РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 рокусмт ПетровеСправа № 941/1491/23
Провадження № 2-о/941/9/24

Петрівський районний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді - Колесник С. І.

при секретарі - Проценко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Петрове цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Гайдаш Євгеній Владленович, з участю заінтересованих осіб - Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, Петрівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, як органу опіки та піклування, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про встановлення факту перебування на утриманні військовослужбовця трьох дітей віком до 18 років,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною заявою в обґрунтування якої зазначив, що 15.03.2022 року він був призваний на військову службу за мобілізацією до військової частини НОМЕР_2 , а зараз проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 на посаді стрільця - помічника гранатометника в/ч НОМЕР_1 .

У шлюбі між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 народилась донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебуває на утриманні заявника та проживає з ним.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15.06.2023 року у справі № 401/1657/23 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 розірвано.

04.10.2023 року між заявником ОСОБА_1 та ОСОБА_6 було укладено шлюб.

ОСОБА_6 є матір`ю дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Діти ОСОБА_6 , після укладення нею шлюбу з заявником, перебувають на утриманні останнього, заявником регулярно сплачуються кошти на утримання дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , шляхом перерахування грошових коштів з його банківського рахунку на рахунок дружини (матері дітей).

Таким чином на утриманні заявника перебувають троє неповнолітніх дітей. Встановлення факту перебування на його утриманні трьох дітей віком до 18 років має юридичне значення для нього, оскільки є підставою для його звільнення з військової служби відповідно до абз.13 пп.г п.2 ч.4 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Заявник та її представник в судове засідання не з`явилися, представник заявника надав до суду заяву, в якій прохав суд слухати справу без участі сторони заявника, заявлені вимоги підтримав.

Представник заінтересованої особи - Військової частини НОМЕР_1 в судове засідання не з`явився, хоча про час, день та місце його проведення був повідомлений у встановленому законом порядку.

Представник заінтересованої особи - Петрівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, як органу опіки та піклування, в судове засідання не з`явилась, подала письмове заяву про проведення розгляду справи за її відсутності, у вирішенні заяви поклалась на розсуд суду. До даткові зазначила, що відповідно ч.ч. 4, 5 ст.19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

У заяві про встановлення факту перебування на утриманні військовослужбовця трьох дітей віком до 18 років відсутнє посилання на наявність спору між батьками щодо виховання та здійснення догляду за малолітніми дітьми. А тому, на підставі викладеного, надання органом опіки та піклування висновку стосовно розв`язання спору між батьками щодо факту самостійного виховання дитини не передбачене чинним законодавством та відповідно є неможливим.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, подала заяву, у якій підтримала заяву у повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, подала заяву, у якій не заперечила проти задоволення вимог заяви.

Суд дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, вважає, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 15.03.2022 року заявник ОСОБА_1 був призваний на військову службу за мобілізацією до військової частини НОМЕР_2 , даний факт підтверджується копією витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 15.03.2022 року № 15 (а.с.5), на час розгляду справи проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 на посаді стрільця - помічника гранатометника в/ч НОМЕР_1 .

У шлюбі між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 народилась донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого повторно, серії НОМЕР_3 (а.с.10).

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15.06.2023 року у справі № 401/1657/23 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 розірвано.

04.10.2023 року між заявником ОСОБА_1 та ОСОБА_6 було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 (а.с.7).

ОСОБА_6 є матір`ю дітей:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком якого, відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , є ОСОБА_12 ;

та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком якої, відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , є ОСОБА_13 .

Заявник з дружиною ОСОБА_2 та трьома неповнолітніми дітьми: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_14 постійно проживають разом за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується актом про проживання громадян від 10.10.2023 року (а.с.14), нотаріальною заявою дружини заявника - ОСОБА_2 (а.с.13) та нотаріально засвідченим договором між батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_1 щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини заявника від першого шлюбу (а.с.12).

Згідно ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Статтею 315 ЦПК України передбачено розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ч. 1 ст. 121 СК України передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

В силу ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

За приписами ч.1 ст.14 СК України, сімейні права є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі.

Згідно приписів ч.1 ст.15 СК України, сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу.

В силу ч.2 ст.14, ч.2 ст.15 СК України, якщо дитина або особа, дієздатність якої обмежена, не може самостійно здійснювати свої права, ці права здійснюють батьки, опікун або самі ці особи за допомогою батьків чи піклувальника.

Якщо особа визнана недієздатною, її сімейний обов`язок особистого немайнового характеру припиняється у зв`язку з неможливістю його виконання.

Майновий обов`язок недієздатної особи за її рахунок виконує опікун.

Якщо в результаті психічного розладу, тяжкої хвороби або іншої поважної причини особа не може виконувати сімейного обов`язку, вона не вважається такою, що ухиляється від його виконання (ч.3 ст.15 СК України).

