ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року

м. Черкаси

Справа № 711/1198/22
Провадження № 22-ц/821/1344/24
Категорія: 305000000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Василенко Л.І., Новікова О.М.

за участю секретаря: Мунтян К.С.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Другий відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ), Державне підприємство «Сетам» Міністерства юстиції України

представник відповідача: ОСОБА_2 адвокат Нестеренко Олег Федорович,

представник Другого відділу ДВС у місті Черкаси Бельтюкова Валерія Олексіївна

представник ОСОБА_3 : адвокат Прядка Віталій Михайлович

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційні скарги Другого відділу Державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та представника ОСОБА_3 адвоката Прядки Віталія Михайловича на рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 27 червня 2024 року (ухваленого під головуванням судді Кондрацької Н.М. в приміщенні Придніпровського районного суду м.Черкаси; повний текст судового рішення складено 07 липня 2024 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ), Державного підприємства «Сетам» Міністерства юстиції України про визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсним та скасування протоколу проведення електронних торгів та визнання недійсним та скасування акта про проведені електронні торги,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

21 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ), ДП «Сетам» Міністерства юстиції України про визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсним та скасування протоколу проведення електронних торгів та визнання недійсним та скасування акта про проведені електронні торги.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що постановою старшого державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби м.Черкаси головного територіального управління юстиції в Черкаській області Герасименко М. В. від 08.02.2018 року відкрито виконавче провадження №55744008 згідно виконавчого листа від 29.01.2018 року №711/8696/15-ц щодо примусового виконання рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 05.10.2017 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь стягувача ОСОБА_3 боргу в сумі 554 257,62 гривень.

Постановою державного виконавця Герасименко М.В. від 08.02.2018 року накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_2 , а постановою від 13.04.2018 року накладено арешт на гараж боржника ОСОБА_2 .

Згідно висновку про вартість майна від 08.11.2021 року, вартість гаража становить 32 800 гривень. Придніпровським відділом державної виконавчої служби у м.Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) до Державного підприємства «СЕТАМ» Міністерства юстиції України направлено заявку на формування лоту по продажу на електронних торгах гаража.

20.01.2022 року в строк з 09 год. до 18 год. організатором торгів - ДП «СЕТАМ», через систему електронних торгів арештованого майна проведено електронні торги з реалізації лоту N9506082, сформованого на підставі вищезазначеної заявки Придніпровського ВДВС, переможцем яких став ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який придбав гараж за ціною 56 600,0 гривень.

Ця обставина підтверджується протоколом ДП «СЕТАМ» від 20.01.2022 року №566972 про проведення електронних торгів по лоту №506082.

На підставі вищезазначеного протоколу про проведення електронних торгів Придніпровським ВДВС складений та затверджений Акт від 27.01.2022 року про проведені електронні торги.

Супровідним листом Придніпровського ВДВС від 01.02.2022 року №4678 Акт від 27.01.2022 року про проведені електронні торги направлений ОСОБА_2 , 04.02.2022 року поданий у відділення поштового зв`язку і 05.02.2022 року отриманий ОСОБА_2 .

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступного дня тобто 06.02.2022 року, дізналася про продаж гаража ДП «Сетам» на електронних торгах.

ОСОБА_1 вважає незаконними і недійсними названі вище електронні торги, які оформлені протоколом від 20.01.2022 року №566972 про проведення електронних торгів, цей протокол про проведення електронних торгів, акт від 27.01.2022 року про проведені електронні торги з таких підстав.

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 уклали шлюб 10 листопада 1990 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №22760.

Ця обставина підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 10.11.1990 року серія ІІ-ЕЛ N5311512, що видано відділом ЗАГСу Чернігівського міськвиконкому.

10 січня 2014 року ОСОБА_2 на прилюдних торгах набув право власності на гараж, який раніше належав ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_2 , що видане виконкомом Черкаської міської рада 02.11.2009 року, право власності зареєстровано КП «ЧООБТІ» в книзі №8, номер запису 4. Ця обставина підтверджується свідоцтвом від 11 січня 2014 року, посвідченим ОСОБА_6 , приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу, реєстр №9.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.01. 2014 року серії ЕАМ №309932, індексний номер витягу 15993518, до сформований ОСОБА_6 , приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу, ОСОБА_2 є власником гаража, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01.

