РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2024 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Майстренка О.М.,

за участю секретаря судового засідання Духоти Ж.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Селезньов М.В., звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11.07.2018 між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис № 1220 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу вони з відповідачем мають малолітню дитину.

Вказав, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим і суперечить його інтересам. Останнім часом шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведеться.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.07.2024 вказану справу передано судді Майстренку О.М.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 18.07.2024 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, в якій відповідачу в порядку

ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) встановлено 15-денний строк для подання відзиву з викладенням заперечення проти позову.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, в позовній заяві зазначив про розгляд справи без участі позивача та ухвалення за наявності підстав заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, однак матеріали справи містять заяву відповідача про розгляд справи без участі відповідача та її представника.

14 серпня 2024 року представником відповідача - адвокатом Волковим П.О. направлено до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує та зазначає власні підстави для розірвання шлюбу.

Вказав, що основною підставою для розірвання шлюбу є роздільне проживання подружжя з 11.07.2023, відсутність позивача з березня 2024 року на території України та його постійне проживання за кордоном у Чеській Республіці, що призвело до неможливості ведення спільного господарства та сумісного проживання подружжя з 11.07.2023.

Народжений у шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_4 син - ОСОБА_3 з моменту припинення сумісного проживання, 11.07.2023 по теперішній час проживає зі своєю матір`ю (відповідачем) в її особистій квартирі. Позивач протягом тривалого часу не заперечує та сприяє проживанню сина ОСОБА_3 з відповідачем.

За загальним правилом ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність сторін справи.

Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за такого.

За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом установлено, що 11.07.2018 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис № 1220 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу сторони мають спільного малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 13.02.2020.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не зацікавлені у продовженні сімейного життя, тобто шлюбно-сімейні відносини фактично припинили своє існування.

Відповідач позов визнав, про що зазначено у відзиві.

Згідно зі статтею 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Статтею 112 СК України визначено, що шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином суд вважає, що подальше збереження шлюбних відносин суперечитиме інтересам позивача та відповідача, враховуючи, що жодна зі сторін не зверталася до суду з клопотанням про надання строку для примирення, тобто між подружжям відсутні будь-які намагання спрямовані на відновлення сімейних відносин.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідач у відзиві просить відновити їй дошлюбне прізвище - « ОСОБА_4 ».

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1 211,20 грн. в рахунок відшкодування понесених позивачем та документально підтверджених судових витрат на оплату судового збору.

З огляду на викладене та керуючись статтею 51 Конституції України, статтями 105, 110, 112 СК України, статтями 1-23, 76-81, 89, 95, 258-259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 11.07.2018 Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1220.

Після розірвання шлюбу відновити ОСОБА_2 дошлюбне прізвище - « ОСОБА_4 ».

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) 1 211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору сплаченого за подання позову.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя О. Майстренко