Так, згідно ч.6 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Суд відзначає, що батьки мають рівні обов`язки щодо виховання та утримання дітей, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою або шлюб між ними розірвано, а також незалежно від того, чи проживають батько чи мати разом з дітьми або окремо від дитини, що визначено ст. 141 Сімейного кодексу України.

Згідно ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Пунктом 2 ч.1 ст.164 СК України передбачено, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини є підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав.

Таким чином, обсяг батьківських прав може обмежуватися або припинятися з настанням певних юридичних фактів.

Правовідносини щодо «утримання неповнолітніх дітей» є предметом регулювання Сімейного кодексу України.

Статтею ст.51 Конституції України гарантовано, а ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Тобто, Закон покладає виключно на батьків обов`язок щодо утримання своїх неповнолітніх дітей, які не досягли 18 років. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, або чи розірвано їх шлюб.

Обов`язок по утриманню зберігається також і у випадку позбавлення батьківських прав батьків (ч.2 ст.166 СК України).

Згідно ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом із додержанням загальних правил, встановлених цим кодексом, за винятком положень змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Тобто саме заявник в справах окремого провадження зобов`язаний надати суду докази, за якими він просить встановити юридичний факт.

Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 40 Закону України «Про місцеве самоврядування», виконавчі органи сільських, селищних, міських рад, крім повноважень, передбачених цим Законом, здійснюють й інші надані їм законом повноваження.

Підтвердженням того факту, що дитина знаходиться на утриманні одного з батьків або опікуна, є довідка, видана органом місцевого самоврядування через центр надання адміністративних послуг за місцем проживання заявника.

Довідка видається на вимогу громадянина особисто при пред`явленні паспорта громадянина та оригіналів документів. В окремих випадках, при написанні заяви особою, надаються копії документів.

Довідка підписується посадовою особою органу місцевого самоврядування та реєструються в журналі реєстрації довідок.

Порядок замовлення такої послуги та отримання запитуваної довідки врегульовано і у Єдиному державному порталі електронних послуг «Дія» функціонування якого визначається Положенням, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України «Питання Єдиного державного веб-порталу електронних послуг та Єдиного державного порталу адміністративних послуг» від 4 грудня 2019 року №1137, доступ до якого є загальним та відкритим.

Матеріали справи не містять доказів звернення до відповідного органу місцевого самоврядування через центр надання адміністративних послуг за місцем його проживання з метою отримання вказаної довідки, або відмови у видачі такої довідки.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 на посаді стрільця - помічника гранатометника в/ч НОМЕР_1 , з 04.10.2023 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із заінтересованою особою ОСОБА_2 , діти дружини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також дитина заявника від першого шлюбу - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживають проживають разом за адресою: АДРЕСА_1 . Подану заяву мотивує тим, що встановлення факту перебування на його утриманні п`яти неповнолітніх дітей є необхідним для звільнення з військової служби відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Разом з тим, ні заявником , ні його представником, не доведено ту обставину, що батько дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - ОСОБА_12 , та дитини ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , - ОСОБА_13 не виконують свої батьківські обов`язки по їх утриманню та не беруть участі у їх вихованні, і що такі обов`язки стосовно дітей виконує виключно заявник.

В суді відсутні відомості щодо смерті вказаних батьків, визнанні безвісно відсутніми, позбавлення батьківських прав стосовно дітей, звернення матері дітей до суду за стягненням аліментів із батьків дітей та за позбавленням їх батьківських прав, тощо.

Із вищезазначеного слідує, що встановлення факту перебування неповнолітніх дітей на утриманні заявника можливе в ході вирішення питання про позбавлення батька батьківських прав та встановлення обставин невиконання ним батьківських обов`язків.

Також, суд виходить із того, що суду не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження обставин, наведених у заяві. Таким чином, доказів перебування на самостійному утриманні заявника двох неповнолітніх дітей дружини суду не надано та цей факт нічим не підтверджено, натомість, та обставина, що неповнолітні діти дружини проживають разом із заявником не свідчить про самостійне утримання ним дітей.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, про недоведеність заявником перебування лише на його утриманні трьох дітей віком до 18 років. Враховуючи вищенаведене, суд вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України, судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст.76-81, 89, 258-259, 263-265, 293-294, 315-316, 319 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Гайдаш Євгеній Владленович, з участю заінтересованих осіб - Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, Петрівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, як органу опіки та піклування, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про встановлення факту перебування на утриманні військовослужбовця трьох дітей віком до 18 років - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після відмови у відкритті апеляційного провадження, повернення апеляційної скарги, залишення її без розгляду, ухвалення іншого рішення, яким закінчується апеляційне провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 14.03.2024 року.

Суддя С.І. Колесник