Справа № 125/1216/20
Провадження № 22-ц/801/2312/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Салдан Ю. О.
Доповідач:Оніщук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 рокуСправа № 125/1216/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Оніщука В. В. (суддя-доповідач),

суддів: Голоти Л. О., Рибчинського В. П.,

з участю секретаря судового засідання Литвина С.С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Семенчук Оксани Антонівни в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Барського районного суду Вінницької області від 27 вересня 2024 року, постановлену у складі судді Салдан Ю. О. в залі суду,

встановив:

Короткий зміст вимог

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 21 травня 2024 року позовні вимоги було задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 127 338,53 грн як відшкодування майнової шкоди за пошкодження автомобіля, 4 380 грн витрат на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди, а всього 131 718,53 грн майнової шкоди; 20 000 грн як відшкодування моральної шкоди.

Додатковим рішенням Барського районного суду Вінницької області від 11 червня 2024 року з відповідача на користь позивача стягнуто судові витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви і заяви про забезпечення позову в сумі 1 928,28 грн, на оплату професійної правничої допомоги в сумі 6 300 грн, на оплату транспортно-товарознавчої експертизи в сумі 6 838,24 грн, а всього 15 066,52 грн судових витрат.

06 серпня 2024 року засобами електронної пошти з використанням сервісу mail.gov.ua представником позивача адвокатом Семенчук О. А. до суду подано заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу та витрат за виготовлення висновку експерта.

Заява мотивована тим, що судом не було здійснено розподіл усіх судових витрат. 21 травня 2024 року під час судових дебатів адвокат заявила, що надасть докази судових витрат, які підлягають розподілу.

У межах п`ятиденного строку, 27 травня 2024 року адвокат Семенчук О. А. подала заяву про розподіл судових витрат з відповідними доказами засобами електронного зв`язку на електронну пошту суду.

Однак додатковим рішенням суду від 11 червня 2024 року не було здійснено розподілу усіх витрат, зокрема, щодо стягнення з відповідача витрат за виготовлення висновку експерта №СЕ-19/102-21/258-АВ від 23 лютого 2021 року у розмірі 1 015 грн та витрат на правничу допомогу у розмірі 29 875 грн (гонорар адвоката) та 276,50 грн компенсації витрат адвоката.

Посилаючись на викладене, представник позивача просила суд стягнути із відповідача на користь позивача зазначені суми судових витрат.

У судовому засіданні 25 вересня 2024 року оголошено перерву, оскільки було з`ясовано, що заява адвоката Семенчук О. А. від 27 травня 2024 року до Барського районного суду Вінницької області не надходила.

26 вересня 2024 року засобами електронної пошти з використанням сервісу mail.gov.ua представником позивача адвокатом Семенчук О. А. подано до суду клопотання про поновлення строку для подання доказів, у якому просила поновити строк для подачі доказів понесених судових витрат на правничу допомогу адвоката, а саме: витягу з договору №360 від 28 березня 2022 року, акт наданих послуг №2 від 27 травня 2024 року, квитанції про відправку поштової кореспонденції. Клопотання обґрунтоване тим, що 27 травня 2024 року адвокатом Семенчук О. А. електронною поштою на адресу суду було направлено заяву про розподіл судових витрат з відповідними доказами з поштової скриньки ОСОБА_3 на ресурсі https://mail.gov.ua/, даний електронний лист наявний у поштовій скриньці у папці «надіслані», а тому представник позивача не могла знати і не розраховувала на те, що лист не надійде до адресата.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Барського районного суду Вінницької області від 27 вересня 2024 року у задоволенні клопотання про поновлення строку для подання доказів щодо понесених судових витрат на правничу допомогу адвоката, яке подано представником позивача адвокатом Семенчук О. А. було відмовлено; заяву про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката, подану 06 серпня 2024 року представником позивача адвокатом Семенчук О. А. залишено без розгляду; відмовлено у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, поданої 06 серпня 2024 року представником позивача адвокатом Семенчук О. А.

При цьому суд першої інстанції виходив із того, що коли адвокат надсилає документи до суду в електронній формі з використанням інших електронних сервісів, а не через електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, ризики неналежного функціонування інших сервісів не можуть бути перекладені на суд чи на іншу сторону.

Оскільки у межах п`ятиденного строку після ухвалення рішення щодо суті позовних вимог ні від позивача, ні від його представника, ні засобами звичайної пошти, ні через електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, не надійшло доказів понесення судових витрат на професійну правничу допомогу, і поновлення такого строку нормами ЦПК не передбачено, то у задоволенні клопотання про поновлення строків на подання доказів слід відмовити, а заяву про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката, подану 06 серпня 2024 року представником позивача адвокатом Семенчук О. А. з використанням сервісу https://mail.gov.ua/ слід залишити без розгляду.

