Справа № 350/375/23
Провадження № 22-ц/4808/270/24
Головуючий у 1 інстанції Пулик М. В.
Суддя-доповідач Бойчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Бойчука І.В.,

суддів: Пнівчук О.В., Девляшевського В.А.,

секретаря Гудяк Х.М.,

з участю ОСОБА_1 , адвоката Гандзюк І.Р., представника заявника, представника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою органу опіки і піклування Рожнятівської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , орган опіки та піклування Тисменицької міської ради Івано-Франківської області про заміну опікуна за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 , до якої приєдналася ОСОБА_1 на ухвалу Рожнятівського районного суду від 01 грудня 2023 року під головуванням судді Пулика М.В. у селищі Рожнятів,

в с т а н о в и в:

В березні 2023 року орган опіки і піклування Рожнятівської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області звернувся з заявою до суду першої інстанції про заміну опікуна.

Вимоги заяви обґрунтував тим, що рішенням Тисменицького районного суду було визнано недієздатним ОСОБА_4 та його опікуном призначено ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 до своїх обов`язків відносилась халатно. Декілька разів ОСОБА_4 нею був направлений на лікування у психдиспансери області. У 2015 році перебуваючи в Івано-Франківській психлікарні він познайомився з ОСОБА_5 , жителькою с. Нижній Струтин Калуського району, та з грудня 2015 року вони почали проживати однією сім`ю в її будинку та вести спільне домашнє господарство. В силу обставин які склалися, ОСОБА_4 фізичною працею допомагає громадянам інших населених пунктів району виконуючи різні роботи, які йому під силу, і за таких обставин у 2016 році він познайомився з ОСОБА_2 , який допомагає йому у побуті, надаючи у певній мірі і матеріальну допомогу. ОСОБА_3 з грудня 2015 року відвідувала ОСОБА_4 тільки декілька разів, безпідставно зберігає його паспорт, отримує його пенсію та соціальну допомогу, які використовує у своїх цілях, і лише частку цих коштів передає ОСОБА_4 . На засіданні опікунської ради 16.02.2023 ОСОБА_4 клопотав про звільнення ОСОБА_3 від обов`язків опікуна і призначення опікуном ОСОБА_2 .

Виходячи з наведеного, враховуючи те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 проживають на території однієї Рожнятівської територіальної громади, а також те, що ОСОБА_4 по будь-якій потребі кожен день навідує помешкання ОСОБА_2 , який піклується про нього з метою створення належних умов для реалізації прав, свобод та законних інтересів ОСОБА_4 , слід звільнити ОСОБА_3 від обов`язку опікуна над ОСОБА_4 та призначити опікуном ОСОБА_2 .

Просив суд ухвалити рішення, яким звільнити ОСОБА_3 від обов`язків опікуна та призначити ОСОБА_2 опікуном недієздатного ОСОБА_4 .

Ухвалою Рожнятівського районного суду від 01 грудня 2023 року задоволено частково заяву органу опіки і піклування Рожнятівської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області про заміну опікуна. Звільнено ОСОБА_3 від обов`язків опікуна над недієздатним ОСОБА_4 . Призначено ОСОБА_2 та ОСОБА_1 опікунами недієздатного ОСОБА_4 . Судовий збір віднесено за рахунок держави.

У апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду в частині звільнення ОСОБА_3 від обов`язків опікуна та призначення ОСОБА_2 опікуном ОСОБА_4 , висновки суду не ґрунтуються на доказах, досліджених в судовому засіданні.

Вказує, що ОСОБА_3 зареєстрована та проживаю разом з ОСОБА_4 в с. Липівка, де створила належні умови для його проживання. За її власні кошти було зроблено капітальний ремонт будинку ОСОБА_4 де він має окрему кімнату, в якій крім нього ніхто не проживає.

Вона належним чином виконувала і виконує обов`язки опікуна, дбає про матеріальне забезпечення та захист його прав та стан здоров`я, що підтверджується матеріалами справи.

