Справа № 368/1778/23
Рішення

Іменем України

"09" жовтня 2024 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі:

головуючий - суддя Закаблук О.В.

при секретарі - Токовенко Н.А.

- розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кагарлик цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , - про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка прдовжує навчання, суд, -

В С Т А Н О В И В :

06.12.2023 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , - про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка прдовжує навчання, в прохальній частині якої позивач просила суд винести рішення, на підставі якого:

1. Прийняти позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

2. Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ( РНОКПП: НОМЕР_1 ) аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який продовжує навчання, у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів, встановлених законом для дитини відповідного віку , починаючи з дня подання позову на період навчання, але не довше двадцяти трьох років.

3. Виклики та повідомлення, в тому числі про прийняті рішення щодо розгляду її заяви, просить направляти мені СМС-повідомленнями на її телефон указаний вище.

4. Розглянути її позов без її присутності.

Свої позовні вимоги позивач ОСОБА_1 в мотивувальній частині рішення обгрунтовує наступними обставинами справи та нормами права:

- 17.08.2023 року рішенням Кагарлицького районного суду Київської області було розірвано шлюб між нею, - ОСОБА_1 (надалі Позивачем), та ОСОБА_2 (надалі Відповідачем), який був укладений 29.01.2005 року.

У шлюбі у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та донька, - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно її заяви Кагарлицький районний суд також видав судовий наказ № 368/901/23 від 27.07.2023 року про стягнення з Відповідача аліментів на її користь на утримання сина, - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньки, - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 07.07.2023 року і до досягнення дітей повноліття.

Через суб`єктивні причини вона лише 05.11.2023 року подала на виконання зазначений судовий наказ до Кагарлицького відділу державної виконавчої служби у Обухівському районі, де їй пояснили, що аліменти на сина ОСОБА_5 стягнуть лише до його повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 . А оскільки він навчається, то відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України вона має право, а також і син, подати до суду позов про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Це підтверджується довідкою №1/56/17/1101 від 18.09.2023 року, виданою Військовим інститутом телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут, про те, що ОСОБА_3 навчається в даному інституті з 02.08.2023 року на денній формі навчання.

Після розпаду сім`ї в червні місяці, вона переїхала до своєї матері в с. Стрітівка разом з дітьми ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . І до вступу до військового інституту до 02.08.2023 року, - ОСОБА_5 проживав разом з нею. Тепер він навчається, але весь цей час перебуває на її утриманні. Не дивлячись на те, що в довідці зазначено, що він перебуває на речовому, продовольчому, фінансовому та медичному забезпеченні, він також потребує цивільного одягу та взуття (літнього і зимового), забезпечення сучасними гаджетами та канцелярськими товарами, які необхідні для навчання, які сьогодні коштують недешево. Про те, що наш спільний син ОСОБА_5 проживає з нею та знаходиться на її утриманні, вона підтверджувала відповідною довідкою виконавчого комітету Кагарлицької міської ради про спільне проживання матері і дитини у справі № 368/901 /23, в якій було видано вищезазначений наказ. В разі необхідності вона надасть аналогічну довідку в судове засідання.

З часу розпаду сім`ї Відповідач зовсім не надає матеріальну допомогу на утримання дітей. Хоча він офіційно працює, має щомісячний дохід і може надавати матеріальну допомогу. Стосовно розмірів сплати аліментів на утримання дітей між нею та Відповідачем ніякі угоди не укладались, тому що Відповідач не бажає говорити з нею на цю тему. Тому, з метою захисту прав сина ОСОБА_5 , який продовжує навчання, і має право на належне утримання з боку батька, який проживає окремо, але особисто не може скористатись своїм правом звернутись до суду через специфіку вузу, до суду звертаюсь я із позовною заявою про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, до того ж у військовому інституті.

Відповідно до статті 198 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син прожовэ/сують навчання і у зв 'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобоаязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Отже, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімума для дитини відповідного віку.

