Справа № 209/1704/24
Провадження № 2/209/829/24
РІШЕННЯ

Іменем України

16 серпня 2024 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Багбая Є.Д.

за участі секретаря Полухіної Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про визнання недійним положення кредитного договору

ВСТАНОВИВ:

АТ «Сенс Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що 24.10.2019 між ОСОБА_1 та АТ «Альфа Банк» укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631284402 (кредитний договір), відповідно до умов якого Банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Умовами кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов договору, останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед банком протягом 30 календарних днів з дня отримання від Банку інформації. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 312078,82 грн. 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором 631284402 у розмірі 312078,82 гривень; судовий збір.

05 квітня 2024 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження.

07 травня 2024 року ухвалою суду прийнято зустрічну позовну заяву по справі, вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено справу у підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 18 липня 2024 року закрито підготовче провадження та призначення справу до судового розгляду по суті.

23 квітня 2024 року до суду від представника ОСОБА_1 адвоката Крамаренко Г.М. . надійшов відзив на позовну заяву /а.с.53-57/, згідно якого зазначають, що із позовної заяви, а також доказів, які додані до неї не вбачається, що між позивачем та відповідачем було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов на укладення угоди про надання кредиту, відповідно до якої у позивача виникло зобов`язання на надання відповідачу кредиту. Оферта не містить всіх істотних умов договору. Позивачем в позові вказано, що між ним та ОСОБА_1 24.10.2019 укладено кредитний договір. Відомості про те яким саме способом було укладено цей договір, а також його копія, ні суду, ні Позивачу не надані. Зазначене суперечить як процедурі укладання такого договору, так і не відповідає нормам Цивільного кодексу України та не може породжувати обов`язки для однієї чи іншої сторони. також З оферти, неможливо встановити згоду двох сторін, щодо істотних умов кредитного договору № 631284402. При цьому, всупереч викладеним в позовній заяві обставинам, до її матеріалів, додано документи, з яких вбачається, що Відповідач надав банку оферту на укладення угоди про надання кредиту № 631284401 на підставі Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», який укладений між та Банком, після чого, Банк прийняв пропозицію на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Коли була надана така оферта банку, встановити з її тексту неможливо, оскільки жодна дата в ній не зазначена. Крім того, доказів то, що Відповідачем дійсно отримана сума кредиту до позову не надано, що свідчить про його необгурнтованість. Будь які бухгалтерські документи, які б підтверджували факт дійсного отримання кредиту від Позивача до позову не надано. Проте самої Публічної пропозиції на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Альфа-Банк» до позову не надано. На сайті Позивача https://sensebank.ua/ містяться різні варіанти публічних пропозицій, але доказів того, що саме з певною пропозицією, на відповідну дату, був ознайомлений Відповідач, до позову не надано. Ні в Анкеті-заяві, ні в Паспорті споживчого кредиту, який не є договором про обслуговування банківського рахунку, не зазначено ні денна процентна ставка, ні її розрахунок та загальні витрати за споживчим кредитом, ні орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування". Крім того, вважають, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження розміру наданого відповідачу кредиту (виписки з карткового рахунку). Перевірити розмір нарахованих суми боргу, відповідачу не вбачається можливим, оскільки розрахунок заборгованості та анкета-заява, які додані до позову не містять жодних даних щодо підтвердження користування відповідачем кредитними коштами у зазначених Банком розмірах.