Її мати, ОСОБА_1 , впродовж 20 років здійснює догляд за ОСОБА_4 , жодних претензій ні від нього, ні від органів опіки та піклування до них не було.

Однак в 2019 році ОСОБА_4 почав відвідувати ОСОБА_5 та час від часу залишався в неї проживати. Цими обставинами скористався ОСОБА_2 , який використовуючи хворобливий стан ОСОБА_4 , пише скарги від його імені на ОСОБА_3 в усі інстанції та налаштовує його вороже відносно родичів.

Після повномасштабного вторгнення росії та оголошення мобілізації ОСОБА_2 вирішив стати опікуном чужої йому людини - ОСОБА_4 , хоча в ухвалі суду вказано, що він товаришує з недієздатним та опікується ним з 2015 року.

Очевидно, що стати опікуном недієздатного ОСОБА_4 ОСОБА_2 спонукало бажання набути підставу звільнення від мобілізації, а не турбота про хворого ОСОБА_4 .

Апелянт вважає, що орган опіки та піклування Рожнятівської селищної ради для реалізації цієї мети Сеничака А.М. звернувся до суду із заявою про заміну опікуна. При цьому не перевірив особу майбутнього опікуна, а ОСОБА_2 не надав документи, необхідні для призначення його опікуном.

ОСОБА_2 , звертаючись із заявою до органу опіки та піклування, додав тільки копію його паспорта. Органу опіки та піклування Рожнятівської селищної ради цього документу було достатньо для висновку про можливість ОСОБА_2 бути опікуном.

Ні орган опіки та піклування, ні ОСОБА_2 не надали доказів суду, що він тривалий час допомагає ОСОБА_4 , навпаки акти обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_4 в с. Нижній Струтин свідчать, що умови проживання незадовільні. Матеріали справи не містять жодного доказу про те, що ОСОБА_2 придбавав для ОСОБА_4 речі побуту, продукти харчування чи ліки. Суд не встановлював в чому ж саме, полягає допомога ОСОБА_2 .

Натомість, ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив, що в господарстві ОСОБА_2 він постійно допомагає, рубає дрова, прибирає, працює безкоштовно, оскільки ОСОБА_2 має бути його опікуном.

ОСОБА_2 надаючи пояснення в судовому засіданні вказав, що ОСОБА_4 працював у нього на будові.

Про використання праці недієздатної особи ОСОБА_2 відомо і органу опіки та піклування, про що зазначено в заяві поданій суду.

Однак, суд на ці обставини взагалі не звернув увагу, не надав оцінку та не з`ясовував мотиви ОСОБА_2 , які спонукали його стати опікуном чужої людини.

Підставою для звільнення від обов`язків опікуна на думку суду, зокрема є та обставина, що ОСОБА_3 проживає окремо і нібито не відвідує ОСОБА_4 в с. Нижній Струтин. Одночасно, суд призначив опікуном недієздатному чужу йому людину - ОСОБА_2 , який до того ж проживає в іншому населеному пункті та не має наміру проживати разом з підопічним в майбутньому, а лишень безоплатно використовувати фізичну працю недієздатного в своєму господарстві. Тому невідомо як покращиться життя та захист прав недієздатної особи із заміною опікуна.

Ухвала Рожнятівського районного суду про звільнення від виконання обов`язків опікуна щодо недієздатного ОСОБА_4 та призначення ОСОБА_2 його опікуном суперечить ст. 63, 64 ЦК України, Правилам опіки та піклування та інтересам недієздатної особи та підлягає скасуванню.

Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині звільнення ОСОБА_3 від обов`язків опікуна та призначення ОСОБА_2 опікуном недієздатного ОСОБА_4 , та постановити в цій частині нову ухвалу, якою відмовити повністю в задоволенні заяви органу опіки та піклування Рожнятівської селищної ради про заміну опікуна недієздатному ОСОБА_4 .

