Справа № 521/1895/24
Номер провадження № 2-з/521/162/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2024 р. м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Бобуйок І.А., розглянувши заяву позивачів про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 до громадської організації «Одеська обласна організація автомобілістів», товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКАТЕЛ АВТО», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування рішень державних реєстраторів, -

В С Т А Н О В И В :

13.02.2024 року позивачі звернулися до Малиновського районного суду м. Одеси з вищевказаною позовною заявою.

29.07.2024 року позивачі подали заяву про забезпечення позову, в якій просили:

- забезпечити позов у справі №521/1895/24 шляхом заборони громадській організації «Одеська обласна організація автомобілістів» (Код , місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Іцхака Рабіна, 28) вчиняти перешкоди позивачам у користуванні закріпленими за ними стоян очними місцями на автостоянці №20, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (адреса до зміни - АДРЕСА_2 ).

В обґрунтування заявлених вимог, позивачі посилаються на те, що невжиття заходів забезпечення позову, тягне за собою реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Суд дослідивши матеріали справи вважає, що заявлене клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує, зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-ІV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права. Згідно з Конвенцією про захист прав і основних свобод людини (ст. 1) високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені у розділі 1 цієї конвенції.

Стаття 6 Конвенції гарантує кожному при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків право на справедливий і відкритий розгляд у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту з національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Згідно Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Позивачі по даній справі є членами Громадської організації «Одеська обласна організація автомобілістів».

В період з 2004 року та до 2023 року позивачі уклали з ГО «ОООА» ряд договорів зберігання транспортних засобів на автостоянці №20 та одночасно, підписанням зазначених договорів, вступили у члени ГО «ОООА» Предметом даних договорів є задоволення інтересів члена ВСА «автолюбителя» в організованому зберіганні належного йому (або ним іменованого) автомобіля на колективній стоянці «облради» N?20 на закріпленому за ним машиномісці. У договорах зберігання транспортних засобів, укладених у 2017-2023 роках, зазначено і адресу автостоянки №20, а саме: АДРЕСА_2 (п. 1.1, договорів). З дати підписання договорів та до сьогоднішнього дня Позивачі користуються стоянкою та сплачують членські внески.

Однак у листопаді 2023 року позивачам стало відомо що рішенням Одеської міської ради надано дозвіл Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕКАТЕЛ АВТО» на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 1,100 га, за адресою: АДРЕСА_1 , вид цільового призначення - для будівництва та обслуговування паркінгів та автостоянок на землях житлової та громадської забудови.

Окрім того, позивачі довідались, що 25 червня 2020 року державний реєстратор прав на нерухоме майно Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Турецький Олександр Сергійович приймає рішення N? 52846508 про державну реєстрацію прав за яким вирішує провести державну реєстрацію права власності за Громадською організацією «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів» на господарську будівлю за адресою: АДРЕСА_2 . загальною площею 60,1 кв.м., яка складається з: літ. «А» - диспетчерська, літ. «Б» - основне, літ. «В», «Г», «Д», «Е», «Є», «Ж», «3», «І», «К», «Л» - навіс, №1-3 - огорожа, №-4 - водопровід, №5,6 - естакада, І- мостіння.

09 березня 2021 року між Громадською організацією «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів» (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКАТЕЛ АВТО» укладено договір купівлі-продажу №174, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Кот Д.Г. За умовами вказаного договору купівлі-продажу ГО «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів» продала, тобто передала у власність, а ТОВ «ЕКАТЕЛ АВТО» прийняло у власність автостоянку, загальною площею 60, 1 кв.м, що в цілому складається з: літ. «А» - диспетчерська, літ. «Б» - основне, літ. «В», «Г», «Д», «Е», «Є», «Ж», «3», «І», «К», «Л» - навіс, №1-3 - огорожа, № 4 - водопровід, №5,6 - естакада, І-мостіння, «М» - навіс, розташовані за адресою: АДРЕСА_2 .

3 огляду на викладене вбачається, позивачі стверджують, що ГО «ОООА» не попередивши осіб, які мають право на зберігання транспортних засобів на автостоянці №20, продала її іншій юридичній особі, яка вже отримала дозвіл на розроблення проекту землеустрою та планує побудувати на місці автостоянки ПАРКІНГ.

03.07.2024 року відбулось засідання президії Обласної ради Громадської організації «Одеська обласна організація автомобілістів», на якому прийнято рішення оформлене протоколом №27, яким, зокрема: виключено із членів Громадської організації «Одеська обласна організація автомобілістів» із одночасним позбавленням права користування раніше закріплених машиномісць на її автостоянці №20 громадянам зазначеним у рапорті; особам, зазначеним в пункті 1 справжнього рішення, своїми силами, засобами та за свій рахунок, звільнити займані на автостоянці № 20 Громадської організації «Одеська обласна організація автомобілістів» машиномісця в п`ятиденний строк з моменту їхнього сповіщення про прийняття справжнього рішення; у випадку невиконання виключеному із членів Громадської організації «Одеська обласна організація автомобілістів» особі вимог пункту 2 цього рішення. B добровільному порядку, звернутися із відповідним позовом до суду.»

26.07.2024 року позивачкою - ОСОБА_1 було отримано витяг з протоколу №27 від 03.07.2024 року засідання президії Обласної ради Громадської організації «Одеська обласна організація автомобілістів».

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачі можуть у вчиняти дії з метою позбавлення позивачів права користуватись автостоянкою АДРЕСА_3 .

Судом встановлено, що опираючись на викладені обставини, існує ймовірність, що відповідачі по справі можуть перешкоджати доступу позивачів на вказану автостоянку №20.

Таким чином, з метою охорони матеріально-правових інтересів позивачів від можливих недобросовісних дій з боку відповідачів, а також задля забезпечення позивачам реального та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на їх користь, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення, суд вважає за необхідне застосувати заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 п. 2 та ч. 3 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом заборони вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Суд вважає, що зустрічне забезпечення у даній справі не підлягає застосуванню.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові N? 6-605 це16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов?язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року №ETS N 005, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Суд встановив, що заявлений позивачем вид заходів забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти певні дії, передбачений нормами чинного законодавства та є доцільним в рамках даної справи та співмірним із заявленими вимогами. Необхідність обрання даного виду забезпечення позову є обґрунтованою, так як невжиття даного виду забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення у разі відчуження відповідачем вказаного майна на користь третіх осіб.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153-154, 263, 354 ЦПК України, СУД

У Х В А Л И В :

Заяву позивачів про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 до громадської організації «Одеська обласна організація автомобілістів», товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКАТЕЛ АВТО», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування рішень державних реєстраторів задовольнити.

Забезпечити позов у справі №521/1895/24 шляхом заборони громадській організації «Одеська обласна організація автомобілістів» (Код , місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Іцхака Рабіна, 28) вчиняти перешкоди позивачам у користуванні закріпленими за ними стоян очними місцями на автостоянці №20, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (адреса до зміни - АДРЕСА_2 )..

Зустрічне забезпечення не застосовувати.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в 15 - денний строк з дня її складення. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

СУДДЯ: І.А. Бобуйок