Також представником ОСОБА_1 - адвокатом Крамаренко Г.М. подано зустрічну позовну заяву /а.с.84-87, на обгрунтування позову вказано, що між ним та відповідачем за зустрічним позовом було укладено кредитний договір № 631284402 про споживче кредитування із порушенням правових норм як споживача кредитних послуг, оскільки текст Анкети-заяви, а також Паспорту споживчого кредиту надруковано дуже дрібним шрифтом, умови надання споживчого кредиту споживачу не оголошувались та не роз`яснювались, письмове підтвердження про ознайомлення споживача з указаною інформацією відсутнє, що є підставами визнання кредитного договору недійсним. Банк взагалі не надав Позивачальнику жодного документу, в якому було б чітко прописано, що Позичальник повинен сплачувати непомірну комісію за розрахунково-касове обслуговування. Банк не провів переддоговірної роботи, що є істотною умовою договору споживчого кредиту, та не надав інформацію про можливість подорожчання кредиту. Позивач за зустрічним позовом зазначає, що на момент укладення кредитного договору не розумів, що отримує кредит в з процентною ставкою, яка містить в своїй складовій переважну частину, яка спрямовуватиметься на сплату розрахунково- касового обслуговування та які додаткові суми Позичальник повинен сплатити та в яких випадках. Банк ввів позичальника в оману у визначенні кінцевої сукупної вартості кредиту, істотних умов кредитного договору та приховав інформацію щодо кінцевої сукупної вартості кредиту для здійснення позичальником свідомого вибору схем кредитування. Не надав повну та об`єктивну інформацію відносно ціни та реального розміру процентної ставки, абсолютного значення подорожчання кредиту та кінцевої загальної сум кредиту, яку позичальник сплатив би банку, проводячи оплату встановленими у договорі розмірами щомісячних платежів у визначеній у договорі кількості таких платежів, а тому його волевиявлення на укладення оспорюваного договору не можна вважати вільним. Як зазначалось вище, кредит надавався позичальнику в тому числі на споживчі потреби, а тому особливості регулювання відносин сторін визначаються Законом України «Про захист прав споживачів». До договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Загалом, за інформацією Відповідача (позивача за первісним позовом) наведеною в Розрахунку заборгованості за кредитом, за період з 24.04.2020 по 24.06.2023 ОСОБА_1 сплачено комісії за розрахунково-касове обслуговування 113 805,20 грн. Замість того що б направляти ці кошти на погашення тіла кредиту, Банк неправомірно направляв ці кошти на погашення своїх потреб, на фінансування яких Позивач не розраховував. Вищевказані кошти підлягають перерахунку та зарахуванню в рахунок погашення основного боргу за Кредитним договором № 631284402. Крім того, Банк неправомірно, без згоди Позичальника неоднократно змінював кредитний ліміт, а саме 14.12.2021 (збільшення), 24.02.2022 (зменшення), 24.04.2022 (збільшення). Натомість доказів про надання згоди Відповідача на таке збільшення / зменшення суду не надано. Позивач за цим позовом згоди на зміну кредитного ліміту не надавав, а Банк це здійснив самостійно, що призвело до неправомірного збільшення суми кредиту, та порушення прав позивача, як споживача кредитних послуг. Тому просить суд Визнати недійсними положення Кредитного договору № 631284402 щодо обов`язку позичальника сплачувати кошти за розрахунково-касове обслуговування кредиту; Зобов`язати Акціонерне товариство «СЕНС БАНК» здійснити перерахунок суми боргу та зобов`язати зарахувати платежі за розрахунково-касове обслуговування кредиту в сумі 113 805,20 грн. в рахунок погашення основного боргу (тіла кредиту) по Кредитному договору № 631284402; судові витрати покласти на відповідач аза зустрічним позовом.

Представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом долучив додаткові пояснення щодо відзиву на первісну позовну заяву /а.с.131-133/ де зазначили, що факт укладення між сторонами кредитного договору підтверджується анкетою-заявою, яку було підписано відповідачем, зі змісту якої вбачається, що останній підтвердив акцепт Публічної пропозиції та укладення договору між ним та банком на умовах, викладених в Публічній пропозиції та додатках до Договору, що розміщені на веб-сторінці www.alfabank.ua або у разі її подальшої зміни - за іншою електронною адресою, що буде вказана в договорі, тобто добровільно погодився на такі умови кредитного договору, взяв на себе відповідні зобов`язання. Відповідач за первісним позовом з власної волі вступив у договірні відносини з банком і тим самим прийняв на себе передбачені кредитним договором цивільні права та взявши на себе певні обов`язки, зазначені в договорі, з вказаним терміном виконання зобов`язань. Договір було підписано позичальником добровільно, без жодного примусу, зауважень та заперечень. Користуючись кредитними коштами, відповідач підтвердив свою згоду із запропонованими умовами кредитування. За своєю формою сама оферта досить подібна та містить багато ознак правочину, оскільки є дією особи, спрямованою на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Пропозиція оферента містить положення, що ця сторона вважатиме себе зобов`язаною в разі її прийняття протилежною стороною. І в цьому проявляється самостійне правове значення оферти, що вже містить зобов`язання оферента на майбутнє, яке набуде чинності в разі прийняття його акцептантом протягом строку для вчинення акцепту. В оцінці у спірних правовідносинах паспорту споживчого кредиту як оферти варто враховувати також і те, що у ньому визначений строк дії цієї пропозиції банку споживачеві щодо конкретних банківських продуктів/послуг. Так, банк зазначив, що інформація, яка міститься у паспорті споживчого кредиту, зберігає чинність та є актуальною до 23.11.2019 року, що характеризує паспорт саме як конкретизовану оферту. Долучений банком до матеріалів справи розрахунок заборгованості підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний опис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів боржником, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), а також включає суми погашеного позичальником тіла кредиту та відсотків по кожному платіжному періоду. Банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто, виписки можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Отож, надана банком виписка підтверджує обставини видачі кредиту та його розмір, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено також у детальному розрахунку та не спростовано будь-яким контррозрахунком відповідача. Позов АТ «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом долучив додаткові пояснення щодо відзиву на зустрічну позовну заяву /а.с.136-139/ відповідно до якої відповідач за первісним позовом ОСОБА_1 своїм підписом підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування відповідно до паспорта споживчого кредиту, орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування, підтвердив отримання всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для нього, в тому числі в разі невиконання ним зобов`язань за таким договором. У паспорті споживчого кредиту зазначено основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача (ліміт кредиту 200 000, 00 грн, мета отримання кредиту споживчі цілі, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача (фіксована процентна ставка 24% річних), порядок повернення кредиту, додаткова інформація: пеня відсутня, штраф за прострочення внесення суми мінімального платежу, одноразово за кожний факт виникнення прострочки: 100 грн. в день виникнення прострочки, 300 грн. в разі, якщо сума простроченої заборгованості не погашена протягом 5 робочих днів; інші важливі правові аспекти (споживач має право відмовитися від договору про споживчий кредит протягом 14 календарних днів у порядку та на умовах, визначених Законом України «Про споживче кредитування»). Отже, відповідач був ознайомлений про умови кредитування та реальну ціну фінансової послуги, які він мав би розуміти, підписуючи кредитний договір. Комісія за видачу та обслуговування кредиту, включена до сукупної вартості кредиту, що не суперечить вимогам законодавства. Отже, умова кредитного договору про сплату комісії не створює дисбаланс договірних прав та обов`язків сторін та не завдає шкоди споживачеві. Крім того, відповідач погодився із усіма умовами, а отже, було досягнуто згоди на укладення кредитного договору та всіх його істотних умов. Однак, після укладення угоди позичальник не виявив наміру відкликати свою згоду, що свідчить про наявність у нього волі до укладення оскаржуваного правочину та настання відповідних наслідків, які ним обумовлені. Отже, умови кредитного договору в частині сплати щомісячної комісії повністю відповідають вимогам чинного законодавства. Крім того, 24.10.2019 позичальник направив АТ «Альфа-Банк» оферту (пропозицію) на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, в якій ним зазначені обрані умови кредитування, а АТ «Альфа-Банк» направив відповідь про прийняття цієї пропозиції (акцепт), в якій зазначені такі ж самі умови кредитування та наведено застереження, що угода вважається укладеною та набуває чинності з моменту підписання банком акцепту та надання суми кредиту. А незнання закону чи неправильне його тлумачення однією із сторін не є підставою для визнання правочину недійним. Після укладення оскаржуваної угоди відповідач певний час виконував свої зобов`язання та не виявиляв наміру відкликати свою згоду, що свідчить про наявність у нього волі до укладення оскаржуваного правочину та настання відповідних наслідків що ним обумовлені. Враховуючи те, що за ініціативою ОСОБА_1 було укладено вказаний кредитний з Акціонерним товариством «Альфа-Банк», до якого за погодженням сторін включено умову про оплату позичальником послуги з розрахунково-касового обслуговування з чітким визначенням її розміру, терміну і порядку її оплати банку і ця умова не суперечить положенням законодавства. Отже, з огляду на те, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів про те, що при укладенні оспорюваної угоди про надання кредиту в частині щодо нарахування комісії та плати за розрахунково-касове обслуговування, йому не було надано відомості, які потрібні клієнту при укладенні угоди та, що укладення вказаної угоди не відповідало його волі, встановивши, що вимоги Закону України «Про споживче кредитування» про надання споживачу інформації перед укладенням кредитним договором позивачем належно виконані, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; ОСОБА_1 на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов договору та в подальшому виконував його, сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов кредитування та уклали угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, при цьому ознаки для кваліфікації умов договору несправедливими відсутні. Крім того, звертаю увагу суду, що відповідно до статті 15 Закону України «Про споживче кредитування» споживач має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору про споживчий кредит відмовитися від договору про споживчий кредит без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Протягом семи календарних днів з дати подання письмового повідомлення про відмову від договору про споживчий кредит споживач зобов`язаний повернути кредитодавцю грошові кошти, одержані згідно з цим договором, та сплатити проценти за період з дня одержання коштів до дня їх повернення за ставкою, встановленою договором про споживчий кредит. Споживач не зобов`язаний сплачувати будь-які інші платежі у зв`язку з відмовою від договору про споживчий кредит. Відтак, відповідач мав передбачену законом можливість після підписання кредитного договору протягом тривалого строку детально оцінити його умови та в разі необхідності відмовитися від кредитного договору, однак вказаною можливістю на власний розсуд не скористалась і з дня укладення кредитного договору до 23.03.2022 виконував умови договору, не маючи до них заперечень. Отже, у зв`язку з тим, що відповідач за первісним позовом порушив умови договору, взяті на себе зобов`язання не виконує неналежним чином, фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Сенс Банк» не повернуті, прошу суд відмовити у задоволенні зустрічного позову, а первісний позов АТ «Сенс Банк» задовольнити в повному обсязі у зв`язку з невиконанням позичальником взятих на себе зобов`язань.

Дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

24.10.2019 між ОСОБА_1 та АТ «Альфа Банк», найменування якого змінено на АТ «Сенс Банк». укладено кредитний договір, що підтверджується: офертою на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, акцент пропозицією на укладання угоди обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, заявою (акцепт) про прийняття пропозиції на укладення договору страхування, паспортом споживчого кредиту, довідка про систему гарантування вкладів фізичних осіб/а.с.4,5/.Згідно з умовами паспорта споживчого кредиту № 631284402 від 24.10.2019 встановлена реальна процентна ставка в розмірі 52,25 % річних.

Оскільки в указаних вище документах, особисто підписаних відповідачем, визначений розмір процентної ставки за користування кредитом та інші платежі, суд вважає, що сторони погодили умови договору кредиту. Відповідно до виписки по рахунку з кредитною картою за період з 24.10.2019 по 17.07.2023 /а.с.9-14/ відповідач ОСОБА_1 користувався кредитними коштами .

Згідно розрахунку заборгованості за кредитом /а.с.8/ загальна сума заборгованості становить 312078,82 гривень.

Тобто судом встановлено, що споживач- ОСОБА_1 не лише підписав анкету-заяву та паспорт споживчого кредиту та користувався кредитними коштами, йому здійснювалось щомісячне нарахування розрахунково-касового обслуговування відсотків за користування кредитними коштами, відповідач за первісним позовом вносив грошові кошти на карту, чим підтверджується часткове повернення позичальником кредитних коштів, тобто підтверджено факт згоди відповідача з пропозицію кредитодавця щодо укладення кредитного договору.

