ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/29990/19

Провадження № 22-ц/4820/1481/24

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.

секретар судового засідання Кошельник В.М.

з участю представників сторін

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/29990/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана представником - адвокатом Войналовичем Олегом Миколайовичем, на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 травня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про виділення в натурі частки об`єкта нерухомого майна, встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

В листопаді 2019 року позивачі звернулися до суду з позовом та, уточнивши позовні вимоги, просили суд ухвалити рішення, яким виділити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в натурі, як окремий об`єкт нерухомого майна, на праві спільної часткової власності 21/50 (63/150) частки домоволодіння АДРЕСА_1 ОСОБА_2 власник 14/50 (42/150) частки та ОСОБА_3 власник 7/50 (21/150) частки), яка складається із наступних приміщень у житловому будинку літ. А-1: коридор площею 4,8 м.кв., ванна площею 2,8 м.кв., коридор площею 2,2 м.кв., вітальня площею 7,6м.кв., кухня площею 10,6м.кв., житлова кімната площею 13,9 м.кв., житлова кімната площею 16,5м.кв Загальною площею 58,4м.кв., житловою площею 30,4 м.кв. та припинити право спільної часткової власності на дане домоволодіння;

- Стягнути з ОСОБА_4 на їх користь компенсацію різниці вартості ідеальних часток;

- Встановити порядок користування земельною ділянкою за адресою по АДРЕСА_1 шляхом виділення у користування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на праві спільної часткової власності пропорційно до розміру їх часток у домоволодінні АДРЕСА_1 ( ОСОБА_2 власник 14/50 (42/150) частки та ОСОБА_3 власник 7/50 (21/150) частки) його частини, загальною площею 0,0196га, згідно висновку додаткової судової земельно-технічної експертизи №02/23 від 23.02.2024 року, з координатами поворотних точок відповідно до Додатку (земельна ділянка забарвлена блакитним кольором). А також просили стягнути з відповідача понесені ними судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог вказували, що є співвласниками в рівних частках (по 7/50 частин) кожний 21/50 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвами про право на спадщину за законом від 15.02.1996 року, витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Єдиним іншим співвласником зазначеного вище будинку є ОСОБА_4 , якій належить 29/50 частки вказаного житлового будинку, що підтверджується копією договору дарування від 14.09.1978 року, повідомленням Хмельницького БТІ від 16.10.2019 року.

Зазначають, що зазначені частки вказаного житлового будинку (21/50 та 29/50) уже багато десятиліть фактично розподілені на окремі ізольовані частини тамають свої окремі входи та виходи.

Просили суд взяти до уваги, що згідно існуючого порядку користування, а також Свідоцтв про право на спадщину за законом від 15.02.1996року, технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами є кухня площею 5,0м2 приміщення №2-1; житлова кімната площею 13,0м2 приміщення №2-2; житлова кімната площею 16,5м2 приміщення №2-3; житлова кімната площею 13,9м2 приміщення №3-1; коридор площею 10,6м2 приміщення №3-2.

Відповідно до висновку експерта №59/19 будівельно-технічної експертизи від 25.09.2019 року: 21/50 частка домоволодіння, яка складається з частини житлового будинку загальною площею 59,0м2, житловою площею 43,4м2, який розташований по АДРЕСА_1 , та належить позивачам, може бути виділена в натурі, як окремий об`єкт нерухомості.

Оскільки відповідачка не надала згоду укласти договір про поділ нерухомого майна житлового будинку АДРЕСА_1 та припинити право спільної часткової власності на нього, спільної згоди сторонами не досягнули і спір між співвласниками будинку залишається невирішеним, просили суду задоволити їх позов.

Рішенням Хмельницької області від 24 травня 2024 року вказаний позов було задоволено.

Виділено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в натурі, як окремий об`єкт нерухомого майна, на праві спільної часткової власності 21/50 (63/150) частки домоволодіння АДРЕСА_1 ( ОСОБА_2 власник 14/50 (42/150) частки та ОСОБА_3 власник 7/50 (21/150) частки), яка складається із наступних приміщень у житловому будинку літ. А-1: коридор площею 4,8 м.кв., ванна площею 2,8 м.кв., коридор площею 2,2 м.кв., вітальня площею 7,6м.кв., кухня площею 10,6м.кв., житлова кімната площею 13,9 м.кв., житлова кімната площею 16,5м.кв, загальною площею 58,4м.кв., житловою площею 30,4 м.кв. та припинити право спільної часткової власності на дане домоволодіння.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 компенсацію різниці вартості ідеальних часток у розмірі 12593 грн.

Встановлено порядок користування земельною ділянкою за адресою по АДРЕСА_1 шляхом виділення у користування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на праві спільної часткової власності пропорційно до розміру їх часток у домоволодінні АДРЕСА_1 ( ОСОБА_2 власник 14/50 (42/150) частки та ОСОБА_3 власник 7/50 (21/150) частки) його частини, загальною площею 0,0196га, згідно висновку додаткової судової земельно-технічної експертизи №02/23 від 23.02.2024 року, з координатами поворотних точок відповідно до Додатку (земельна ділянка забарвлена блакитним кольором, за наступними поворотними точками (1,2,3,20,19,18,17,16,15,14,13,12,11,10,9, 8, 7,1).

