Провадження № 2-з/522/298/24
У Х В А Л А

02 вересня 2024 року Суддя Приморського районного суду міста Одеси Ковтун Ю.І., дослідивши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Тищенка Станіслава Юрійовича про забезпечення позову до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду міста Одеси надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Тищенка С.Ю. про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить: накласти арешт та заборонити відчуження, заборонити проведення ремонтних робіт та реконструкції наступного нерухомого майна: горище, загальною площею 164,6 кв.м., що розташоване по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви заявник зазначає, що згідно рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01.08.2019 по справі №522/15260/15-ц та постанови Одеського апеляційного суду від 14.12.2020 встановлено незаконність правовстановлюючих документів на горище, скасоване свідоцтво про право власності на горище, загальною площею 164,6 кв.м., що розташоване по АДРЕСА_1 , визнано недійсним договір купівлі продажу від 06.05.2015 та скасовано державну реєстрацію. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2022 року по справі №522/25303/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третіх осіб, Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про визнання договору недійсним ухвалено рішення, яким позов залишено без задоволення та було знято арешт з нерухомого майна. Постановою Одеського апеляційного суду рішення Приморського районного суду м. Одеси по справі №522/25303/21 від 28 жовтня 2022 року скасовано у зв`язку з незалученням співвідповідача - ОСОБА_3 ОСОБА_1 має намір звернутися з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з наступними вимогами: визнати недійсним договір купівлі-продажу між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 нежитлового приміщення серія та номер договору 3211, виданий 12.10.2021 посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Р.В., горища, загальною площею 164,6 кв.м., що розташоване по АДРЕСА_1 (номер запису про право власності 44447935), реєстраційний номер об`єкта нерухомості 01; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 609171173 від 12.10.2021 із внесенням до Державного реєстру прав власності запису про скасування державної реєстрації прав на ім`я ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення серія та номер договору 3211, виданий 12.10.2021 посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Р.В., горища, загальною площею 164,6 кв.м., що розташоване по АДРЕСА_1 (номер запису про право власності 44447935), реєстраційний номер об`єкта нерухомості 01. Зазначив, що у зв`язку з тим, що майбутні відповідачі/боржники, знову переоформлять спірне майно, навмисно укладуть договори іпотеки або залогу, здійснять відчуження спірного майна на користь іншим особам, що в подальшому зробить неможливим виконання судового рішення, тому, через вказані обставини виникає необхідність забезпечити майбутню позовну заяву.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до п. 4 постанови Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Під час оцінки такої співмірності необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні бути реалізовані лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Інструмент забезпечення позову насамперед призначений бути заходом проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник (позивач), та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення другою стороною дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад реалізація майна чи попередні дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, у разі подання заяви про забезпечення позову не достатньо посилатись на диспозицію відповідної норми процесуального права. Заява повинна бути мотивована, а її доводи - підтверджені.

При цьому, подана заява про забезпечення позову не містить доказів, існування обставин, які унеможливлять виконання рішення суду, в разі не вжиття вказаних в заяві видів забезпечення позову. Зокрема, заява не містить обґрунтування ризиків здійснення майбутніми відповідачами будь-яких дій направлених на відчуження горища, загальною площею 164,6 кв.м., що розташоване по АДРЕСА_1 .

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20).

Заявником достатнього обґрунтованого припущення наведено не було.

Ненадання належних та допустимих доказів того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а лише посилання на це в заяві, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви про забезпечення позову.

Зазначена правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року по справі № 755/9322/20.

Враховуючи вищевикладене, а також принципи здійснення цивільного судочинства, суд дійшов висновку, що заява недостатньо обґрунтована, підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду не вбачаються, відтак заява про забезпечення позову до подання позовної заявине підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.149-154, 260, 261, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Тищенка Станіслава Юрійовича про забезпечення позову до подання позовної заяви, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Юлія КОВТУН