Провадження № 2/205/1300/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 рік м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Бізяєвої Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Бородавка А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Дніпро, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, до досягнення дитиною трьох років.

В обґрунтування позову зазначено, що 25.09.2020 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилась донька ОСОБА_3 , яка на сьогодні проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. На сьогодні шлюбні відносини фактично припинені. Відповідач проживає окремо від них. Матріальної допомоги на її утримання не надає. На сьогодні мати дитини ОСОБА_4 не працює, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач офіційно не працює, проте отримує іншій дохід, а тому він має змогу сплачувати аліменти на утримання позивачки у розмірі частина від усіх видів свого заробітку до досягнення дитиною трьох років.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.12.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

26.01.2024 року до суду надійшов відзив відповідача. У відзиві відповідач зазначає про часткове визнання позовних вимог. Проте необхідно врахувати матеріальний стан самого відповідача. Крім того, він пішов з сімї з ініціативи позивачки і розривати шлюб намірів поки не має. Позивачка проживає в орендованій квартирі, яку використовує для підприємницької діяльності у сфері надання різних косметичних послуг жінкам. Має доходи. Його дохід має мінливий характер, приблизо 6000,00 грн. на місяц. Отже відповідач погоджується сплачувати аліменти на дружину у розмірі 1000,00 грн.

Позивачка правом на подачу відповіді на відзив не скористалася.

Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. При цьому позивачка пояснила, що її дохід на сьогодні, це 860,00 грн., які отримує як соціальну допомогу від держави. ОСОБА_2 пішов із сімї, коли вона була ще вагітною. Матеріальної допомоги за весь час з народження дитина не надав, у зв`язку з чим, мною було подано до суду у лютому 2024 року заяву про видачу судового наказу, щодо стягнення аліментів на дитину у розмірі частини від усіх видів доходу щомісячно. Дійсно вона інколи підробляє вдома, коли є можливість. Проте, дитина маленька та потребує постійної уваги.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Заіка О.А. в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, у розмірі 1000,00 грн. Додатково зазначивши, що матеріальної допомоги не надавав, проте інколи купляв необхідні речі дитині, як памперси, тощо. Щодо стану здоровя, вказав свій діагноз як розсіяний склероз. Також зазначив, що дружина на даний час проживає зі співмешканцем, який її і утримує.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Малолітня ОСОБА_3 зареєстрована разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади №2023/009384372 від 16.11.2023.

Відповідач не заперечив, що малолітня донька сторін проживає разом з матір`ю, перебуває на її утриманні та потребує матеріальної допомоги від нього, як батька, на своє утримання.

Статтею ст. 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Згідно з ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви (ч. 1 ст. 79 СК України).

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Разом з цим, право на аліменти у дружини-матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка.

При вирішенні питання про спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дружини, суд виходить з того, що в ході розгляду справи відповідачем не надано доказів в підтвердження того, що він не має можливості надавати таку допомогу дружині.

Водночас, матеріали справи не містять доказів, що відповідач ОСОБА_2 має можливість сплачувати на утримання дружини аліменти в бажаному нею розмірі в сумі частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача.

Також суд звертає увагу, що сторони не позбавлені права порушувати питання про збільшення або зменшення розміру аліментів, що стягуються, за наявності для цього передбачених законом підстав з належним їх обґрунтуванням та підтвердженням відповідними доказами.

Що стосується посилань відповідача на те що він страждає на захворювання, як розсіяний склероз, внаслідок чого потребує періодичного лікування, суд зазначає наступне, що відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що він має якісь хронічні захворювання та несе витрати, у зв`язку із вказаними вище захворюванням, як і відсутні докази щодо розміру таких витрат, а, відповідно до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Що стосується аргументів відповідача про те, що позивач ОСОБА_1 проживає разом з іншим чоловіком та їх донькою, який і утримує позивачку, то на підтвердження таких обставин суду не надано жодних належних, допустимих та достовірних доказів.

За змістом ч. 1ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Отже, з огляду на вказане вище, суд стягує з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дружини у розмірі 1/5 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову до суду, а саме з 05.12.2023 року, до досягнення дитиною трирічного віку.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Розподіл судових витрат

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимогст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за позовними вимогами про стягнення аліментів, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" з відповідача в дохід держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073,60 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 10-13, 76-82, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 279 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер обілкової картки платника податків: НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ) на користь та утримання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 ) аліменти в розмірі 1/5 частки від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи стягнення з 05 грудня 2023 року та до досягнення трирічного віку малолітньою дитиною: донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 (включно).

В задоволенні вимоги позову в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), на користь держави судовий збір в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасник справи якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 15.03.2024 року.

Суддя: Н.О. Бізяєва