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 1536,80 грн. судового збору та 19804,28 грн. судових витрат.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 3073,60 грн. судового збору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_1 , через свого представника - адвоката Войналовича О.М. подала апеляційну скаргу, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, не застосування при вирішення спору правових висновків, викладених в постановах Верховного Суду від 04.04.2019р. по справі №750/4445/17, від 09.03.2023р. по справі №127/28862/21.

Вказує, що вказаний позов не підлягає задоволенню, оскільки під час розгляду справи, судовим експертом встановлено, що у спірному будинку АДРЕСА_1 проводились ремонтно-будівельні роботи із добудови та перепланування приміщень, що призвело до збільшення фактичної площі будинку. Загальна площа будинку збільшилась на 28,1 кв.м., що свідчить про добудову приміщень. Приміщення, які позначені в технічному паспорті 1-1 коридор, 1-3 коридор, 2-1 кухня, 2-2 житлова кімната, за результатом фактичного обстеження експертом взагалі відсутні, що свідчить про їх реконструкцію або перепланування.

Внаслідок цього виникли нові приміщення.

Ці прибудови, реконструкції та перепланування є самочинними, оскільки були проведені без погодження з іншим співвласником, без будь-яких дозволів, передбачених законодавством, проектів, тощо.

Таким чином, внаслідок самочинного будівництва (реконструкції, перебудові) спірний будинок втратив тотожність з тим, які сторони отримали у власність згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.02.1996р., свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.03.2024р. та договору дарування від 14.09.1978р., отже відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Вимога про встановлення порядку користування земельною ділянкою пропорційно розміру часток, площею 0,0196 га, також не підлягає задоволенню, оскільки є похідною від основної вимоги та нерозривно з нею пов`язана.

Отже, посилаючись на вищенаведене просила скасувати оскаржуване рішення суду, ухвалити нове, яким відмовити в позові.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали відзив на апеляційну скаргу, вважають доводи апелянта безпідставними та просять залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Згідно ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Так судом встановлено, що позивачі являються співвласниками в рівних частках (по 7/50 частин) кожний 21/50 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , іншим співвласником, зазначеного вище будинку, є відповідач ОСОБА_4 , якій належить 29/50 частки вказаного житлового будинку.

Вказана обставина підтверджується відповідними правовстановлюючими документами та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

При цьому Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в розділі «Актуальна інформація про об`єкт речових прав» зазначено, що загальна площа даного житлового будинку складає 100,3 кв.м., житлова 59,1 кв.м.

Відповідно до технічного паспорту житлового будинку АДРЕСА_1 від вересня 2019 року, складеного на замовлення ОСОБА_6 , загальна площа приміщень будинку складає 100,3 кв.м., житлова 59,1 кв.м., допоміжна 41,2 кв.м.

Однак за висновком судової експертизи № 02/03 від 23.02.2024 року загальна площа будинку складає 128,4 кв.м.

Фактична частка позивачів складає 36% або 9/25 частини будинку, фактична частка відповідача складає 54% або 16/25 частини будинку.

Технічно можливий варіант поділу домоволодіння за фактичною забудовою наступний:

ОСОБА_1 виділяється коридор 1, площею 2.1 кв.м.. коридор 1-2, площею 5.6 кв.м., коридор 1-4, площею 14.1 кв.м., кухня 1-4, площею 15,8 кв.м., житлова кімната 1-5, площею 13 кв.м.. кухня 1-6, площею 9,7 кв.м.. ванна 1-7, площею5,1 кв.м., допоміжне приміщення 1-8, площею 4,6 кв.м., в загальному 70 кв.м, частка поділу 55%.

Позивачам виділяється коридор 1, площею 4,8 кв.м., ванна 2-1, площею 2,8 кв.м.. коридор 2-3, площею 2,2 кв.м.ю. вітальна 2-4. Площею 7.6 кв.м., кухня 2-5, площею 10,6 кв.м., житлова кімната 2-6, площею 13.9 кв.м., житлова кімната 2-7, площею 16.5 кв.м., в загальному 58,4 кв.м., частка поділу 45%.

При цьому у висновку експерта зазначено, що фактичну площу житлового будинку збільшено співвласниками внаслідок проведення ремонтно-будівельних робіт із добудови та перепланування приміщень.

Відхилення від вартості часток наступне: для співвласника ОСОБА_1 на 12593 грн. більше від вартості ідеальної частки, для співвласників 21/50 частки на 12593 грн. менше від вартості ідеальної частки

Також з висновку експерта вбачається, що вказані частки фактично експлуатуються окремо та можуть бути виділені в окремий об`єкт цивільних правовідносин незалежний від інших частин домоволодіння.

Висновком експерта визначено варіант встановлення порядку користування земельною ділянкою за вищевказаною адресою.

Згідно ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому 5.