Голова Рожнятівської селищної подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує, що не погоджується з твердженнями апелянта.

Скаржниця стверджує, що належним чином виконувала та виконує свої обов`язки опікуна, дбає про матеріальне забезпечення та захист прав підопічного, про стан його здоров`я. Однак, матеріали справи підтверджують протилежне. Опіка ОСОБА_3 над ОСОБА_4 полягала у видачі належної йому пенсії та доставленні один раз у рік за фактичним місцем проживання підопічного продуктів харчування.

Скаржниця зазначає, що створила для ОСОБА_4 належні умови для його проживання, не зважаючи на те, що ОСОБА_4 впродовж багатьох років не проживає по місцю реєстрації, а опікунка продовжує проживати зі своєю сім`єю у його будинку.

Вважає, що апелянтка вводить суд в оману, стверджуючи, що підопічний інколи залишається проживати за адресою своєї співжительки ОСОБА_5 в с.Нижній Струтин Калуського району.

Факт неналежного ставлення ОСОБА_3 до виконання обов`язків опікуна підтверджується численними зверненнями ОСОБА_4 у різні інстанції упродовж кількох останніх років щодо неналежного виконання опікуном своїх обов`язків.

Зловживання опікуном своїми правами стало наслідком безпідставного утримання ОСОБА_4 впродовж 2019 року в обласній психіатричній лікарні.

Виключно завдяки втручанню Уповноваженого Верховної ради України з прав людини ОСОБА_4 було виписано з лікарні. На той момент ОСОБА_4 потребував коштів, які продовжувала отримувати опікун.

Представник органу опіки та піклування Тисменицької міської ради під час судового засідання підтвердив факти неналежного виконання своїх обов`язків щодо підопічного, що відображено в листі, та повідомив, що ОСОБА_3 не подавала звіту про свою діяльність за 2022 рік щодо захисту прав та інтересів підопічного, що є порушенням п. 4.11 Правил опіки і піклування.

ОСОБА_3 не надала жодних доказів, які б спростували вищезазначені факти.

ОСОБА_3 сама зазначала, що переважну більшість 2023 року перебувала на роботі за межами України. Таким чином і у 2023 році жодного догляду з її сторони за підопічним не було.

Вищезазначене вказує на те, що між опікуном та підопічним склались вкрай негативні, ворожі відносини.

Безпідставним є твердження апелянта про те, що орган опіки і піклування прийняв рішення про доцільність призначення опікуном над ОСОБА_4 . ОСОБА_2 виключно на підставі заяви та копії паспорта останнього.

У матеріалах справи містяться належні документи на підставі яких органом опіки і піклування прийнято зазначене рішення.

ОСОБА_4 , проживаючи на території громади, часто своєю фізичною працею допомагає жителям с.Нижній Струтинь смт. Рожнятів і цим заробляє собі на проживання.

Жодним чинним нормативним документом не заборонено недієздатній особі розпоряджатись своїм часом та своїм вмінням.

Скаржниця вводить суд в оману стверджуючи, що ОСОБА_2 не допомагає ОСОБА_4 , а використовує його працю як безоплатну робочу силу.

Судом з`ясовано, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 знайомі з 2016 року. ОСОБА_4 щоденно навідується до ОСОБА_2 та отримує від нього як фінансову допомогу так і продукти, ліки.

ОСОБА_4 пояснював суду, що своєю допомогою по господарству ОСОБА_2 , він хоче віддячити останньому за його турботу та вважає його свої другом.

Просить відмовити у задоволені апеляційної скарги, а судове рішення залишити без змін.

ОСОБА_1 та її представник адвокат Гандзюк І.Р., яка також представляє інтереси ОСОБА_3 , апеляційну скаргу підтримали з мотивів, наведених у ній.

Представник заявника ОСОБА_6 і представник ОСОБА_2 адвокат Ошуст С.Є. вимоги апеляційної скарги заперечили, покликаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції.

Представник органу опіки та піклування Тисменицької міської ради Івано-Франківської області та ОСОБА_4 в засідання апеляційного суду не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про день, час і місце слухання справи.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив про розгляд справи за їхньої відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , адвоката Гандзюк І.Р., представника заявника, представника ОСОБА_2 адвоката Ошуста С.Є.,перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з таких підстав.

Встановлено, що рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 10.11.2017 опікуном недієздатного ОСОБА_4 призначено ОСОБА_3 (а.с.6).

ОСОБА_4 неодноразово звертався з вимогою про заміну опікуна (а.с.88-136).

Факт неналежного ставлення ОСОБА_3 до обов`язків опікуна був встановлений Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини, та зроблено висновок, що органом опіки та піклування не здійснюється контроль за виконанням опікуном своїх обов`язків (а.с.38).

Опікунською радою Рожнятівської селищної ради при розгляді питання щодо надання висновку про звільнення опікуна ОСОБА_4 , а саме ОСОБА_3 , вирішено призначити опікуном недієздатного ОСОБА_4 жителя селища Рожнятів ОСОБА_2 (а.с.11).

Висновком опікунської ради, що затверджений рішенням виконавчого комітету Тисменицької міської ради від 18 жовтня 2023 року вирішено за доцільне призначити ОСОБА_1 опікуном над її братом ОСОБА_4 (а.с.162-163).

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно положень ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку на фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до ст. 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

Згідно з ч. 1 ст. 75 ЦК України, суд, якщо він призначив опікуна чи піклувальника, або орган опіки та піклування за заявою особи звільняє її від повноважень опікуна або піклувальника. Ця заява розглядається судом або органом опіки та піклування протягом одного місяця. Особа виконує повноваження опікуна або піклувальника до винесення рішення про звільнення її від повноважень опікуна або піклувальника чи до закінчення місячного строку від дня подання заяви, якщо вона не була розглянута протягом цього строку.

Питання щодо встановлення опіки і піклування також регулюються Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України №34/166/131/88 від 26.05.1999, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.06.1999 за №387/3680 та Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затверджених постановою КМУ від 24.09.2008 №866.

Відповідно до п. 1.2 цих правил опіка є особливою формою державної турботи про повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їхніх прав та інтересів. Значення опіки полягає в забезпеченні особистих немайнових і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Опіка встановлюється для здійснення замість особи в її інтересах цивільних прав та виконання цивільних обов`язків її представниками.

Відповідно до пункту 3.1 вказаних правил для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник. При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб.

Призначення опікуна (додаткового опікуна) недієздатній особі на думку суду переслідує перш за все найважливішу ціль - не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві.

Відповідно до пункту 5.2 зазначених Правил органи опіки та піклування за своєю ініціативою, за клопотанням підопічних, державних або громадських організацій, а також згідно з обґрунтованими заявами будь-яких осіб можуть звільнити опікуна або піклувальника від виконання покладених на нього обов`язків, якщо встановлять, що опікун чи піклувальник не відповідає своєму призначенню або належним чином не виконує своїх обов`язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 300 ЦПК України суд за заявою органу опіки і піклування чи особи, призначеної піклувальником або опікуном, у місячний строк звільняє її від повноважень піклувальника або опікуна і призначає за поданням органу опіки і піклування іншу особу, про що постановляє ухвалу.

Задовольняючи частково заяву органу опіки і піклування Рожнятівської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області про заміну опікуна, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимоги щодо звільнення ОСОБА_3 від обов`язків опікуна над недієздатним ОСОБА_4 , оскільки вона належним чином не виконує обов`язки опікуна. Вирішуючи вимогу про призначення опікунів ОСОБА_4 суд врахував, що намір бути опікуном для ОСОБА_4 виявили ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , оскільки такі якнайкраще забезпечать його інтереси.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційного суду та вважає його законним та обґрунтованим.

