Справа № 237/4167/24
Провадження № 2/237/894/24
Мар`їнський районний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Ліпчанського С.М.,
при секретарі Бахтіяровій Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини.
Позивач зазначає, що перебував у шлюбі з відповідачкою до вересня 2024 року. Від цього шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане 17 січня 2017 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 139.
Позивач стверджує, що під час подружнього життя відповідачка стала вести розгульний спосіб життя, інколи йшла з дому і не поверталась 2-3 дні, в цей час дитина була з батьком.
З початком повномасштабного вторгнення рф в Україну відповідачка все більше стала віддалятися від сім`ї, її зовсім не цікавив ані чоловік, ані дитина, яка сумувала і хотіла маминої уваги і турботи. Все частіше відповідачка зникала з дому.
Так після чергового скандалу на початку 2023 року відповідачка пішла з дому, сказавши, що до родичів, їй треба побути на самоті і все осмислити. Але, як з`ясувалось пізніше, відповідачка має нову сім`ю і повертатись до дитини не збирається.
Після фактичного припинення сімейних відносин дитина, залишилась на утриманні позивача, який працює та має стабільний та достатньо високий заробіток. Дитина тяжко сприйняла від`їзд матері, потребує психологічної підтримки. Відповідачка не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, не цікавиться його навчанням, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, дуже рідко телефонує й лише на пару хвилин; син займається плаванням, але відповідачка його в цьому не підтримує й не цікавиться; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання освіти, не заперечує проти того, аби син мешкав разом з батьком, так як у неї відсутній час для виховання.
ОСОБА_2 протягом останніх пів року майже не телефонує, не кажучи вже про те аби зустрітися та поспілкуватися з дитиною, стверджує що у неї немає вільного часу.
Позивач проживає у власному житлі. Має стабільний та високий заробіток. Хоче дати дитині освіту і добробут. Дитині подобається жити з батьком.
Тому позивач змушений звернутись до суду, щоб визначити місце проживання малолітньої дитини.
Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у встановлений законодавством строк та порядок, надав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином у встановлений законодавством строк та порядок, надала до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, з позовними вимогами згодна.
У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення.
Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст. 160, 161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року №16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України», вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання.
Статтею 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Малолітня дитина не повинна, крім виняткових обставин, відокремлюватися від матері. Суспільство і органи влади повинні забезпечити необхідний догляд за дітьми, які залишилися без піклування сім`ї або без адекватних засобів підтримки.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї з моменту народження.
На підставі ст. 3,76,79,80,175,184 ЦПК, ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», статей 160, 161 СК України, відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року №16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України»,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 визначення місця проживання малолітньої дитини задовольнити у повному обсязі.
Визначити місце проживання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 видане 17 січня 2017 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 139, залишивши його на повному утриманні та вихованні з батьком: ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Київським МВР ВХМУ УМВС України в Харківській обл., 17.06.1996 року, РНОКПП: НОМЕР_3 .
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий Золочівським РВ УМВС України в Харківській обл., 28.03.2006 р., адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , відносно неповнолітнього сина -ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 видане17 січня 2017 року, Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №139.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів.
Суддя С. М. Ліпчанський
Дата документу 04.11.24 року