На даний час Відповідач фізично здоровий, працює, отримує заробітну плату, іншими аліментними зобов`язаннями не обтяжений, на своєму утриманні немає непрацездатних осіб. Отже, Відповідач спроможний сплачувати належні аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання у розмірах, передбачених Законом України. На мою думку, це має бути 1/6 частка від його доходу, щомісячно.

Відповідно до положень ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Одночасно підтверджую той факт, що нею, - ОСОБА_1 не подано іншого позову про стягнення аліментів до того самого боржника ОСОБА_2 з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Оригінали документів, які додано до цієї заяви зберігаються у неї.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст..ст. 182, 198, 199, 200, 201 СК України, ст. 27 ЦПК України, ст.ст. 174-177, 184, 274-279 ЦПК України, - позивачка просить суд задовольнити вимоги, викладені в прохальній частині позовної заяви.

06.12.2024 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В., присвоєно справа № 368/1778/24, провадження № 2/368/666/24.

06.02.2024 року Кагарлицьким районним судом Київської області винесено ухвалу, на підставі якої відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження, та призначено справу до підготовчого судового засідання на 16 год. 00 хв. 19.02.2024 року.

19.02.2024 року проведення підготовчого судового засідання відкладено на 11 год. 00 хв. 01.04.2024 року в зв`язку з неявкою сторін по справі.

01.04.2024 року проведення підготовчого судового засідання відкладено на 15 год. 00 хв. 13.05.2024 року в зв`язку з неявкою сторін по справі.

В підготовче судове засідання, яке відбулося 13.05.2024 року, позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, хоча, - повідомлена судом належним чином про день, час та місце слухання справи, проте, - на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла письмова зава клопотання позивачки ОСОБА_1 , в якій вона просить суд слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить їх задовольнити.

В підготовче судове засідання, яке відбулося 13.05.2024 року, відповідач ОСОБА_2 , - не з`явився, хоча був повідомлений судом належним чином про день, час та місце слухання справи.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи повідомленим судом належним чином про день, час та місце слухання справи, - не надіслав на адресу суду письмовий відзив на позовну заяву в строки, які вказані в мотивувальній частині ухвали суду про відкроиття провадження у даній справі, не надіслав на адресу суду письмових заяв клопотань про відкладення слухання справи чи про слухання справи у його відсутність.

Відповідно, - враховуючи вищевикладене, - суд визнав неявку відповідача ОСОБА_2 в підготовче судове засідання, яке відбулося 13.05.2024 року, - неповажною, та, відповідно, - такою, яка не перешкоджала проведенню підготовчого судового засідання в даному цивільному провадженні.

13.05.2024 року Кагарлицьким районним судом Київської області в даній справі проведено підготовче судове засідання (без участі сторін по справі), по результатах проведеного судом підготовчого судового засідання судом на підставі п. 3 ч. 2 ст. 200 ЦПК України винесено процесуальну (без видалення до нарадчої кіманти) ухвалу, згідно з якою закрито підготовче судове провадження у цій справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 15 год. 00 хв. 18.06.2024.

18.06.2024 року слухання справи відкладено на 15 год. 00 хв. 26.07.2024 року в зв`язку з неявкою сторін по справі.

26.07.2024 року слухання справи відкладено на 11 год. 00 хв. 09.10.2024 року в зв`язку з неявкою сторін по справі.

В судове засідання, яке відбулося 09.10.2024 року, позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, хоча, - повідомлена судом належним чином про день, час та місце слухання справи, проте, - на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла письмова зава клопотання позивачки ОСОБА_1 , в якій вона просить суд слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить їх задовольнити.

В підготовче судове засідання, яке відбулося 13.05.2024 року, відповідач ОСОБА_2 , - не з`явився, хоча був повідомлений судом належним чином про день, час та місце слухання справи.

Проте, - на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла письмова заява відповідача ОСОБА_2 , в якій він просить суд слухати справу у його відсутності, позов визнає та просить його задовольнити, процесуальні наслідки визнання позову йому зрозумілі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу без участі осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, та вимоги, викладені в прохальній частині позовної заяви, - задовольнити, - шляхом винесення рішення, як окремого процесуального документу, з постановленням в нарадчій кімнаті, обґрунтовуючи своє рішення наступним.