Відповідно до ч. 4 ст. 331 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За нормами ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно ч.ч.1,3 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Відповідно до п. 1 ч. 1 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі державна реєстрація прав) офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з ч. 2 ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії.

Відповідно до ч.ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З досліджених в судовому засіданні доказів справи вбачається, що у позивачів на підставі правовстановлюючих документів виникло право приватної власності на 21/50 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , а відповідачу ОСОБА_1 належить 29/50 частки вказаного житлового будинку.

Відповідно до технічного паспорту житлового будинку АДРЕСА_1 від вересня 2019 року, складеного на замовлення ОСОБА_6 , загальна площа приміщень будинку складає 100,3 кв.м., житлова 59,1 кв.м., допоміжна 41,2 кв.м., однак за висновком судової експертизи № 02/03 від 23.02.2024 року, загальна площа будинку складає 128,4 кв.м.

Вказана обставина, щодо площі будинку 100,3 кв.м. зазначена і в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в розділі «Актуальна інформація про об`єкт речових прав».

При цьому з усією очевидністю вбачається, що зміна загальної площі в сторону збільшення на 28 кв.м. не могла збільшитись лише за рахунок зміни внутрішнього переобладнання житлового будинку, а експертом встановлено, що фактична площа житлового будинку збільшена співвласниками внаслідок проведення робіт із добудови приміщень, хоча експертом не вказано, які саме приміщення були самочинно добудовані.

При цьому жодних відповідних дозвільних документів на проведення будівельних робіт з добудови приміщень, прийняття реконструйованого житлового будинку зі збільшеною як загальною, так і житловою площею в матеріалах інвентаризаційної справи та в матеріалах даної цивільної справи немає.

Також слід звернути увагу, що за висновком експерта фактична частка позивачів складає 36% або 9/25 частини будинку, фактична частка відповідача складає 54% або 16/25 частини будинку. Однак за варіантами поділу будинку в натурі, наданому експертом, ця частка збільшена у позивачів 45%, у відповідача до 55%. При цьому експерт зазначив, що варіанти поділу вказані з врахуванням самочинних добудов, як про це зазначено в питаннях, поставлених на вирішення експерта.

За змістом статей 316, 317 ЦК України право власності це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але у межах, передбачених законом, здійснення особою самочинного будівництва відповідно до частини другої статті 376 ЦК України не породжує в неї права власності на таке майно, відтак виключає це майно із цивільного обороту.

За змістом частини першої статті 376 ЦК України самочинним вважається будівництво жилого будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво, або відведена не для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

У розумінні частини першої статті 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а й об`єкт нерухомості, який виник у результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови вже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки внаслідок таких дій об`єкт втрачає тотожність із тим, на який власником (власниками) отримано право власності. Усі об`єкти нерухомого майна, які зведені після одержання акту приймання в експлуатацію, незалежно від того, значились вони до одержання акту приймання в проектній документації чи ні, вважаються самочинними (пункт 3.4.1 Методичних рекомендацій з питань технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 05 вересня 2003 року № 146).

При цьому норми частини першої статті 376 ЦК України правила про самочинне будівництво і його наслідки поширюються на всі випадки будівництва (реконструкції) всіх типів будівель, споруд та іншого нерухомого майна.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що не підлягають поділу (виділу) об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна.

Відсутність дозволу на будівництво, проекту або порушення умов, передбачених у цих документах, спричиняє визнання такого будівництва самочинним відповідно до частини першої статті 376 ЦК України.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК України).

Самочинно збудоване нерухоме майно не є об`єктом права власності, а тому не може бути предметом поділу (виділу) згідно з нормами статей 364, 367 ЦК України.

Така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 09.03.2023 року в справі № 127/28862/21.

В спірному будинковолодінні наявні самочинно добудовані, переобладнані будівлі та споруди, а тому воно не може бути предметом поділу (виділу) згідно з нормами статей 364, 367 ЦК України, а тому виділення позивачам в натурі частки в житловому будинку призведе до порушення прав інших власників , порушення норм чинного законодавства щодо набуття права власності на новостворене майно.

На вказані обставини суд першої інстанції уваги не звернув, дійшов помилкових висновків про задоволення позову, а тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в позові з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи та неправильного застосування норм матеріального права.

Посилання позивачів, що самовільні добудови були вчинені до 1992 року, а тому не потребують прийняттю в експлуатацію, не відповідають обставинам справ, так як за технічним паспортом житлового будинку АДРЕСА_1 від вересня 2019 року, загальна площа приміщень будинку складає 100,3 кв.м., а за висновком експерта від 2022 року вже 128 кв.м. з наявними самочинними добудовами.

При цьому позивачами не надано суду доказів здійснення добудов до 1992 року, а за наявними письмовими доказами такі твердження позивачів не відповідають дійсним обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 268, 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником - адвокатом Войналовичем Олегом Миколайовичем, задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 травня 2024 скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про виділення в натурі частки об`єкта нерухомого майна, встановлення порядку користування земельною ділянкою відмовити.

Стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 2766,24 грн.

Стягнути ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 2766,24 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03 вересня 2024 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова