Номер провадження 2/243/1160/2024
Номер справи 243/3955/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2024 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Агеєвої О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Кобець О.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі наказу № 29 - к «Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області» від 10 травня 2022 року, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та перебуванні на утриманні, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю та перебування на утриманні, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона з 2021 року постійно мешкала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 , разом з ними проживали її діти.

Протягом сумісного проживання вони мали спільний бюджет, з якого купували продукти харчування, одяг. Вони мали своє господарство, купляли інструменти, встановили новий паркан. В період сумсного проживання вона не працювала, та перебувала на утриманні ОСОБА_3 , оскільки доглядала дитину 2021 року народження. До її дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , він відносився як до рідних, придбавав їм планшети, мобільні телефони, проводив з ними весь свій вільний час.

З початку війни ОСОБА_3 пішов воювати, вона неодноразово через відділення «Нова Пошта» пересилала йому посилки з харчуванням, білизною, тощо.

ОСОБА_3 постійно присилав їй гроші на її утримання та утриманні дітей.

ІНФОРМАЦІЯ_3 під час виконання бойових дій ОСОБА_3 помер, 14.10.2023 його було поховано, похованням займалася вона.

Просить суд, встановити факт постійного проживання однією без реєстрації шлюбу її з ОСОБА_3 з 2021 року по день смерті.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, однак до суду надала заяву, в якій просила суд справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, однак надала Заяву, в якій вимоги позивача визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення, а також зазначила, що її син ОСОБА_3 дійсно мешкав однією сім`єю з ОСОБА_1 та ї дітьми. Сім`я перебувала на утриманні, оскільки він був військовослужбовцем, отримував зарплатню та надсилав ОСОБА_1 гроші на їх утримання.

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю та перебування на утриманні, підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість.

Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 2 ст.315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

При вирішенні справи суд виходить з положень п. 2 ППВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», яким передбачено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно сповіщення Міністерства оборони України №4683 від 06.10.2023 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 виконуючи бойове завдання в районі населеного Вербове, Пологівського району, Запорізької області.

ОСОБА_1 зазначає, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проте, фактично проживав разом з нею за її місцем реєстрації АДРЕСА_1 . Даний факт, підтверджується Довідкою № 15-20/5/40 від 21.03.2024, виданою Черкаською селищною радою Краматорського району Донецької області про сумісне проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та її дітей, що підтверджує факт постійного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у період з 06.09.2021 року по 30 вересня 2023 року.

Зі свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_1 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Вербове, Пологівського району Запорізької області, про що 17.10.2023 зроблено відповідний актовий запис №2205.

З довідки №01/02/94 від 07.11.2023, виданою КП «Контора Похоронного обслуговування», вбачається, що 14.10.2023 ОСОБА_1 здійснювала поховання ОСОБА_3 на цвинтарі Краматорського району м. Слов`янськ по вул. Д.Галицького.

З метою підтвердження факту постійного проживання та перебування на утриманні загиблого ОСОБА_3 позивач звернулася до суду із вказаною заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю та перебування на утриманні, посилаючись на те, що вони проживали разом як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу та вона перебувала на його утриманні, оскільки не працювала та здійснювала догляд за дітьми та заробіток ОСОБА_3 був єдиним та постійним і основним джерелом засобів для існування.

Даний факт підтверджується грошовими переказами, ОСОБА_3 ОСОБА_1 , а саме: 29.09.2022 сума 4522,61 грн.; 01.11.2021 сума 703,52 грн., 28.02.2023 сума 1005,03 грн.; 02.03.2023 сума 5025,13 грн.; 14.03.2023 сума 10050,00 грн.; 21.03.2023 сума 5025,23 грн.; 22.03.2023 сума 18050,00 грн.; 28.03.2023 сума 3015,08 грн.; 02.04.2023 сума 10000,00 грн.; 18.11.2022 сума 1507,54 грн.; 15.12.2022 сума 1909,55 грн.; 16.02.2023 сума 5025,13 грн.; 14.03.2023 сума 25050,00 грн.; 21.03.2023 сума 18050,00 грн..

ОСОБА_1 неодноразово збирала посилки з продуктами харчування, білизною та відправляла їх ОСОБА_3 через відділення «Нова пошта», дана обставина підтверджується чеками про відправку від 28.04.2023, 21.03.2023, 17.03.2023.

У відповідності до норм ст.ст. 3, 4 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Відповідно до ст.74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною визначеною законом, законною підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню.

Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання.

Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини.

Так, Довідкою № 15-20/5/40 від 21.03.2024, виданою Черкаською селищною радою Краматорського району Донецької області про сумісне проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та її дітей, підтверджується факт постійного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у період з 06.09.2021 року по 30 вересня 2023 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 загинув під час виконання бойового завдання ІНФОРМАЦІЯ_3 в районі с. Вербове, Пологівського району Запорізької області.

Як вбачається з матеріалів справи з 2021 року та по 30.09.2023 ОСОБА_1 не працювала, оскільки доглядала дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, оскільки, ОСОБА_3 проживав із позивачем ОСОБА_1 , вів спільне господарство, бюджет, утримував сім`ю, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, суд приходить до висновку, що вимога про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу підлягає задоволенню.

Щодо вимоги заявниці про встановлення факту перебування на утриманні суд зазначає наступне.

У Пункті 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», зазначено, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

В судовому засіданні встановлено, що грошова допомога, яка надавалася ОСОБА_3 була для позивача ОСОБА_1 єдиним, постійним та основним джерелом засобів до існування.

Встановлено, що факти, які просить встановити заявниця, є юридичними, оскільки від їх встановлення залежить виникнення особистих прав останньої та можливість безперешкодної реалізації її особистого права, а саме права на отримання допомоги від держави, як дружині загиблого військовослужбовця.

Оскільки, основним і постійним джерелом існування позивача було грошове забезпечення військовослужбовця ОСОБА_3 , що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, суд приходить до висновку, що позов в частині встановлення факту перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_3 до його загибелі підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року , ст. ст. 12,13, 259, 263, 264, 265, 268, 315,316,318,319 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та перебуванні на утриманні - задовольнити повністю.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 РНОКПП НОМЕР_2 , з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 06 вересня 2021 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 РНОКПП НОМЕР_2 , на утриманні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 751, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення постановлено і підписано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Повне рішення складено 19 липня 2024 року.

Головуючий:

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду О.В. Агеєва