Підсудність:

- згідно ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено Законом.

- відповідно до ч. 2 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть предявлятися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, - з паспорту громадянки України серії НОМЕР_3 , виданий 16 вересня 2005 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, - позивачка по справі, - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно, враховуючи предмет спору (стягнення аліментів), враховуючи місце реєстрації позивачки, та враховуючи положення ч. 1 ст. 28 ЦПК України, - дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду Київської області, - як суду першої інстанції загальної юрисдикції, так як в даному випадку має місце правило альтернативної підсудності, - підсудність за вибором позивача.

Також не буде порушенням правил підсудності слухання даної справи в Кагарлицькому районному суді Київської області, - з огляду на положення ч. 1 ст. 27 ЦПК України (правила загальної підсудності), - так як відповідач зареєстрований та проживає в м. Кагарлик Київської області, - що територіально підсудно Кагарлицькому районному суду Київської області.

Сторони по справі:

- позивачкою по даній справі є фізична особа, - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка село Стрітівка Кагарлицького району Київської області, громадянка України, паспорт громадянки України серії НОМЕР_3 , виданий 16 вересня 2005 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

- відповідачем по даній справі є фізична особа, - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець село Ніцаха Тростянецького району Сумської області, громадянин України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , виданий 3 березня 1998 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Спір між сторонами виник в галузі Сімейного Права, зокрема, - виник щодо обов`язку матері, батька утримувати повнолітню дитину на час навчання (але не більше, ніж до досягнення дитиною 23 трьох років) та його виконання за наступних обставин:

- свого часу позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували в офіційно зареєстрованому шлюбі з 29.01.2005 року.

Вищевказаний факт сторонами не оспорюється і додаткового доведення в межах даного цивільного провадження не потребує.

У шлюбі у сторін народилося двоє дітей:

- син, - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- донька, - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Проте, - спільне подружжя життя в сторін не склалося і 17.08.2023 року рішенням Кагарлицького районного суду Київської області між сторонами шлюб було розірвано.

Вищевказані факти сторонами не оспорюються і додаткового доведення в межах даного цивільного провадження не потребують.

Відповідач в добровільному порядку кошти на утримання неповнолітніх дітей не надавав, що потягнуло за собою спір між сторонами щодо утримання неповнолітніх дітей.

Згідно письмої заяви ОСОБА_1 Кагарлицький районний суд Київської області видав судовий наказ № 368/901/23 від 27.07.2023 року про стягнення з Відповідача аліментів на користь позивачки ОСОБА_7 на туриманя дітей: на утримання сина, - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньки, - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 07.07.2023 року і до досягнення дітей повноліття.

Вищевказаний наказ позивачка подала до органів ДВС лише 05.11.2023 року, де їй пояснили, що аліменти на сина ОСОБА_5 стягнуть лише до його повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

А оскільки старша дитина сторін, - син, - навчається, то відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України позивачка має право, а також і син, - подати до суду позов про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Факт навчання повнолітнього сина підтверджується довідкою №1/56/17/1101 від 18.09.2023 року, виданою Військовим інститутом телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут, про те, що ОСОБА_3 навчається в даному інституті з 02.08.2023 року на денній формі навчання.

Після розпаду сім`ї в червні місяці, позивачка переїхала до своєї матері в с. Стрітівка Кагарлицького району Київської області разом з дітьми ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

До вступу до військового інституту до 02.08.2023 року, - ОСОБА_5 проживав разом з позивачкою.

Тепер він навчається, але весь цей час перебуває на її утриманні. Не дивлячись на те, що в довідці зазначено, що він перебуває на речовому, продовольчому, фінансовому та медичному забезпеченні, також потребує цивільного одягу та взуття (літнього і зимового), забезпечення син сучасними гаджетами та канцелярськими товарами, які необхідні для навчання, які сьогодні коштують недешево. Про те, що син сторін проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, - підтверджується відповідною довідкою виконавчого комітету Кагарлицької міської ради про спільне проживання матері і дитини у справі № 368/901/23, в якій було видано вищезазначений наказ.

