Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

Справа №377/492/24

Провадження №2/377/313/24

02 вересня 2024 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої судді Бабич Н.С., за участю секретарів судового засідання Гніденко Н.П., ОСОБА_1 , за відсутності учасників справи, розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Славутичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Ярмолович Олексій Євгенович, до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

У С Т А Н О В И В:

28 червня 2024 року ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Ярмолович Олексій Євгенович, засобами поштового зв`язку звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на статті 105, 110 СК України, просила розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зареєстрований 13 грудня 2018 року Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №3379.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 13 грудня 2018 року Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №3379. Від шлюбу спільних дітей не мають. Спільне життя між позивачкою та відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого сторони стали чужими людьми, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини між ними припинені. За вказаних обставин подальше спільне життя, збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивачки, яка вважає, що немає можливості зберегти сім`ю, тому не погоджується на примирення. Відповідач не бажає розірвати шлюб в органах державної реєстрації актів цивільного стану.

Ухвалою судді від 08 липня 2024 року, після виконання вимог, передбачених частиною шостою статті 187 ЦПК України, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 02 серпня 2024 року.

Ухвалою суду від 02 серпня 2024 року судове засідання відкладено на 02 вересня 2024 року на підставі частини четвертої статті 223 ЦПК України.

Позивачка та її представник у призначене судове засідання не прибули, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України. Позивачка, від імені якої діє адвокат Ярмолович О.Є., подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, згодна на заочний розгляд справи.

Відповідач у призначене судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся в порядку, передбаченому частиною 11 статті 128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було опубліковано не пізніше ніж за десять днів до дати судового засідання. Відзив на позов відповідач не подав. Клопотання про відкладення розгляду справи, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не направив, причини неявки суду не повідомив.

За наявності умов, передбачених статтями 280 - 282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 02 вересня 2024 року, суд ухвалив заочне рішення у справі.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку в судове засідання всіх учасників справи, що узгоджується з приписами частини другої статті 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 13 грудня 2018 року Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, оригінал якого знаходиться у матеріалах справи, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 13 грудня 2018 року у Дніпровському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що 13 грудня 2018 року складено відповідний актовий запис № 3379. Після державної реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку- ОСОБА_5 , дружині - ОСОБА_5 (а.с. 7).

Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання № 59575370 від 11 травня 2021 року, виданою відділом з питань реєстрації місця проживання /перебування фізичних осіб Дарницької РДА, копію якої долучено до справи, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 11.05.2021 по теперішній час (а.с. 9).

З інформації № 15-08/1230 від 04 липня 2024 року, наданої Управлінням адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, відповіді №680986 від 08 липня 2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру, видно, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , з 29.09.2000 по 13.11.2009 ( знятий з реєстрації за рішенням суду) (а.с. 17, 18).

Як убачається із змісту позовної заяви, причиною звернення позивачки до суду з цим позовом стало те, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони не ведуть спільне господарство, подальше спільне життя, збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивачки, яка вважає, що немає можливості зберегти сім`ю, тому не погоджується на примирення. Відповідач не бажає розірвати шлюб в органах державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Зі статті 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) вбачається, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

За змістом частини другої статті 18, статті 51, частини третьої статті 56, частини першої статті 110 СК України дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина друга статті 112 СК України).

Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання, примирення між подружжям та збереження сім`ї неможливе. Тому суд дійшов до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки.

Як убачається із змісту позовної заяви, спільних дітей у сторін немає.

Ураховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених частиною другою статті 110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб.

Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивачка не висловила свою позицію щодо її прізвища після розірвання шлюбу, тому суд дійшов висновку про необхідність залишення їй після розірвання шлюбу прізвища ОСОБА_5 .

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подання позовної заяви про розірвання шлюбу позивачка сплатила судовий збір у сумі 1 211 гривень 20 копійок, що підтверджується ID квитанцією АТ «ПУМБ» № UZ3K-ZLKB-74EE від 26 червня 2024 року (а.с.2). Вказана сума судового збору зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України (а.с. 1).

За таких обставин за правилами частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути судовий збір у сумі 1 211 гривень 20 копійок.

На підставі викладеного, керуючись статтями 258, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зареєстрований 13 грудня 2018 року Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №3379.

Після розірвання шлюбу залишити дружині прізвище ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 211 гривень 20 копійок.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса останнього відомого зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .

Повне заочне рішення суду складено 02 вересня 2024 року.

Суддя Н. С. Бабич