Суддя Попова В. О.
Справа № 644/6825/24
Провадження № 2/644/3244/24
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

14 листопада 2024 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Попової В.О.,

за участю секретаря судового засідання - Плаксій К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про розірвання шлюбу

У С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між ним та ОСОБА_2 , який зареєстровано 29 серпня 2014 року Виконавчим комітетом Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 47.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між ним та ОСОБА_2 укладено шлюб,який зареєстровано 29 серпня 2014 року Виконавчим комітетом Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 47. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Свої вимоги позивач мотивував тим, що протягом останніх півтора року відносини з відповідачкою поступово погіршувались, в результаті чого між ними зникло взаєморозуміння. Будь-які спроби в свій час примиритися не дали бажаних результатів, оскільки у сторін різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Подружні відносини між ними остаточно припинилися приблизно за рік до подання цього позову. З того часу сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Вважає, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим та суперечить його інтересам та інтересам їх дитини. Зазначає, що підстави для застосування заходів примирення відсутні, оскільки спільне відносини між сторонами припинені, а їх відновлення неможливе. Тому вважає за необхідне розірвати шлюб.

26.09.2024 в судовому засіданні представник відповідача - адвокат Острицький А.О., який діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії АН № 1519166 від 26.09.2024, подав зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 26.09.2024 у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу відмовлено.

Сторони в судове засідання не з`явились.

24.10.2024 через канцелярію суду позивачем подана до суду заява про розгляд справи у його відсутність. Зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на розірванні шлюбу. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем припинені з 18.06.2023, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Строк для примирення не потрібен, збереження шлюбу вважає неможливим. Спору про майно між ними не має. У разі неявки в судове засідання відповідачки, не заперечує щодо заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення (а.с. 48).

Відповідачка ОСОБА_2 , та її представник адвокат Острицький А.О. в судове засідання повторно не з`явились, про день, час та місце судового засідання повідомлялисьналежним чином та своєчасно. Заяв, клопотань тощо від них не надходило.

Відомості про дати та час судових засідань знаходяться у вільному доступі на офіційному сайті Судової влади за адресою в мережі Інтернет https://court.gov.ua/fair/ та сайті Орджонікідзевського районного суду м. Харкова.

Таким чином, суд вважає, що відповідачка/її представник повідомлені належним чином.

Відповідачка з відзивом на позов до суду не зверталась. Заяв, клопотань та заперечень до суду не надходило.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідачка обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання суду не надала, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідачки.

Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.

За таких обставин, з письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 29 серпня 2014 року, який зареєстровано Виконавчим комітетом Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 47. Від шлюбних стосунків сторони мають малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинено, шлюб носить формальний характер, спільне господарство не ведеться, мешкають окремо, на примирення позивач не згоден.

Згідно статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки в ході засідання встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам їх дитини, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Ухвалою суду від 20.08.2024 позивача звільнено від сплати судового збору з підстав, викладених в мотивувальній частині ухвали.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру судовий збір складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає на дату подачі позову до суду 1 211 грн 20 коп.

У зв`язку з повним задоволенням позову про розірвання шлюбу, з відповідачки на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211 грн 20 коп.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 (реєстрація місця проживання/перебування: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (реєстрація місця проживання/перебування: АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу.

Розірвати шлюб, який укладено 29 серпня 2014 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстровано Виконавчим комітетом Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 47.

Прізвище відповідачки залишити без змін « ОСОБА_4 ».

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , реєстрація місця проживання/перебування: АДРЕСА_2 ) на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривні 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви на його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, передбаченому ст.354 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ст.354 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення (заочне) складено 14.11.2024.

Суддя В.О. Попова