Отже, судом встановлено той факт, що з часу розпаду сім`ї, відповідач ОСОБА_2 в добровільному порядку кошти на утримання свого сина в добровільному порядку не надає, що є підставою для задоволення цього позову з огляду на наступне.

Норми матеріального права, застосовані судом при вирішенні даного спору:

- отже, згідно п. 15 ППВС № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сіменого кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стянення аліментів» стягнення аліментів на дочку, сина, які досягли повноліття, з підстав, передбачених статтями 198, 199 СК України здійснюється в судовому порядку за новою позовною заявою.

- згідно п. 20 ППВС № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сіменого кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стянення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв`язку з цим у матеріальній допомозі; можливість у батьків надавати таку допомогу.

З огляду на вищевказану норму права, син відповідача, - ОСОБА_3 має право на отримання аліментів від свого батька, - відповідача по справі, - ОСОБА_2 , - незалежно від форми навчання, - чи навчається на денній формі, чи на заочній формі навчання, проте, не довше, ніж до досягнення ним 23 років.

Питання щодо стягнення з батьків аліментів на дітей, які продовжують навчання, регламентується також нормами СК України.

Так, згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також: самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно, позивачка по справі, - ОСОБА_1 є належним позивачем по даній справі, адже повнолітня дитина, - ОСОБА_3 , - проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, що підтверджено в судовому засіданні належними та допустимими доказами.

Що ж до необхідності отримання дитиною ОСОБА_3 матеріальної допомоги, то вона обумовлена тим, що спільна дитина сторін навчається на денній формі навчання, тобто, - протягом дня задіяний у навчальному процесі, а тому не має змоги працевлаштуватися, а, будучи не працевлаштованою, спільна дитина сторін не має інших джерелів до існування, яка матеріальна допомога матері та батька, проте, як встановлено в судовому засіданні по даній справі, - матеріальну допомогу надає лише матір, а батько, відповідач по справі, - самоусунувся від матеріального утримання його повнолітньої дитини, яка продовжує навчатися, хоча в нього існує такий обов`язок по утриманні дитини до 23 років на час навчання дитини.

Суд зазначає, що матеріальна допомога у випадку навчання сина/доньки до 23 років, включно, - носить аліментний характер.

Для того, щоб батько/мати надавали зазначену допомогу потрібна наявність наступних умов:

1. Продовження навчання донькою/сином після досягнення нею/ним повноліття, недосягнення дочкою/сином встановленого законом віку 23 років;

2. потреба доньки/сина у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням та наявність у батька/матері можливості надавати матеріальну допомогу.

Наявність потреби в аліментних виплатах на навчання підтверджена тим, що повнолітній син відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 - ніде не працює, самостійного заробітку не має.

Що стосується розміру аліментів, то дане питання регулюється ст. 200 СК України, де, зокрема, зазначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Дана стаття встановлює розмір аліментів, які батьки виплачують на непрацездатних повнолітніх сина, дочку та аліменти, які батьки виплачують у зв`язку із продовженням навчання повнолітніх сина, дочки.

Обставинами, які впливають на визначення розміру аліментів є стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; сімейний стан повнолітніх сина, дочки; необхідність провадити інші виплати, утримання повнолітніх дочки, сина іншими особами (наприклад власними дітьми або дружиною, чоловіком) тощо.

У статті 200 СК, як і в інших, подано три можливості визначення розміру аліментів: у твердій грошовій сумі, в частці від заробітку (доходу) або одночасно і в твердій грошовій сумі та в частці від заробітку. Ініціатива вибору способу визначення розміру аліментів належить, насамперед, позивачеві, але врешті спосіб визначення величини аліментного платежу залежатиме від різних обставин, які належить оцінити суду. Ні мінімального, ні максимального розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина Сімейний кодекс України не встановлює.

Однак, розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина ні за яких обставин не може бути меншим за неоподаткований мінімум доходів громадян.

Що стосується даного предмету спору, то в даному випадку це питання врегульовано ст. 201 СК України, де, зокрема, вказано, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 192 і 194 197 цього Кодексу.

