Справа № 301/36/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" лютого 2024 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області

в особі головуючої судді Даруда І.А.,

при секретарі Сатін Н.М.

за участі представника третьої особи Рендзей О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Орган опіки та піклування Іршавської міської ради про визначення місця проживання, утримання та виховання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Орган опіки та піклування Іршавської міської ради про визначення місця проживання, утримання та виховання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що 02 жовтня 2004 року, між ним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було укладено шлюб, зареєстрований у виконавчому комітеті Ільницької сільської ради Іршавського району, Закарпатської області, про що 02 жовтня 2004 року складено відповідний актовий запис №31.

Від цього шлюбу у них народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає із позивачем.

08.06.2023 року рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області по справі №301/1802/23 від 18.05.2023 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, так як спільне подружнє життя між нами не склалося.

Після розірвання шлюбу неповнолітня ОСОБА_3 залишилася на вихованні та утриманні позивача, за адресою: АДРЕСА_1 , так як відповідачка виїхала за кордон, де хоче залишитись на постійне місце проживання.

На даний момент ближчого родича, окрім батька - ОСОБА_1 дитини не має, тобто подбати про ОСОБА_3 окрім позивача нікому.

Усвідомлюючи відповідальність за виховання та піклування про дитину, створення для неї належних соціально-побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоров`я, духовного та розумового розвитку, позивач та підповідач дійшли до спільної згоди, що більш прийнятним буде, щоб дитина - ОСОБА_4 виховувалась та спільно проживала разом із позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , так як за кордоном відповідач виховувати та утримувати доньку ОСОБА_5 не має можливості, в зв`язку з чим просить залишити неповнолітню дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на утриманні та вихованні батька - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, а справу розглянути у його відсутність.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, причини нявки суду не повідомила, хоча належним чином повідомлялася про час і місце розгляду справи.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Органу опіки та піклування Іршавської міської ради Рендзей О.І. в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог не заперечувала, пояснила, що службою у справах дітей Іршавської міської ради проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 . В ході обстежень з`ясовано, що гр. ОСОБА_1 проживає разом з дочкою, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , про що складено відповідний акт обстеження умов проживання. Мати дитини, ОСОБА_2 , яка проживає за адресою : АДРЕСА_2 , на даний час перебуває за кордоном. Працівники служби поспілкувалися з гр. ОСОБА_2 у телефонному режимі та з`ясували, що мати не має наміру забрати дитину, ОСОБА_3 , проживати разом з нею за кордоном, тому надала письмову згоду на проживання дочки разом з батьком, ОСОБА_1 , за адресо: АДРЕСА_1 . З ОСОБА_6 працівниками служби було проведено бесіду, в ході якої з`ясовано, що вона бажає проживати разом з батьком ОСОБА_1 .

Заслухавши думку представника третьої особи ОСОБА_7 , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що 02 жовтня 2004 року, між ним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було укладено шлюб, зареєстрований у виконавчому комітеті Ільницької сільської ради Іршавського району, Закарпатської області, про що 02 жовтня 2004 року складено відповідний актовий запис №31.

Від цього шлюбу у них народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.13), яка проживає із позивачем, що стверджується довідкою Іршавської міської ради №1426 від 28.12. 2023 року (а.с.19).

08.06.2023 року рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області по справі №301/1802/23 від 18.05.2023 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, так як спільне подружнє життя між нами не склалося (а.с. 15-16).

Після розірвання шлюбу неповнолітня ОСОБА_3 залишилася на вихованні та утриманні позивача, за адресою: АДРЕСА_1 , так як відповідачка виїхала за кордон, де хоче залишитись на постійне місце проживання.

На даний момент ближчого родича, окрім батька - ОСОБА_1 дитини не має, тобто подбати про ОСОБА_3 окрім позивача нікому.

Позивач та відповідач дійшли до спільної згоди, що більш прийнятним буде, щоб дитина - ОСОБА_4 виховувалась та спільно проживала разом із позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , так як за кордоном відповідач виховувати та утримувати доньку ОСОБА_5 не має можливості.

Службою у справах дітей Іршавської міської ради проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 . В ході обстежень з`ясовано, що гр. ОСОБА_1 проживає разом з дочкою, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , про що складено відповідний акт обстеження умов проживання від 07.02. 2024 року. Мати дитини, ОСОБА_2 , яка проживає за адресою : АДРЕСА_2 , на даний час перебуває за кордоном. Працівники служби поспілкувалися з гр. ОСОБА_2 у телефонному режимі та з`ясували, що мати не має наміру забрати дитину, ОСОБА_3 , проживати разом з нею за кордоном, тому надала письмову згоду на проживання дочки разом з батьком, ОСОБА_1 , за адресо: АДРЕСА_1 . З ОСОБА_6 працівниками служби було проведено бесіду, в ході якої з`ясовано, що вона бажає проживати разом з батьком ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Як слідує зі змісту ст.160 ч. 3 СК України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

При вирішенні питань, що торкаються дітей, згідно ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Україною 27.02.1991 року, суд має виходити з принципу максимального забезпечення інтересів дитини, її захисту і забезпечення турботи про неї. При вирішенні такого спору суди повинні виходити не з формальних міркувань, а з фактичних інтересів дітей та умов їх нормального виховання.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Принцип 6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір`ю лише у винятковій ситуації не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст.141 СК України, так зі змісту Конвенції про права дитини.

Поняття "розлучення" не співпадає з поняттям "визначення місця проживання", оскільки мати дитини, у разі визначення місця проживання дитини з батьком, не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботи відносно дитини та участі у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або ж за судовим рішенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом із батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї від народження.

Отже, з урахуванням пріоритетності прав та інтересів дитини, а не стосунків батьків, виконання сторонами своїх батьківських обов`язків, віку дитини, її прихильності до кожного з батьків, можливості батьків щодо створення найліпших умов для виховання, суд, за встановлених обставин, вважає, що саме батько неповнолітньої дитини створює належні умови для її повноцінного виховання та розвитку, дбає про дитину в належний спосіб.

Таким чином, враховуючи інтереси дитини, ставлення батька до виконання своїх батьківських обов`язків, взаємну прихильність батька та дитини, те, що позивач, опікується донькою, створює належні умови для її повноцінного розвитку та виховання, має для цього можливості, тому, виходячи виключно з інтересів неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , суд вважає за доцільне визначити місцем проживання останньої - місце проживання її батька позивача ОСОБА_1 ,

Керуючись ст. ст. 4, 10, 11,12, 13, 76-80, 81, 83, 141, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст. 29 ЦК України, ст.141, 160 СК України суд,-

Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Залишити неповнолітню дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на утриманні та вихованні батька - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду . Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 01.03. 2024 року.

Суддя : І. А. Даруда