Отже, гараж набутий ОСОБА_2 за час шлюбу є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частки позивача ОСОБА_1 і відповідача ОСОБА_2 в майні - гаражі, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, є рівними і становлять (одна друга) кожного із подружжя.

Отже, на електронних торгах ДП «Сетам» продана частка позивача ОСОБА_1 в розмірі гаража без її на те згоди, вільного волевиявлення, яке має відповідати її внутрішній волі.

Відтак, державний виконавець ОСОБА_7 , Придніпровський ВДВС і ДП «Сетам» не визначили правовий статус нерухомого майна Гаража, внаслідок цього позивач ОСОБА_1 протиправно позбавлена права власності на частку в розмірі гаража.

Враховуючи наведене вище, позивачка просить суд:

- визнати недійсними електронні торги, проведені Державним підприємством «СЕТАМ» 20 січня 2022 року з реалізації лоту №506082 об`єкту нерухомого майна - гаража № НОМЕР_3 , загальною площею 25,5 м2, місцезнаходження: АДРЕСА_1 гаражно-будівельний кооператив «Хімік-1», Придніпровський район м.Черкаси;

- визнати недійсним та скасувати протокол від 20.01.2022 року №566972 про проведення електронних торгів лоту №506082, який сформований Державним підприємством «СЕТАМ»;

- визнати недійсним та скасувати Акт від 27.01.2022 року про проведені електронні торги, що затверджений Придніпровським відділом державної виконавчої служби у м.Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 27 червня 2024 року позовні вимоги задоволено.

Визнано недійсними електронні торги, проведені Державним підприємством «Сетам» 20 січня 2022 року з реалізації лоту № 506082 об`єкту нерухомого майна гаража № НОМЕР_3 , загальною площею 25,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , гаражно будівельний кооператив «Хімік-1».

Визнано недійсним та скасовано протокол від 20.01.2022 № 566972 про проведення електронних торгів по лоту № 506082, який сформовано Державним підприємством «Сетам».

Визнано недійсним та скасовано Акт від 27.01.2022 про проведені електронні торги, затверджений Придніпровським відділом державної виконавчої служби в м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ).

Рішення суду мотивовано тим, що у даній справі об`єктом захисту виступає порушене право позивачки, пов`язане з позбавленням її, як володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково у зв`язку з реалізацією на електронних торгах гаражу, право на 1/2 частку у майні якої належить не боржнику, а позивачці ОСОБА_1 , згоди на реалізацію якого вона не надавала.

Відтак, мало місце порушення цивільного права позивачки, правочин укладений з порушенням норм ЦК України, а відтак позовні вимоги підлягають до задоволення.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг

В апеляційній скарзі, поданій 12 липня 2024 року, Другий відділ Державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вважаючи, що оскаржуване рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з недотриманням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, при неповному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, просив його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга зокрема мотивована тим, що оскільки у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виник солідарний обов`язок із виконання заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 жовтня 2016 року у цивільній справі №711/8696/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суми боргу за договором позики від 08 лютого 2013 року, 3 % річних та інфляційних втрат, то у виконавця була відсутня потреба для визначення частки кожного із боржників у майні, яке належить їм на праві спільної сумісної власності. Доказів того, що договір позики від 08 лютого 2013 року укладено не в інтересах сім`ї, матеріали справи не містять.

Крім того, наявні в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записи про обтяження нерухомого майна ОСОБА_2 № 9714785, №9715476 від 19.05.2015 року, внесені на підставі ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.05.2015 року у справі № 711/3546/15-ц та запис №8619679 від 15.02.2015 року, що внесений на підставі ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.01.2015 року у справі №711/17500/14-ц не застосовуються, оскільки за приписами ч. 6 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову у вказаних справах діяли до набрання рішеннями законної сили.

17 липня 2024 року до Черкаського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга представника ОСОБА_3 - адвоката Прядки В.М., в якій останній, вважаючи рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 27 червня 2024 року незаконним та таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що дана справа розглянута за неналежного суб`єктного складу. Зокрема, позивачка, визначивши відповідачами ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , не обґрунтувала яким чином вказані особи порушили її право. Вказує, що жодна з цих осіб не вчинили жодних порушень щодо процедури проведення електронних торгів, натомість позивачка оскаржує саме таку процедуру.

