Справа №: 398/4720/23
провадження №: 2/398/646/24
"12" березня 2024 р. м. Олександрія
Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області
у складі головуючого судді Подоляк Я.М.,
за участю секретаря судового засідання Буличової Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Олександрія цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості кредитним договором,
Приватне акціонерне товариство «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 та просить суд стягнути на свою користь з відповідача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 04.11.2013 р. в розмірі 41 534,66 грн станом на 23.08.2023 р., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 33 071,18 грн та заборгованості за відсотками в сумі 8 463,48 грн, а також просить стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 2 684,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з метою отримання банківських послуг відповідач звернувся до позивача та підписав заяву б/н від 04.11.2013 р., згідно якої отримав кредит, розмір якого у підсумку було збільшено до 36 000,00 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. З огляду на те, що відповідачем не виконуються зобов`язання щодо погашення кредитного боргу, у нього утворилась заборгованість перед позивачем, яка станом на 23.08.2023 р. становить 41 534,66 грн та складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 33 071,18 грн та заборгованості за відсотками в сумі 8 463,48 грн.
Ухвалою від 02.11.2023р. відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
В позовній заяві представник позивача просить в разі неявки відповідача розгляд справи проводити у його відсутність та винести заочне рішення.
Відповідач в судові засідання, призначені на 06.12.2023, 29.01.2024, 12.03.2024 року не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток про виклик відповідача на адресу місця проживання останнього, зареєстровану в установленому порядку, однак поштове відправлення повернулось на адресу суду з відміткою про невручення у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Враховуючи викладене, виклик відповідача в судове засідання на 12.03.2024 також було здійснено шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Відповідач причини неявки не повідомив, будь-яких заяв та клопотань не подав, відзив на позов він нього на адресу суду не надходив.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 8 статті 178 ЦПК України.
У відповідності з нормами ст.280 ЦПК України, справу розглянуто без участі відповідача при заочному розгляді справи.
На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, судом встановлено наступне.
04.11.2013 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву б/н про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку, який згідно Довідки позивача змінювався, а саме: 13.11.2013р. - кредитний ліміт 2 000,00 грн.; 30.08.2018 р - кредитний ліміт 10 000,00 грн., 16.01.2019р. - кредитний ліміт 20 000,00 грн, 22.11.202р кредитний ліміт 29 000,00 грн, 26.07.2021 р - кредитний ліміт 36 000,00 грн, 28.10.2022 р - кредитний ліміт 34 940,00 грн, 06.12.2022 р - кредитний ліміт 34 767,60 грн, 02.02.2023 р - кредитний ліміт 0,00 грн.
Вказана анкета-заява містить анкетні дані відповідача, його контактну інформацію. Також в ній зазначено, що відповідач приєднується до Умов і правил надання банківських послуг Приватбанку, які разом з пам`яткою клієнта і тарифами становлять договір банківського обслуговування.
Згідно Довідки позивача відповідачу були надані наступні кредитні картки: 04.11.2023 з терміном дії 10/17 Карта «Універсальна», 22.01.2018р. з терміном дії до 01/22 Карта Універсальна Gold, 09.02.2022р. з терміном 01/26 Карта Універсальна Gold з фото.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.
Частиною першою статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Частиною другою статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За частиною першою статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Положеннями статті 638 Цивільного Кодексу України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.
У відповідності до ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 Цивільного кодексу України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
У відповідності до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідач контррозрахунку заборгованості за тілом кредиту суду не надав.
У відповідності до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідачем не спростовано належними засобами доказування наявності заборгованості перед позивачем за тілом кредиту в розмірі 33 071,18 грн.
За таких обставин, вимоги в цій частині позову є обґрунтованими, підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача стягується заборгованість за тілом кредиту в розмірі 33 071,18 грн.
Також позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за відсотками в розмірі 8463,48 грн.
Так, частиною 2 статті 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядку їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
03.07.2019р. Великою Палатою Верховного Суду було ухвалено постанову в аналогічній справі за позовом АТ КБ «Приватбанк» до фізичної особи про стягнення заборгованості за картковим кредитом (справа №342/180/17). У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Заява-анкета позичальника не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.
Слід відмітити, що анкета-заява від 04.11.2013р. не містить положень щодо розміру процентів, а Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку не містять підпису відповідача..
Додатково слід зазначити, що позивачем до матеріалів справи наданий підписаний 26.07.2021р. відповідачем паспорт споживчого кредиту, який є тією інформацією, що надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форму), викладений у формі відповідно до Додатку №1 до Закону України «Про споживче кредитування».