Доводи апелянтів про те, що вона належним чином виконувала і виконую обов`язки опікуна, дбає про матеріальне забезпечення та захист прав та стан здоров`я ОСОБА_4 , є необґрунтованими.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_3 не здійснює належного догляду за підопічним ОСОБА_4 , натомість постійний догляд за ним здійснює ОСОБА_2

Опікунською радою Рожнятівської селищної ради при розгляді питання щодо надання висновку про звільнення опікуна ОСОБА_4 , а саме ОСОБА_3 , та призначення опікуном недієздатного ОСОБА_4 - ОСОБА_2 у висновку зазначено, що житлово-побутові умови проживання недієздатного погані. Зі слів ОСОБА_4 та його співмешканки ОСОБА_5 , законна опікунка ОСОБА_3 не здійснює належного догляду, відповідно ОСОБА_4 , сам просив замінити опікуна на ОСОБА_2 .

Представник органу опіки та піклування Тисменецької міської ради також підтвердив факт неналежного виконання ОСОБА_3 своїх обов`язків щодо недієздатного ОСОБА_4 . ОСОБА_3 не надано жодних доказів, які б спростували вищезазначені факти.

В свою чергу ОСОБА_3 сама зазначала, що більшість часу перебувала на роботі за межами України. При цьому, слід також враховувати віддаленість фактичного місця проживання ОСОБА_3 та недієздатного ОСОБА_4 .

Посилання апелянтки, що стати опікуном недієздатного ОСОБА_4 , ОСОБА_2 спонукало бажання набути підставу звільнення від мобілізації, а не турбота про хворого ОСОБА_4 , є необґрунтованими.

Необхідність та доцільність призначення ОСОБА_7 опікуном недієздатного пов`язується з тим, що як і сам ОСОБА_4 так і представник заявника Рожнятівської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області вказували, що ОСОБА_2 протягом тривалого часу допомагає ОСОБА_4 , піклується про стан його здоров`я, а також матеріально підтримує, має позитивний вплив на нього, має виключно позитивні характеризуючі дані та користується авторитетом. Враховуючи такі обставини, ОСОБА_2 за висновком заявника відповідає вимогам, щоб бути опікуном ОСОБА_4 .

Доводи апелянтів про те, що ОСОБА_2 використовує ОСОБА_4 як безоплатну робочу силу для допомоги в господарстві не заслуговують на увагу, оскільки сам ОСОБА_4 підтверджував те, що в господарстві ОСОБА_2 він добровільно йому допомагає, оскільки ОСОБА_2 має бути його опікуном.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги, що орган опіки та піклування Рожнятівської селищної ради звернувся до суду із заявою про заміну опікуна, не перевіривши особу майбутнього опікуна, а ОСОБА_2 не надав документи, необхідні для призначення особи опікуном є необґрунтовані. У матеріалах справи містяться належні докази, на підставі яких органом опіки і піклування прийнято таке рішення.

Оскільки недієздатний ОСОБА_4 фактично проживає у населеному пункті, який дуже віддалений від належного йому на праві власності будинку, у якому він зареєстрований, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що призначення йому двох опікунів буде якнайкраще відповідати його інтересам та більш повно сприятиме захисту його законних прав. З такими доводами погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновки суду першої інстанції, та не містять підстав для скасування або зміни судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвала суду в частині призначення ОСОБА_1 опікунами недієздатного ОСОБА_4 сторонами не оскаржується, а тому в силу ч. 1 ст. 367 ЦПК України в цій частині апеляційним судом не переглядається.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів приходить до переконання, що оскаржувана ухвала відповідає вимогам матеріального і процесуального права, тому її слід залишити в силі.

Керуючись ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 , до якої приєдналася ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Рожнятівського районного суду від 01 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 01 березня 2024 року.

Суддя-доповідач: І.В. Бойчук

Судді: О.В. Пнівчук

В.А. Девляшевський