Також вказує, що організатор торгів ДП «СЕТАМ» не здійснює перевірку заявки на відповідність вимогам законодавства. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до системи, а також за достовірність інформації, вказаної у заявці відповідають посадові особи відділу ДВС.

Разом з тим, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів мають самостійний спосіб оскарження, передбачений Законом України «Про виконавче провадження» й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Доводи позовної заяви фактично зводяться до незгоди з діями державного виконавця перед подачею майна на реалізацію.

Посилаючись на правові позиції Верховного Суду щодо ефективного способу захисту порушеного права, скаржник вказує, що оскільки торги є правочином, то вимоги про визнання недійсними торгів та протоколу електронного аукціону не є належним та ефективним способом захисту.

Крім того, скаржник стверджує, що на момент проведення торгів та подачі позову до суду, судового рішення чи нотаріального договору про поділ майна подружжя ОСОБА_10 матеріали справи не містили. А відтак, у позивача відсутні будь-які права на гараж, оскільки вказана нерухомість вибула з володіння її чоловіка ОСОБА_2 внаслідок виконавчих дій та зареєстрована на праві власності за ОСОБА_4 , який є законним набувачем даного майна.

Відзив на апеляційні скарги

У відзивах на апеляційні скарги, які надійшли до Черкаського апеляційного суду 07 серпня 2024 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вважають що ухвалене рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 27 червня 2024 року є законним, обґрунтованим, а тому просять апеляційні скарги Другого відділу Державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та представника ОСОБА_3 - адвоката Прядки В.М. залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Фактичні обставини справи

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у шлюбі з 10.11.1990 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 .

Відповідно до нотаріально посвідченого Свідоцтва від 11.01.2014 ОСОБА_2 належить гараж № НОМЕР_3 загальною площею 25,5 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , гаражно будівельний кооператив» Хімік-1». Право власності на даний об`єкт ОСОБА_2 набув на підставі акту про проведення прилюдних торгів, затвердженого начальником Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управляння юстиції Павленко В.А. 10.01.2014.

Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 жовтня 2016 року в цивільній справі № 711/8696/15-ц, що набрало законної сили, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму боргу за договором позики від 08 лютого 2013 року в розмірі 498 200,00 грн, 3 % річних у розмірі 15 478,32 грн, інфляційні витрат у розмірі 35 404,30 грн, судові витрати у розмірі 100,00 грн, витрат пов`язаних з наданням позивачу платних юридичних послуг в розмірі 3 375,00 грн, а усього 554 257,62 грн.

На виконанні Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) перебуває виконавче провадження № 55744008 з виконання виконавчого листа № 711/8696/15-ц виданого 29.01.2018 року Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 552 457,62 грн.

Відповідно до постанови 12.04.2018 державним виконавцем винесена постанова про опис та арешт майна боржника, гараж № НОМЕР_3 , а/к «Хіміків-1» за адресою АДРЕСА_2 та встановлена заборона на його відчуження. Копія постанови про опис та арешт майна боржника направлена ОСОБА_2 17.04.2018 року за вих. № 12520.

Окрім цього, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна гаража наявна інформація про державну реєстрацію обтяжень: номер запису про обтяження 9714785, 19.05.2015, підстава для державної реєстрації ухвала суду, справа №711/3546/15-ц, видана 12.05.2015 року Придніпровським районним судом м.Черкаси. Вид обтяження - арешт нерухомого майна, номер запису про обтяження 9715476, 19.05.2015 року, підстава для державної реєстрації ухвала суду, справа №711/3546/15-ц, видана 12.05.2015 Придніпровським районним судом м.Черкаси. Вид обтяження - заборона на нерухоме майно, номер запису про обтяження 8619679, 5.02.2015 року, підстава для державної реєстрації ухвала суду, справа №712/17500/14-ц, видана 16.01.2015 року Соснівським районним судом м.Черкаси. Вид обтяження - заборона та нерухоме майно.

На момент розгляду даної справи указані вище обтяження не скасовані у встановленому законом порядку.