Так, до відносин по утриманню батьками повнолітніх дочки, сина застосовуються норми про відрахування аліментів за ініціативою платника; норми щодо договору про сплату аліментів, договору про припинення права на аліменти у зв`язку з набуттям права власності на нерухоме майно, з якого присуджуються аліменти; стягнення аліментів за минулий час та заборгованості за аліментами; зміну розміру аліментів; відповідальність за прострочення сплати аліментів.

Згідно частини 2 ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі, а згідно частини 3 за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у відповідності до частини 2 ст. 183 СК України, визначається судом.

Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 працездатного віку, працездатний, офіційно працевлаштований, має стабільний дохід, проте, - свідомо ухиляється від утримання сина, не маючи на те відповідних моральних та правових підстав.

Отже, як зазначалося судом вище, згідно положень ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв 'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також, самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно, ст. 199 СК України встановлює обов`язок відповідача ОСОБА_2 надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, - ОСОБА_3 для завершення навчання, проте, з обов`язковою умовою, - якщо таку змогу має.

Крім того, стаття чітко встановлює вік дитини 23 роки, до якого відповідач по справі, - ОСОБА_8 зобов`язаний надавати матеріальну допомогу сину, - ОСОБА_3 у зв`язку із навчанням.

Крім того, для того, щоб батько, відповідач по справі, - ОСОБА_2 надавав зазначену допомогу, потрібна наявність наступних умов:

1. продовження навчання сином ОСОБА_3 після досягнення ним повноліття, - така умова підтверджується належними та допустимими письмовими доказами, які судом вказані вище;

2. недосягнення сином, - ОСОБА_3 встановленого законом віку 23 років, - така умова підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_3 , з якого вбачається, що на час слухання справи ОСОБА_3 не досягнув 23 річного віку, який досягне лише 25.09.2028 року;

3. потреба сина, - ОСОБА_3 у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням, - вказана обставина підтверджується належними та допустимими письмовими доказами, які судом вказані вище, з яких вбачається, що дитина сторін окрім, як матеріальна допомога матері, - не має, так як батько, - відповідач по справі, - в добровільному порядку такої допомоги не надає.

4. наявність у батька, - ОСОБА_2 можливості надавати матеріальну допомогу.

Так, в судовому засіданні встановлено з належних та допустимих доказів, що відповідач по справі, - ОСОБА_2 працездатного віку, працездатний, офіційно працевлаштований, має постійний дохід.

Відповідно, суд наголошує на тій обставині, що при відсутності хоча б однієї з вищеперелічених умов аліментне зобов`язання, пов`язане з утриманням батьками своїх повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, - не виникає, проте, в даному випадку сукупність обставин, які дають змогу суду стягнути аліменти на повнолітню дитину, - є в наявності, а тому, на думку суду, - є всі підстави для задоволення позову.

Наявність потреби в аліментних виплатах на період навчання повинна бути підтверджена, в даному випадку судом встановлено ті факти, що син відповідача, - ОСОБА_3 , хоч і досягнув повноліття, проте, - не досягнув 23 річного віку, продовжує навчатися, не має іншого заробітку, ніж підтримка матері, відповідно, син відповідача потребує матеріальної допомоги, яку відповідач зобов`язаний забезпечити в силу обставин, які судом вказані вище.

Обґрунтування виду та розміру аліментів, що підлягають до стягнення.

Розмір аліментів, які можуть стягуватися в випадку навчання дитини, врегульовано ст. 200 СК України, де, зокрема, зазначено, що:

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно, дана стаття встановлює розмір аліментів, які відповідач, за наявності такої можливості, повинен виплачувати на повнолітнюо доньку.

Як випливає зі змісту вищевказаної статті, обставинами, які впливають на визначення розміру аліментів, та які були враховані судом при винесення рішення, є:

- стан здоров`я та матеріальне становище повнолітнього сина (стан здоров`я сина відповідача нормальний, що ж до матеріального становища дитина відповідача потребує матеріальної допомоги, так як не має іншого джерела доходів, ніж допомога батьків);

- стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, - відповідача по справі (стан здоров`я відповідача нормальний, матеріальне становище дозволяє сплачувати аліменти на повнолітнього сина);

- наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина (відповідач сплачує аліменти на ще одну дитину, народжену в шлюбі від позивачки в даній справі);

- сімейний стан повнолітніх сина, дочки (повнолітній син відповідача не одружений);

- необхідність провадити інші виплати, утримання повнолітніх дочки, сина іншими особами (наприклад власними дітьми або дружиною, чоловіком) тощо.

Відповідно, в ст. 200 СК, як і в інших, подано три можливості визначення розміру аліментів:

- у твердій грошовій сумі;

- в частці від заробітку (доходу);

- одночасно і в твердій грошовій сумі та в частці від заробітку.

Ініціатива вибору способу визначення розміру аліментів належить, насамперед, позивачеві, але врешті спосіб визначення величини аліментного платежу залежатить від різних обставин, які були вище оцінені судом.

Суд зазначає, що ні мінімального, ні максимального розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина Сімейний кодекс України не встановлює, проте розмір аліментів на повнолітнього сина, дочку, ні за яких обставин не може бути меншим за неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Згідно ст. 201. СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187,189 192 і 194 197 цього Кодексу.

Отже, до відносин по утриманню батьками повнолітніх дочки, сина застосовуються норми про відрахування аліментів за ініціативою платника; норми щодо договору про сплату аліментів, договору про припинення права на аліменти у зв`язку з набуттям права власності на нерухоме майно, з якого присуджуються аліменти; стягнення аліментів за минулий час та заборгованості за аліментами; зміну розміру аліментів; відповідальність за прострочення сплати аліментів.

Крім того, при визначенні розміру аліментів судом було враховано положення пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № З «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», а саме урахувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього на утриманні інших малолітніх дітей, дружини, батьків; інші обставини, що мають істотне значення для вирішення справи.

Отже, враховуючи той факт, що відповідач ОСОБА_2 працездатного віку, працездатний, працевлаштований, має постійний дохід, - суд, врахувавши всі обставини справи, - приходить до висновку, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на свого повнолітнього сина, - ОСОБА_2 на період його навчання, але не більше, ніж до досягнення сином 23 ти трьох річного віку, - до 25.09.2028 року.

Що ж стосується розміру аліментів, то суд приходить до висновку щодо задоволення позову позивачки ОСОБА_1 , тобто, - стягнення аліментів щомісячно, в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів встановлених законом для дитини відповідного віку.

Що ж до часу, з якого слід стягувати аліменти, то суд приходить до висновку щодо стягнення аліментів на повнолітню дитину з моменту подачі позовної заяви (з 06.12.2023 року).

Згідно ч. 1 ст. 201 СК України до відносин між батьками і донькою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статтей 182, 187, 189 192, 194 197, 199, 200, 201 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Враховуючи вищевикладене, керуючись п.п. 15, 17, 20 ППВС № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сіменого кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стянення аліментів», ч. 2 ст. 181, ст.ст. 182, 183, 187, 189 192, 194 197, 199, 200, 201 СК України, п. 2 ч. 1 ст. 258, 259, 263 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця село Ніцаха Тростянецького району Сумської області, громадянина України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 , виданий 3 березня 1998 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ), аліменти на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки село Стрітівка Кагарлицького району Київської області, громадянки України, паспорт громадянки України серії НОМЕР_3 , виданий 06.09.2005 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ), на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, - а саме, - на сина, - ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця місто Кагарлик Київської області, Україна, громадянина України, свідоцтво про народження серії НОМЕР_7 , яке видане 13 листопада 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційно служби Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області), щомісячно, в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), починаючи з дня подачі позову до суду, - з 06.12.2023 оку, та до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не довше, як до досягнення ОСОБА_3 23 (двадцяти трьох) років, - а саме, - до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку на підставі ч. 1 ст. 352 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно ч. 1 ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Згідно п. 15.5) Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з моменту проголошення до Київського Апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області, а учасниками процесу, які не були присутні під час проголошення рішення, - протягом тридцяти днів з моменту отримання копії рішення.

Суддя: Закаблук О.В.