Так, згідно із п. 1 ч. 1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.
Стаття 9 Закону України «Про споживче кредитування» визначає інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті ( ч. 2 ст. 9 Закону).
Частиною 3 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» визначено інформацію, що надається кредитодавцем споживачу, також і в разі укладення договору про споживчий кредит у формі кредитування рахунку (п. 12).
Отже, зважаючи на наявність підписаного відповідачем 26.07.2021 паспорту споживчого кредиту, який відповідає формі та змісту, визначеного для нього Додатком 1 Закону України «Про споживче кредитування», позивач та відповідач мали намір укласти договір споживчого кредитування.
Статтею 12 Закону України «Про споживче кредитування» визначено умови договору про споживчий кредит.
Однак, матеріали справи не містять договору про споживчий кредит, укладеного між сторонами в даній справі після підписання паспорту споживчого кредиту 26.07.2021р., а додана позивачем до позову анкета-заява, підписана відповідачем 04.11.213 р., та Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» не є договором про споживчий кредит в розумінні Закону України «Про споживче кредитування».
Також суд звертає увагу на те, що розділом 4 паспорту споживчого кредиту визначається орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача.
Разом з тим, позивачем до позовної заяви додано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, яка підписана відповідачем 09.02.2022р.
У Заяві зазначено про те, що відповідач, як клієнт, підписанням цієї Заяви приєднується до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинками та Миттєва розстрочка», «Регулярні платежі», Умов та Правил надання банківських послуг акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», що розміщені в мережі Інтернет за адресою htpps://privatbank.ua.terms, у редакції, чинній на дату підписання цієї Заяви, які разом становлять Договір банківського рахунка приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому Договорі, та зобов`язується їх належним чином виконувати.
За умовами цієї Заяви сторони узгодили основні умови кредитування: тип кредиту - відновлювана кредитна лінія; сума/ліміт кредиту - розмір кредитного ліміту не перевищує 200 000,00 грн. для карт «Універсальна», 200 000,00 грн. для карт «Універсальна GOLD»; строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією; мета отримання кредиту - на споживчі цілі.
Згідно з п. 1.3. Заяви було узгоджено процентну ставку, яка склала 42,0% річних для карт Універсальна та 40,8% річних для карт Універсальна GOLD, тип процентної ставки - фіксована.
Пунктом 5 Заяви зафіксовані умови та правила надання банківських послуг на дату приєднання та підписання їх клієнтом (відповідачем у справі).
Отже, підписавши Заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, відповідачем було погоджено розмір відсотків за користування кредитом, починаючи з 09.02.2022р.
Згідно розрахунку позивача заборгованість відповідача за простроченими відсотками склала 8463,48 грн.
Разом з тим, як вбачається з розрахунку заборгованості, що обрахований позивачем, період нарахування відсотків здійснений з 01.10.2014р.
Тобто наданий розрахунок не є коректним, не відповідає узгодженому сторонами періоду нарахування відсотків, а, отже, не може бути взятий до уваги.
З огляду на наведене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Крім того, до позовної заяви додане клопотання про здійснення огляду та фіксування змісту розділу 2.1.1 Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ «Приватбанк». Клопотання обґрунтовано тим, що такий доказ необхідний для підтвердження дійсності відповідної редакції Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк» та фіксування змісту редакції Умов та Правил надання банківських послуг, яка діяла на день приєднання відповідача до відповідних умов.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Частиною 1 статті 85 ЦПК України встановлено, що письмові, речові та електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням.
Згідно ч. 7 ст. 85 ЦПК України у порядку, передбаченому цією статтею, суд за заявою учасника справи чи з власної ініціативи може оглянути веб-сайт (сторінку), інші місця збереження даних в мережі Інтернет з метою встановлення та фіксування їх змісту. У разі необхідності для проведення такого огляду суд може залучити спеціаліста.
Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом (ч. 3 ст. 100 ЦПК України).
Оскільки, до позовної заяви представником позивача долучений письмовий витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ «Приватбанк», в тому числі розділ 2.1.1 останніх, то відсутні підстави для задоволення клопотання про огляд веб-сайту.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2137,08 грн.
Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України,
В задоволенні клопотання представника позивача про огляд веб-сайту АТ КБ «ПРИВАТБАНК» - відмовити.
Позовні вимоги АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» 33 071 (тридцять три тисячі сімдесят одна) гривня 18 копійок заборгованості за тілом кредиту.
В іншій частині вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» 2 137 (дві тисячі сто тридцять сім) гривень 08 копійок судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення подається до апеляційного суду Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 12.03.2024 року.

Учасники справи:

Позивач:АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», , адреса місцезнаходження: м.Київ, вул. Грушевського,1Д.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

Суддя Я.М.Подоляк