Справа № 314/813/24
Провадження № 6/314/82/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2024 м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Капітонова Є.М., секретар судового засідання Кравець К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну сторони стягувача,-

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду з вищезазначеною заявою про заміну сторони стягувача по виконавчому провадженню №64272774 щодо стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» кредитної заборгованості відкритої на підставі виконавчого напису нотаріуса №114761 від 18.12.2020.

Учасники процесу у судове засідання не з`явились.

Вивчивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до таких висновків.

Звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512,514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження». Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18) та від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18). Судам під час розгляду заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні слід перевіряти, чи доведено заявником факт виникнення права вимоги, що відступається за укладеним договором. Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 01 лютого 2018 року в справі № 2-127/11 (провадження № 61-1648св17), від 11 листопада 2020 року в справі № 2-768/11 (провадження № 61-8794св20)..

За змістом статті 512 ЦК України та статті 15 Закону № 1404-VIII у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником. Виходячи зі змісту наведених норм права, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи універсального правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття первісного кредитора з одночасною заміною його новим кредитором.. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.. У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження та її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник у таких правовідносинах, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження..

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону № 1404-VIII, з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13 та висновками Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 09 грудня 2019 року в справі № 2-3627/09..

Вирішуючи питання про можливість вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження у разі відсутності відкритого виконавчого провадження, Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

При цьому, Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у вищезазначеній постанові, виходила з того, що норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин. За таких обставин звернення до суду із заявою про надання статусу стягувача правонаступнику кредитора відповідає змісту статей 512,514 ЦК України та статті 15 Закону № 1404-VIII. При цьому примусове стягнення визначених у виданому судом виконавчому документі на користь нового кредитора можливо лише шляхом заміни стягувача.

Встановивши, що внаслідок укладення договорів відступлення прав вимоги відбулася заміна кредитора у зобов`язанні, що виникло із кредитного договору 630201737 суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

Зазначене узгоджується з постановою Верховного Суду від 23 вересня 2021 року справа № 751/816/15-ц.

Керуючись ст. 442 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну сторони стягувача, задовольнити.

Замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» у виконавчому провадженні № 64272774 щодо стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» кредитної заборгованості відкритої на підставі виконавчого напису нотаріуса №114761 від 18.12.2020.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Є.М.Капітонов

14.03.2024