Окрім того оглядом усіх томів матеріалів справи судом було встановлено, що доказів понесення витрат на виготовлення висновку експерта №СЕ-19/102-21/258-АВ від 23 лютого 2021 року до суду не подано. Тому відсутні підстави для задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на виготовлення висновку експерта, доказів понесення яких суду не надано.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись із таким судовим рішенням, адвокат Семенчук А. О. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, поновити строк для подання доказів понесених судових витрат та стягнути відповідні суми з відповідача на користь позивача.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 15 жовтня 2024 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Оніщук В. В., судді: Голота Л. О., Рибчинський В. П.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 18 жовтня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі та надано строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 06 листопада 2024 року справу призначено до розгляду на 14 листопада 2024 року об 11 год. 00 хв.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Доводи апеляційної скарги зводяться до доводів заяви про поновлення строку на подання доказів розміру понесених судових витрат.

Суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі зазначає про те, що «…відповідно до норм статті 14 ЦПК України адвокат зобов`язана зареєструвати в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, яка на сьогодні діє, свій електронний кабінет і зобов`язана надсилати документи суду виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи». Однак, ч. 8 ст. 14 ЦПК України передбачено, що реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі.

Із системного аналізу Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженої Рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року №1845/0/15-21, та Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України 20 серпня 2019 року №814, вбачається, що адвокат, який має зареєстрований електронний кабінет в ЄСІТС може подавати документи не виключно через електронний кабінет, а за допомогою ЄСІТС з використанням електронного підпису. Зважаючи на те, що офіційні електронні адреси судів є складовою частиною ЄСІТС, АСДС є складовою частиною ЄСІТС, документ, скріплений електронним підписом і надісланий на офіційну електронну адресу суду є таким, що поданий за допомогою ЄСІТС і вважається таким, що належно поданий.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про неналежне подання документів представником позивача є хибним, тому строк для подання доказів понесених судових витрат підлягає поновленню, а заява про ухвалення додаткового рішення задоволенню.

Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Семенчук А. О. апеляційну скаргу підтримала з посиланням на викладені у ній підстави.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 та його представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, при цьому проведення судового засідання було призначено за участю адвоката Кримчака О. А. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, однак останній будучи попередженим про покладення на нього ризиків технічної неможливості участі у відеоконференції, з незалежних від суду причин участі у розгляді справи не прийняв, що відповідно не перешкоджає розгляду справи у їх відсутність.

Позиція суду апеляційної інстанції

Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасника справи, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, дійшов таких висновків.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Указаним вимогам ухвала суду першої інстанції відповідає не у повній мірі.

Відмовляючи у поновленні строку на подання доказів щодо понесених судових витрат на правничу дорогу адвоката та залишаючи відповідну заяву адвоката Семенчук О. А. без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що у межах п`ятиденного строку із дня ухвалення рішення за результатами розгляду справи на подання доказів витрат від сторони позивача до місцевого суду не було надано доказів понесених судових витрат на професійну правничу допомогу. До того ж нормами ЦПК поновлення такого строку не передбачено.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як визначено в ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Таким чином, оскільки вказаною нормою не встановлено неможливості поновлення строку на подання доказів понесених судових витрат на правничу допомогу, такий строк підлягає поновленню на загальних підставах відповідно до встановленого ст. 127 ЦПК України порядку.

Таким чином, доводи апеляційної скарги у цій частині щодо помилкового висновку суду про неможливість поновлення строку заслуговують на увагу.

Разом з тим, колегія суддів виходить із такого.

Адвокат Семенчук О. А. зазначає, що заява про ухвалення додаткового рішення у справі від 27 травня 2024 року була подана нею засобам електронного зв`язку на офіційну електронну адресу Барського районного суду Вінницької області.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦПК України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-комунікаційна система. Позовні та інші заяви, скарги та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в день надходження документів.

Єдина судова інформаційно-комунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції (ч. 4 ст. 14 ЦПК України).

Електронний кабінет це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу (ч. 5 ст. 14 ЦПК України).

Адвокати реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку (ч. 6 ст. 14 ЦПК України).

Відповідно до пп. 5.4-1 п. 5 Розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженої Рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року №1845/0/15-21 (далі Положення), електронний кабінет персональний кабінет (вебсервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) ЄСІТС, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів ЄСІТС або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.

Реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі. Однак, особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, може подавати процесуальні, інші документи, вчиняти інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням кваліфікованого електронного підпису або засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», якщо інше не передбачено цим Кодексом (ч. 8 ст. 14 ЦПК України).

Пунктами 13, 13-1 Положення для автентифікації в Електронному кабінеті користувач використовує чинний сертифікат відкритого ключа та особистий ключ кваліфікованого електронного підпису, що зберігається на захищеному носії особистих ключів або на звичайному носії інформації, або інтегровану систему електронної ідентифікації (id.gov.ua). Автентифікація користувача в Електронному кабінеті здійснюється у будь-який із таких способів: 1) засобами електронної ідентифікації, які визначені законодавством; 2) через систему BankID Національного банку України або аналогічні системи авторизованих установ; 3) через інтегровану систему електронної ідентифікації (id.gov.ua).

