазначити, що ОСОБА_1 значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 . Будь-яких належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 має відношення до квартири АДРЕСА_3 , до заяви про видачу судового наказу не долучено.

Також, до матеріалів заяви долучена довідка про нарахування та сплату послуг за утримання житла та комунальних послуг, в якій міститься розбіжності щодо нарахування сум заборгованості та тарифів, визначених у договорах, долучених до заяви, зокрема, з долучених документів вбачається, що площа квартири становить 72,88 кв.м., вартість житлово-комунальних послуг за 1 кв.м. складає 8,50 грн, що у підсумку становить 619, 48 грн, однак у довідці зазначається сума - 907 грн; договором передбачено, що послуги диспетчера становлять 155 грн, у довідці зазначено розмір - 310 грн. Матеріали справи не містять відомостей про вартість послуг з сервісу відеоспостереження та додаткових інформаційних послуг, які вказані у довідці.

Окрім того, відповідно до частин першої, третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною першою статті 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі.

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обгрунтовує свої вимоги.

Заявником заявлено вимогу про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 2834, 46 грн, однак не долучено до матеріалів заяви доказів того, які саме послуги надавалися адвокатом та як вираховувалася їхня вартість.

Зі змісту долученої копії договору про надання правничої допомоги від 12 вересня 2023 року не можливо встановити перелік наданих послуг, час витрачений на такі послуги, вартість години часу, тощо. Пункт 2 договору "Гонорар" містить посилання на протокол погодження гонорару як додаток 2 до договору та його невід`ємну частину, проте він до матеріалів заяви суду не долучався.

Відповідно до висновку Верховного Суду у постанові від 20 липня 2021 року у справі № 922/2604/20 відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акта прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням статті 163 цього Кодексу.

Суд роз`яснює заявнику, що відповідно до статті 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1,2,8,9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

УХВАЛИВ:

відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестбудгаличина" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складання повного тексту ухвали суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: К.В.Шаповалова