Провадження № 22-з/801/38/24
Головуючий у суді 1-ї інстанції
Доповідач:Медвецький С. К.
УХВАЛА

01 березня 2024 рокуСправа № 127/32551/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Медвецького С. К., розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Панасюка О. С., Берегового О. Ю., Шемети Т. М., у цивільній справі за позовом Вінницького обласного центру медико-соціальної експертизи до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 січня 2024 року,

в с т а н о в и в :

У провадженні Вінницького апеляційного суду перебуває цивільна справа за позовом Вінницького обласного центру медико-соціальної експертизи до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 січня 2024 року

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 21 лютого 2024 року, визначено склад колегії суддів: головуючий - суддя Панасюк О. С. (суддя-доповідач), судді: Береговий О. Ю., Шемета Т. М.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 27 лютого 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху.

28 лютого 2024 року до Вінницького апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів: головуючому - судді Панасюку О. С., суддям: Береговому О. Ю., Шеметі Т. М.

Заява мотивована тим, що у заявниці виникають сумніви в неупередженості та об`єктивності суддів, оскільки апеляційний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Шемети Т. М., суддів: Берегового О. Ю., Панасюка О. С., відмовив у задоволенні її апеляційної скарги на рішення Вінницького міського суду Вінницької області у справі № 127/14226/22 за позовом ОСОБА_2 до Вінницького обласного центру медико-соціальної експертизи, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_1 , про скасування наказу про дисциплінарне стягнення.

Відтак існують сумніви в неупередженості та об`єктивності колегії суддів.

Відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 29 лютого 2024 року заявлений ОСОБА_1 відвід суддям Панасюку О. С., Береговому О. Ю., Шеметі Т. М. визнано необґрунтованим. Питання про відвід передано на вирішення іншому судді, визначеному в порядку автоматизованого розподілу.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи заяви про відвід апеляційний суд дійшов висновку про безпідставність заявленого відводу з огляду на таке

Статтею 36 ЦПК України визначено перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

Пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України встановлено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Незгода сторони з процесуальним рішенням судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 ЦПК України).

За приписами частини третьої статті 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд.

Разом з тим, право на відвід не є абсолютним. В інакшому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

З практики Європейського суду з прав людини слідує, що важливим питанням є питання довіри, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (її) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Критерієм суб`єктивної безсторонності є відсутність з боку судді умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в його неупередженості. У контексті об`єктивного критерію, крім поведінки судді, слід визначити, чи існують переконливі факти, які можуть викликати сумніви щодо його або її безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у відповідній справі обґрунтована причина побоюватися, що конкретний суддя або орган, який засідає у якості суду, є небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати таке побоювання об`єктивно обґрунтованим. Об`єктивний критерій в основному стосується ієрархічних чи інших зв`язків між суддею та іншими учасниками провадження. У зв`язку з цим навіть зовнішні прояви мають певну важливість, або іншими словами, «правосуддя має не лише здійснюватися, має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість.

Особа, яка подала заяву про відвід суддям, повинна довести на підставі доказів факт упередженості суддів у розгляді справи. Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Доводи ОСОБА_1 про відвід колегії суддів зводяться до незгоди з процесуальним рішенням, що, не може бути підставою для відводу.

Будь-яких інших підстав для відводу, передбачених статтями 36 та 37 ЦПК України ОСОБА_1 не указала.

Судом не встановлено, а матеріалами справи не підтверджуються доводи заявниці щодо підстав для відводу суддів, такі обґрунтовані виключно на суб`єктивній оцінці указаних вище обставин та не викликають сумнівів у неупередженості або необ`єктивності суддів Панасюка О. С., Берегового О. Ю., Шемети Т. М., оскільки немає жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані про порушення гарантій неупередженості цих суддів щодо усіх учасників як з погляду «суб`єктивного критерію», так і з погляду «об`єктивного критерію», яким керується ЄСПЛ.

З урахуванням наведеного, заявлений відвід суддям Панасюку О. С., Береговому О. Ю., Шеметі Т. М., апеляційний суд вважає необґрунтованим, відтак відсутні підстави для його задоволення.

Керуючись ст. 36, 37, 39, 40 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддям Панасюку О. С., Береговому О. Ю., Шеметі Т. М. відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду Сергій МЕДВЕЦЬКИЙ