ДП «СЕТАМ» 20.01.2022 проведено електронні торги з реалізації нежитлового приміщення гаражу, загальною площею 25.5. м.кв., що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 .

У ході проведення торгів, згідно протоколу проведення електронних торгів № 566972 20.01.2022, реєстраційний номер лоту 506082, приймало участь 5 учасника (учасник № 2, 14, 10, 17 та 3). Від учасника торгів № 17 ОСОБА_4 надійшла цінова пропозиція (особлива ставка) 56600 грн., яка була найвищою. В зв`язку з цим, ОСОБА_4 , визнано переможцем торгів.

Державним виконавцем 27.01.2022 видано акт про проведення електронних торгів, який було направлено боржнику з супровідним листом від 01.02.2022 за вихідним № 4678.

Рішенням Придніпровського районного суду міста Черкаси від 23.01.2023 (справа 711/8167/21) визнано за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ) право власності на 1/2 частину гаража № НОМЕР_3 в гаражно-будівельному кооперативі «Хімік-1», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 25,5кв.м.

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

З огляду на правову природу процедури реалізації майна на торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця учасника торгів, ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.

Наведене узгоджується з правилами частини четвертої статті 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні правила про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Тож правова природа продажу майна з публічних (електронних) торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі приписів цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо дотримання визначених правил про процедуру, порядок проведення торгів.

За усталеною практикою суду касаційної інстанції, для визнання судом електронних торгів недійсними обов`язковими умовами є наявність підстав для визнання торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи вплинули ці порушення на результати торгів та чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

Отже, проведення електронних торгів з порушенням вимог законодавства є підставою для визнання таких торгів недійсними винятково за умови доведення порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, та у разі, якщо такі порушення вплинули на результати торгів.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

У справі, що переглядається, підставою позову ОСОБА_1 визначила те, що торги відбулися з порушенням вимог законодавства, оскільки спірне майно є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, а на електронних торгах ДП «Сетам» продана частка позивача ОСОБА_1 в розмірі гаража без її на те згоди, внаслідок чого позивач ОСОБА_1 протиправно позбавлена права власності на частку в розмірі гаража.

Відповідно до статті 41 Конституції України та частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно частини першої статті 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Таким чином, непорушність права власності є беззаперечною.

Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено у статтях 316, 317, 319 ЦК України, аналіз яких свідчить, що право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном. Забезпечуючи всім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб.

За загальним правилом, власник самостійно користується, володіє та розпоряджається своїм майном.

Володіння та розпорядження об`єктом спільної власності (часткової чи сумісної) має свої особливості.

Відповідно до частини першої статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

У статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18) підтверджено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.

У частині першій статті 68 СК України закріплено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Відповідно до статті 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Суди встановили, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у шлюбі з 10.11.1990 року, в період якого, у 2014 році, був придбаний спірний гараж.

Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 жовтня 2016 року в цивільній справі № 711/8696/15-ц, що набрало законної сили, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму боргу за договором позики від 08 лютого 2013 року в розмірі 498 200,00 грн, 3 % річних у розмірі 15 478,32 грн, інфляційні витрат у розмірі 35 404,30 грн, судові витрати у розмірі 100,00 грн, витрат пов`язаних з наданням позивачу платних юридичних послуг в розмірі З 375,00 грн, а усього 554 257,62 грн.

На виконанні Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) перебуває виконавче провадження № 55744008 з виконання виконавчого листа № 711/8696/15-ц виданого 29.01.2018 року Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 552 457,62 грн.

У подальшому, в межах виконавчого провадження з прилюдних торгів здійснено продаж вказаного гаража ОСОБА_4 .

Задовольняючи позов, суд першої інстанції правильно виходив з того, що гараж, придбаний ОСОБА_2 10 січня 2014 року, тобто у шлюбі з ОСОБА_1 .

Хоча даний гараж було зареєстровано лише на ОСОБА_2 , факт реєстрації спірного нерухомого майна на ім`я одного з подружжя не означає, що воно належить лише цій особі. Майно в цьому разі є спільною сумісною власністю подружжя та належить чоловікові та дружині в рівних частках з моменту його придбання. За таких обставин, відчуження належної позивачці частки в гаражі на публічних торгах без її згоди порушує її право як співвласника цього майна на вільне користування і розпорядження ним, що є неприпустимим.

