Справа № 462/8836/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2024 року, суддя Залізничного районного суду міста Львова Ліуш А.І., розглянувши в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання батька, -

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що він є особою пенсійного віку, а з наданої пенсії він прожити не має змоги. В них з дружиною є двоє дітей в тому числі відповідач ОСОБА_2 . В той же час, його донька є матір`ю одиначкою та не має можливості їм допомагати, тоді як відповідач перебуває в ЗСУ та відмовляється надавати йому фінансову допомогу. Відтак, просить суд стягувати з відповідача на його користь частину його заробітку.

Відповідач подав до суду відзив, в якому вказав, що він сплачує аліменти на утримання своєї неповнолітньої доньки, а тому, сплачувати аліменти на утримання батька, в розмірі частина всіх доходів не має можливості, оскільки фактично весь дохід, який він отримує йде на потреби військової служби. Зазначив, що купує собі військову амуніцію, адже при бойових штурмах вона дуже швидко нищиться. Також під час служби він користується своїм автомобілем, який також постійно потрібно ремонтувати та заправляти. Зазначив, що усвідомлює про те, що батько хворіє та йому слід допомагати, а тому, погоджується сплачувати аліменти на утримання батька в розмірі 1/6 частина від усіх його доходів.

У зв`язку із здійсненням розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження, батьками ОСОБА_2 , значаться ОСОБА_1 , та ОСОБА_3 .

Як вбачається з свідоцтва про народження ОСОБА_4 , її батьком значиться ОСОБА_2 .

Також в позивача є ще одна дитина ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про народження № НОМЕР_1 , у якої згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , наявна донька ОСОБА_5 .

Відповідно до довідки з військової частини НОМЕР_3 , ОСОБА_2 , перебуває на військовій службі у вказаній військовій частині . Вказане також стверджується його посвідченням серії НОМЕР_4 .

Суду було надано свідоцтва про одруження ОСОБА_1 , з ОСОБА_3 .

Згідно довідки завідувача «1 Соціальної аптеки», ОСОБА_1 , є постійним клієнтом і щомісячно протягом декількох років купує наступні препарати: ксарелто 15 мг №42 (вартістю від 1000 грн., до 1300 грн.) діокор 160 мг. №90 (вартістю 600-700 грн.).

В матеріалах справи містяться довідки про доходи за період з січня 2022 року по грудень 2022 року, згідно якої розмір пенсії позивача становить 32602,36 грн., за період з січня 2023 року по вересень 2023 року 27627,38 грн.

Розмір пенсії дружини позивача ОСОБА_3 , за період з січня 2022 року по грудень 2022 оку становить 28 198,21 грн., за період з січня 2023 року по серпень 2023 року 21 766,62 грн.

Також суду було надано медичні документи позивача, а саме: виписку з медичної карти стаціонарного хворого №9692, витяг з історії хвороби стаціонарного хворого №4599, виписку з історії хвороби №714, витяг з історії хвороби стаціонарного хворого, витяг з історії хвороби стаціонарного хворого №6643/1512, виписку №7605 з медичної карти стаціонарного хворого, епікриз-виписку з історії хвороби, витяг з історії хвороби стаціонарного хворого №42, скерування на гістологічне дослідження, ультразвукові обстеження серця, консультацію дерматовенеролога.

Ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлює, що непрацездатні громадяни це особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до цього Закону.

Отже, відповідно до законодавства України ОСОБА_1 , є непрацездатним громадянином. В той час як його син відповідач ОСОБА_2 , є працездатним та може утримувати свого непрацездатного батька.

Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Як роз`яснено у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них.

Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. Позивач по справі досяг пенсійного віку. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.

Згідно ч.2 ст.205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, можливості одержання утримання від інших дітей, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька.

З матеріалів справи, не вбачається підстав передбачених ст.204 СК України для звільнення відповідача від сплати аліментів на утримання позивача.

Відповідно до ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позовної заяви.

В той же час, судом приймається до уваги наявність в відповідача на утриманні також неповнолітньої доньки, а також його перебування в лавах ЗСУ, а також матеріальне становище позивача, який не працює, суд вважає необхідним стягнути аліменти на утримання непрацездатного батька у розмірі 1/6 частини його доходу, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 1073,60 грн. судового збору.

Керуючись ст. 10, 89, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст.202, 204, 205 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

позов задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 / аліменти в розмірі 1/6 частини від його доходу щомісячно починаючи з 13 листопада 2023 року.

Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави 1073 /тисячу сімдесят три/ гривні 60 копійок судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: А.І. Ліуш