Справа № 946/1115/24
Провадження № 2/946/1893/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07 листопада 2024 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді: Бальжик О.І.

за участю секретаря: Богдан А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Асоціації сільськогосподарських виробників «Прогрес» про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Асоціації сільськогосподарських виробників «Прогрес» про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Позовні вимоги обґрунтуванні тим, що 13 липня 2000 року між Асоціацією сільськогосподарських виробників «Прогрес» в особі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 . Договір купівлі-продажу посвідчений Одеською товарною біржою представництво в м.Ізмаїлі 13 липня 2000 року за № 5599, а також зареєстрований в реєстрі прав власності на нерухоме майно в реєстровій книзі 18.07.2000 року за №1-241. Всі умови угоди до її реєстрації на біржі виконані, позивачем проведений повний розрахунок, а продавцем в свою чергу передано необхідну документацію на зазначену квартиру. Отже, претензій відносно виконання умов договору немає. З моменту укладення договору ОСОБА_1 відкрито володіє та користується квартирою. Про те, що укладений договір потребував нотаріального посвідчення позивачу стало відомо лише тепер. Оскільки договір, на підставі якого він придбав квартиру, нотаріально не посвідчений, він позбавлений можливості розпоряджатися нею.

Сторони, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Представник позивача звернулася із заявою про підтримання позову та розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача надав заяву про розгляд справи за відсутності представника.

Дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов такого висновку.

У відповідності до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У судовому засіданні встановлено, що 13 липня 2000 року між Колективним сільськогосподарським підприємством «Прогрес» в особі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 . Договір посвідчений і зареєстрований на Одеській товарній біржі представництво в м.Ізмаїлі 13 липня 2000 року за № 5599, а також зареєстрований в реєстрі прав власності на нерухоме майно в реєстровій книзі 18.07.2000 року за № 1-241 (а.с.8-9).

На підставі розпорядження Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області № 10 від 29.03.2016 року вул. АДРЕСА_2 (а.с.49).

Сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору та відбулося повне його виконання: до підписання договору купівлі-продажу відповідач одержав від позивача грошові кошти в сумі 5 109 гривень, а останній вселився у придбану квартиру і відкрито користується нею по даний час.

На час розгляду справи зазначений договір не оскаржений і не скасований.

Згідно довідки КП «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» за № 468 від 19.07.2024 року власником квартири АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна №5599 від 13.07.2000 року, посвідченого Одеською товарною біржею, зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно в реєстровій книзі 18.07.2000 року за № 1-241, є ОСОБА_1 (а.с.40).

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК 2003 року передбачено, що положення зазначеного Кодексу застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК 2003 року, положення цього Кодексу застосовується до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Оскільки правовідносини виникли до набрання новим Кодексом чинності, так як договір купівлі-продажу нерухомого майна був укладений до вступу в законну силу Цивільного Кодексу України в редакції 2003 року, і не мають подовжувального характеру, суд при розгляді справи керується положеннями ЦК УРСР 1963 року.

Так, нормами ст.47 ЦК УРСР, діючими на момент укладення договору купівлі - продажу, встановлювалося, що нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, передбачених законом та недотримання в цих випадках нотаріальної форми угоди, тягне за собою її недійсність, але якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати її дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Згідно ст.15 Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року за №1956-ХІІ угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Зі змісту ч.2 ст.11 Закону України «Про власність» від 07.02.1991 року за №697-ХІІ, який діяв на час укладення угоди, слідує, що громадянин набуває права власності на майно, одержане внаслідок укладення угод, не заборонених законом.

На час укладення угоди діючим законодавством не була встановлена заборона укладати договори купівлі-продажу квартир на біржі.

Це також підтверджується положеннями Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 09.06.1998 року за №121, де в переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна, зазначені договори купівлі-продажу, міни, зареєстровані біржею.

Відповідно до п.49 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18.06.1994 року і чинної на момент укладення договору між сторонами (06.08.2003 року), договір-купівлі продажу, зареєстрований на біржі є документом, що підтверджує право власності на жилий будинок, що відчужується.

Приймаючи до уваги, що обидві сторони повністю виконали умови договору купівлі-продажу квартири, зареєстрували його на товарній біржі і відразу ж в КП «Ізмаїльське МБТІ», що не суперечило ч.3 ст.9 ЖК УРСР, суд доходить висновку про можливість визнання договору купівлі-продажу нерухомості дійсним відповідно до ст.47 ЦК УРСР і визнання за позивачем права власності на придбаний об`єкт нерухомості.

Керуючись ст.47 ЦК УРСР, ст.ст. 11-13, 76-82, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ) до Асоціації сільськогосподарських виробників «Прогрес» (Одеська область, Ізмаїльський район, с.Кам`янка, вул. Суворова, б.1) про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4 , укладений між Колективним сільськогосподарським підприємством «Прогрес» в особі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений на Одеській товарній біржі представництво в м. Ізмаїлі 13 липня 2000 року за № 5599.

Визнати за ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Ізмаїльським РВ УМВС України в Одеській області 10.09.1997 року, РНОКПП: НОМЕР_1 ) право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Копію рішення надіслати для відома сторонам.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: О.І.Бальжик