Крім того, особливістю справи, що переглядається, є те, що ОСОБА_1 в установлений законом спосіб визнала за собою право власності на гаража № НОМЕР_3 в гаражно-будівельному кооперативі «Хімік-1», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 25,5кв.м., що встановлено рішенням Придніпровського районного суду міста Черкаси від 23.01.2023 (справа 711/8167/21).Постановою від 05 травня 2023 року Черкаський апеляційний суд залишив без змін рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 23.01.2023 року.

Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини шостої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Згідно частини третьої статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Виконавець перед вирішенням питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника повинен з`ясувати питання, чи не володіє він даним нерухомим майном спільно з іншими особами, після чого вирішувати питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Державний виконавець ОСОБА_7 тільки пересвідчився в тому, що гараж зареєстровано на боржника і не з`ясував його сімейний стан та не встановив, чи придбаний гараж в період шлюбу.

Ураховуючи, що гараж є спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , як такий, що придбаний ними у період шлюбу, відчуження належної позивачці частки гаража на електронних торгах без її згоди, є порушенням прав позивача як співвласника вказаного майна.

Апеляційний суд вважає, що в разі встановлення такої обставини, як реалізація майна без згоди співвласника, який не є боржником у виконавчому провадженні, такі торги є несправедливими та не можуть створити для його учасників правомірні наслідки.

Тож оскільки оспорювані торги відбулися з порушенням правил їх проведення і є несправедливими, а позивачка довела, що ці порушення вплинули на її права, оскільки вона є співвласником згаданого гаражу, який реалізовано на торгах без її згоди, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

Таким чином, доводи апеляційних скарг про те, що внаслідок реалізації спірного гаражу не були порушені права ОСОБА_1 , є необґрунтованими.

Посилання Другого відділу ДВС в апеляційній скарзі на факт солідарного обов`язку у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з виконання заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 жовтня 2016 року у цивільній справі №711/8696/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суми боргу за договором позики від 08 лютого 2013 року, 3 % річних та інфляційних витрат є безпідставними, оскільки доказів укладення договору позики від 08 лютого 2013 року в інтересах сім`ї, суду не надано.

Крім того, з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики від 08 лютого 2013 року ОСОБА_3 до суду не звертався.

Відтак, відсутні підстави стверджувати про солідарний обов`язок ОСОБА_1 з виконання договору позики від 08 лютого 2013 року.

Також, колегія суддів відхиляє, як такі, що не знайшли свого об`єктивного підтвердження за результатами перегляду судового рішення, доводи представника ОСОБА_3 про те, що справу розглянуто за неналежного суб`єктного складу.

Так позивачка в якості відповідачів у справі визначила ОСОБА_3 (стягувача у виконавчому провадженні), ОСОБА_2 (боржника у виконавчому провадженні), ОСОБА_9 (переможець торгів з реалізації спірного гаража), Другий відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) (особа, уповноважена на звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна), Державне підприємство «Сетам» Міністерства юстиції України (організатор проведення торгів).

Оскільки всі вищезгадані особи в тій чи іншій мірі мають безпосереднє відношення до процедури організації, проведення торгів та реалізації майна, внаслідок яких порушено права позивачки, то, на переконання судової колегії, розгляд справи відбувся за належного суб`єктного складу.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявників та їх відображення у судовому рішенні, питання вмотивованості висновків суду, апеляційний суд виходить з того, що у справі, що розглядається, сторонам надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені в апеляційних скаргах, не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційних скаргах.

Відповідно до ч. 13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін, питання про розподіл судових витрат не вирішується.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги Другого відділу Державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та представника ОСОБА_3 адвоката Прядки Віталія Михайловича залишити без задоволення.

Рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 27 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ), Державного підприємства «Сетам» Міністерства юстиції України про визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсним та скасування протоколу проведення електронних торгів та визнання недійсним та скасування акта про проведені електронні торги залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді О.М. Новіков

Л.І. Василенко

(повний текст постанови суду виготовлено 18 листопада 2024 року)