Із аналізу зазначених норм цивільного процесуального закону у сукупності із Положенням слідує, що учасники судового процесу зобов`язані подавати процесуальні письмові документи виключно у паперовій формі або у електронній формі через власний електронний кабінет у ЄСІТС, пройшовши автентифікацію у встановленому порядку.

Зазначене дає підстави для висновку, що подання письмових документів у будь-який інший спосіб, зокрема, на електронну адресу суду, є таким, що здійснене не у процесуальному порядку.

Окремо варто зауважити, що у такому випадку факт отримання процесуальних документів не може бути гарантовано.

У апеляційній скарзі адвокат Семенчук А. О. зазначає, що із аналізу Положення та Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України 20 серпня 2019 року №814 (далі Інструкція) офіційні електронні адреси судів є складовою частиною ЄСІТС, а АСДС є складовою частиною ЄСІТС, а тому документ, скріплений електронним підписом і надісланий на офіційну електронну адресу суду, є таким, що поданий за допомогою ЄСІТС і вважається таким, що належно поданий.

Положенням передбачено, що окремими модулями (підсистемами) ЄСІТС є Електронний суд, Електронний кабінет та Підсистема відеоконференцзв`язку, а тому доводи апеляційної скарги у цій частині є безпідставними.

Окрім того Інструкція з діловодства в місцевих та апеляційних судах України визначає загальні правила ведення діловодства в місцевих та апеляційних судах України, регламентує порядок роботи з документами з моменту їх надходження чи створення до знищення в установленому порядку або передачі до державної архівної установи.

Відтак, Інструкція не є документом, який регламентує процесуальну поведінку учасників справи, таким документом у цивільному процесі є Цивільний процесуальний кодекс України, яким визначено подання учасниками справи документів у електронній формі виключно через Електронний кабінет у ЄСІТС.

Апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до п. 10 Розділу ІІ Інструкції при роботі з документами, що приймаються або передаються електронною поштою судами, застосовуються офіційні електронні адреси цих судів, визначені Положенням про порядок використання ресурсів мережі Інтернет в ДСА України, територіальних управліннях ДСА України, підприємствах, що належать до сфери управління ДСА України, місцевих та апеляційних судах, затвердженим наказом ДСА України від 15.11.2016 № 230.

Згідно із п. 2 Розділу 3 цього Положення офіційні електронні адреси використовуються для проведення офіційного листування ДСА України, територіальних управлінь ДСА України, судів та підприємств за напрямом діяльності.

Зазначене свідчить про те, що офіційні електронні адреси судів призначені не для обміну процесуальних документів між судом та учасниками справи, а тому твердження адвоката, що документ, скріплений електронним підписом і надісланий на офіційну електронну адресу суду, є таким, що поданий за допомогою ЄСІТС і вважається таким, що належно поданий, є довільним тлумаченням нормативно-правових актів та закону.

Разом із тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що додаткове рішення, яким на думку сторони позивача місцевим судом було здійснено розподіл судових витрат неповністю, було ухвалене 11 червня 2024 року.

Як видно із матеріалів справи копія додаткового рішення була доставлена у електронний кабінет у ЄСІТС адвокату Семенчук О. А. 25 червня 2024 року (а. с. 99, том 4).

Тобто зміст додаткового рішення представнику позивача був відомий уже станом на 25 червня 2024 року.

Однак із заявою про ухвалення додаткового рішення адвокат Семенчук О. А. звернулася лише 06 серпня 2024 року, не зазначаючи при цьому жодних об`єктивних обставин, які перешкодили зверненню до суду раніше, ніж понад один місяць.

Зазначене не дає підстав для висновку про наявність підстав для поновлення пропущеного строку.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Положеннями ст. 126 ЦПК України визначено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи встановлені апеляційним судом обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в ухвалі від 27 вересня 2024 року дійшов обґрунтованих висновків.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Отже, доводи апеляційної скарги, зокрема щодо того, що нормами закону не встановлено неможливості поновлення строку на подання доказів, частково знайшли підтвердження під час розгляду справи, проте не спростовують правильного висновку суду першої інстанції за результатами розгляду поданих стороною позивача заяв.

Відповідно до п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення. Зміна судового рішення згідно із ч. 4 ст. 376 ЦПК України може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що ухвалу суду першої інстанції слід змінити, виключивши з її мотивувальної частини твердження про те, що ЦПК України встановлено неможливість поновлення строку на подання доказів понесення стороною судових витрат.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду, судові витрати, понесені ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції, слід залишити за ним.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Семенчук Оксани Антонівни в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Барського районного суду Вінницької області від 27 вересня 2024 року змінити, виключивши з її мотивувальної частини твердження про неможливість поновлення строку на подання доказів понесення стороною судових витрат.

В іншій частині ухвалу Барського районного суду Вінницької області від 27 вересня 2024 року залишити без змін.

Судові витрати у зв`язку із переглядом справ в суді апеляційної інстанції залишити за ОСОБА_1 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий В. В. Оніщук

Судді Л. О. Голота

В. П. Рибчинський