Справа № 165/1728/23
Провадження № 2/165/71/24
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
заочне
07 листопада 2024 року м. Нововолинськ
Нововолинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого судді Ушакова М.М.,
з участю секретаря Лубаєвської Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нововолинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог Нововолинський відділ ДРАЦС у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції, про визнання батьківства, -
25 травня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог Нововолинський відділ ДРАЦС у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції, про визнання батьківства.
Вимоги позивач обґрунтовує тим, що з січня 2017 року почав підтримувати близькі відносини та спільно проживати з відповідачем ОСОБА_2 , хоча на той час вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ідповідачем ОСОБА_3 , про що позивачу стало відомо лише у 2020 році. Шлюб між відповідачами було розірвано Нововолинським міським судом Волинської області 10 листопада 2021 року. Вказує, що йому відомо зі слів дружини, що шлюбні відносини із ОСОБА_3 вони зареєстрували в той період, коли останній відбував покарання у Державній установі «Дрогобицька виправна колонія № 40» Міністерства юстиції України, а саме 17 червня 2015 року. 25 серпня 2015 року за ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17.08.2015 ОСОБА_3 умовно-достроково звільнено від відбування покарання на невідбутий термін 1 рік 4 міс. 14 днів, після чого він прибув до відповідача на постійне проживання у її батьківський будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначає, що вони не зійшлися у поглядах на життя та сім`ю, їхні шлюбні відносини фактично було припинено на третій день після приїзду ОСОБА_3 з місць відбування волі, останній поїхав з будинку, не сказавши куди саме, повідомивши тільки що до своїх друзів, і більше на зв`язок із того часу з ОСОБА_2 не виходив. Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у нього та відповідача ОСОБА_2 народився спільний син ОСОБА_4 . Вказує, що з 2014 року є військовослужбовцем, за даний час мав багато поранень та нагород, 23 червня 2022 року коли позивач перебував на реабілітації одружився з відповідачем сказавши куди саме, повідомивши тільки що до своїх друзів, і більше на зв`язок із того часу з ОСОБА_2 . Позивач покликається на те, що саме тоді побачив вперше свідоцтво про народження свого сина, де батьком дитини вказано ОСОБА_3 , колишнього чоловіка відповідача ОСОБА_2 . Позивач вважає, що дружина ОСОБА_2 не повідомляла його про це щоб не засмучувати, оскільки постійно перебуває в зонах бойових дій. Покликається на те, що відразу ж звернувся до органів ДРАЦС з питанням він не записаний батьком дитини, на що отримав роз`яснення, що якщо дитина народилася до спливу десяти місяців з моменту розірвання шлюбу, то батьком дитини необхідно записувати колишнього чоловіка, оскільки така вимога передбачена приписами ч.1 ст.122 СК України.
Позивач у позові посилається на те, що той факт, що ОСОБА_4 є його сином підтверджується актом про фактичне місце проживання без реєстрації, а також спільними фотосвітлинами. Крім того вказує, що його батьківство можуть підтвердити свідки, які добре знають їхню сім`ю, яких має намір викликати до суду, впевнений у своєму батьківстві тому готовий клопотати в суді про призначення судово-генетичної експертизи. Зазначає, що є біологічним батьком дитини, повністю займається вихованням сина, на даному етапі в телефонному режимі, або ж коли прибуває на лікуванні, а також забезпечує повне утримання дитини та дружини, яка перебуває в декретній відпустці, тому вважає, що приведення документів до порядку відповідатиме інтересам дитини, яка через декілька років буде піднімати питання того, чому його тато не вказаний у свідоцтві про його народження, а також чому у нього інше прізвище, ніж у батьків.
Позивач ОСОБА_1 просить суд визнати його батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зобов`язати Нововолинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління юстиції внести зміни в актовий запис про народження за №94, складений 07 квітня 2022 року, зроблений Нововолинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Володимир-Волинському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Львів) на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: змінити відомості про батька дитини із « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_1 », громадянина України, прізвище дитини з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 », по батькові дитини із « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 », та на підставі цих змін видати нове свідоцтво про народження дитини, судові витрати просить залишити за ним.
До проведення судового засідання представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_10 подала до суду письмову заяву, просить справу розглядати у їхній відсутності, позовні вимоги підтримують повністю, просять задовольнити, не заперечують проти винесення заочного рішення.
До проведення судового засідання відповідач ОСОБА_2 подала до суду письмову заяву, просить справу розглядати у її відсутності, позов визнає, не заперечує щодо задоволення позову, вказує у заяві, що позивач ОСОБА_1 є біологічним батьком їхнього спільного сина ОСОБА_4 .
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином через судовий виклик, причину неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав.
Представник третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог Нововолинський відділ ДРАЦС у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у відсутності представника відділу.
Відповідно до ст.280, ст.281 ЦПК, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.
Згідно до частини другої статті 122 СК України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.
Відповідно до ч.3 статті 122 СК України подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства.
Стаття 128 Сімейного кодексу України передбачає, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.
Частиною 3 статті 128 СК передбачено, що позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.
Відповідно ч.1, 2ст.129 Сімейного кодексу України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.
Відповідно до пункту 6.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства.
У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №591/6441/14-ц (провадження №61-6030св18) зазначено, що: «щодо предмету доказування у даній категорії справи, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи».
Статтею 134 СК України передбачено, що на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.
В судовому засіданні встановлено, що в актовому записі про народження №94 від 07 квітня 2022 року Нововолинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Володимир-Волинському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) у відомостях про батька дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вказано батьком ОСОБА_3 , оскільки дитина ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто до спливу десяти місяців з моменту розірвання Нововолинським міським судом Волинської області шлюбу зареєстрованого між ОСОБА_11 та ОСОБА_3 .
Таким чином, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 знайшли повне підтвердження та підлягають до задоволення, оскільки встановлено, що батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_1 .
Позивач при подачі позову до суду поніс судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 грн., що підтверджується документально (а.с.1), які просив залишити за ним.
Керуючись ст.12, ст.81, ст.141, ст.142, ст.259, ст.263, ст.264, ст.265, ст.268, ст.280, ст.281, ст.282 ЦПК України, на підставі ст.128 Сімейного кодексу України, суд, -
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Зобов`язати Нововолинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління юстиції внести зміни в актовий запис про народження за №94, складений 07 квітня 2022 року, зроблений Нововолинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Володимир-Волинському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: змінити відомості про батька дитини із « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_1 », ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, прізвище дитини з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 », по батькові дитини із « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 », та видати свідоцтво про народження дитини з урахуванням вказаних змін.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд- якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Головуючий суддя М.М. Ушаков