25 січня 2024 АТ «Сенс Банк» направив на адресу відповідача досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань протягом 30 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги банку, але в будь-якому випадку не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання даної вимоги, в якій просив достроково повернути кредит у повній непогашеній сумі та сплатити всі нараховані і несплачені проценти за користування кредитом /а.с.15/.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч. 1 ст. 629 ЦК України). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

У відповідності зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (терміни), а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Частинами 1, 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Банк самостійно встановлює процентні ставки та комісійну винагороду за надані послуги (частина 15 статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність»).

На підставі статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» - цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування".

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Відповідно до частини 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, пунктом 4 частиною 1 статті 1 та частиною 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного Банку України постановою від 08.06.2017 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит).

Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

У кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки і суми належних платежів.

Отже, встановлення банком комісії за обслуговування кредиту, у тому числі комісії за розрахунково-касове обслуговування, відповідає положенням Закону України «Про споживче кредитування».

Аналогічні за змістом правові висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження №14-44 цс21).

Розглянувши надані первісним позивачем докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки наданий банком паспорт споживчого кредиту, що особисто підписаний відповідачем, містить істотні умови кредитного договору щодо розміру кредиту, порядку його повернення, строку кредитування, розміру процентів за користування кредитом та інші важливі правові аспекти. В паспорті споживчого кредиту зазначено, що відповідач отримав та ознайомився з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування. Суд не приймає до уваги доводи позивача за зустрічним позовом, що за своєю природою, укладений між сторонами договорів є споживчим, а стягнення сплачених ОСОБА_1 коштів в рахунок комісії за кредитним договором в тому числі за розрахунково-касове обслуговування кредитної заборгованості, суперечить положенням Закону України «Про захист прав споживачів» і як наслідок до кредитного договору можна застосовувати положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, які є несправедливими та суперечать принципу добросовісності. Також не підлягають задоволенню вимоги щодо перерахунок суми боргу та зарахування платежів за розрахунково-касове обслуговування кредиту в сумі 113 805,20 грн. в рахунок погашення основного боргу (тіла кредиту) по Кредитному договору № 631284402 за кредитом, за період з 24.04.2020 по 24.06.2023 сплаченої ОСОБА_1 комісії за розрахунково-касове обслуговування 113 805,20 гривень, оскільки долучений банком до матеріалів справи розрахунок заборгованості підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний опис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів боржником, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), а також включає суми погашеного позичальником тіла кредиту та відсотків по кожному платіжному періоду, детальному розрахунку заборгованості, який визначений у виписці не спростовано будь-яким контррозрахунком відповідача. Позивачем при розрахунку заборгованості враховані суми оплати, які здійснювались відповідачем.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд керуючись положеннями ст.141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача за первісним позовом на користь позивача за певісним позовом судові витрати у справі.

Відтак на відповідача слід покласти сплату судового збору у розмірі 4681,18 гривень.

Керуючись ст.ст. 526, 611, 629, 634, 638, 639, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 12-13, 76, 81, 82, 141, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Первісний позов Акціонерного товариства «Сенс Банк» (місце знаходження м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд.100) до ОСОБА_1 (місце реєстрації АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» (код ЄДРПОУ 2394714) заборгованість за кредитним договором № 631284402 у розмірі 312078,82 (триста дванадцять тисяч сімдесят вісім гривень вісімдесят дві копійки).

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк», витрати по сплаті судового збору в сумі 4681,18 (чотири тисячі шістсот вісімдесят одна гривень вісімнадцять копіок).

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 (місце реєстрації АДРЕСА_1 ) до Акціонерного товариства «Сенс Банк» (місце знаходження м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд.100) про визнання недійним положення кредитного договору - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення буде виготовлений 26 серпня 2024 року.

Суддя

Дніпровського районного суду

м. Дніпродзержинська Є.Д. Багбая