Справа № 399/188/24
Провадження № 2/399/149/2024
03 липня 2024 року смт Онуфріївка
Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Лях М.М., за участю секретаря судових засідань Гриценко Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Онуфріївка в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,
встановив:
До Онуфріївського районного суду Кіровоградської області з позовом звернувся ОСОБА_1 , до відповідача Онуфріївської селищної ради, в якому просить визнати поважними причини пропуску строку та визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .
У березні 2024 року позивач звернувся до державного нотаріуса Онуфріївського державної нотаріальної контори з метою прийняття спадщини та видачі свідоцтва. Але від нього дізнався про неможливість прийняття спадщини через пропущення строку для подання заяви. У встановлений законом шестимісячний строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини він не звернувся у зв`язку iз тим, що йому не було відомо про існування заповіту, який ОСОБА_2 склав на його ім`я. На момент смері спадкодавця він хоч i проживав в селі Куцеволівка Олександрійського району Кіровоградської області, але, наявність заповіту йому стало випадково відомо лише в березні 2024 року від старости села Куцеволівка, який повідомив йому про його існування та передав оригінал заповіту. Вказаним заповітом його дід, ОСОБА_2 , заповів йому усе належне йому, на день смерті, майно. Саме, через незнання про наявність вищевказаного заповіту, він i не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.
Ухвалою від 25 березня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 8 травня 2024 року витребувано у Державного нотаріуса Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Оніщенко Алли Анатоліївни належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті.
В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.
Представник відповідача Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, про день і час його проведення повідомлений належним чином.
Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов слід задовільнити з наступних підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, ОСОБА_2 , який проживав один за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 12.09.2023 Онуфріївською селищною радою Олександрійського району Кіровоградської області /а.с. 9/.
Згідно довідки Онуфріївської селищної ради № 158 від 18 березня 2024 року, померлий ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , до дня смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . У вищезазначеному будинку на момент смерті був зареєстрований один /а.с. 10/.
Згідно заповіту, посвідченого 04.11.2021 ОСОБА_3 старостою с. Куцеволівка Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області ОСОБА_2 належне йому майно, заповів ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с. 8/.
19 березня 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса Оніщенко А.А. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але постановою від 19 березня 2024 року йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, в зв`язку з тим, що протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, ним не подано заяву про її прийняття та, відповідно, він вважається таким, що спадщину не прийняв /а.с. 13/.
Відповідно до статті 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до частини 1 статті 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.
В силу статей 1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до статей 1220-1221, 1223 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкування може відбуватися за заповітом або за законом.
Згідно зі статтями 1268-1270 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Натомість, судом встановлено, що позивач звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після спливу встановленого строку.
Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (стаття 1272 Цивільного кодексу України).
Відповідно до статей 1273-1275 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 названого Кодексу, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідну заяву.
Виходячи з вище викладеного можливо зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом, є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини.
Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Це є обов`язковим для обох названих видів спадкування.
Пропуск шестимісячного строку позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.
Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12.
Спадкодавець ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , отже спадкоємець повинен був звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини до 10 березня 2024 року.
Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.
Як зазначалося вище позивач ОСОБА_1 звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а отже, здійснив всі дії, передбачені Цивільним кодексом України для вираження волевиявлення отримати свідоцтво про право на спадщину, проте, позивач пропустив строк звернення до нотаріуса.
На підтвердження поважності причин пропуску звернення до нотаріуса ОСОБА_1 зазначив, що не знав про наявність заповіту на його ім`я, про що випадково дізнався лише в березні 2024 року та березні 2024 року звернувся до нотаріуса.
Верховний Суд зазначає, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини.
Правила частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які пов`язані, зокрема, з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Таким чином, позивачем ОСОБА_1 надано суду належні та допустимі докази підтвердження факту поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини.
При цьому суд зазначає, що позивач в іншому порядку, ніж судовий, не може захистити свої права на прийняття спадщини, а завданням судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд та вирішення цивільної справи з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Постановлення рішення про задоволення позову є забезпеченням права позивача на справедливий суд відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи.
Враховуючи, що після смерті ОСОБА_2 відповідач по справі, проти задоволення позову не заперечує, а позивач вчасно не звернувсь до нотаріальної контори для подачі заяви про прийняття спадщини у зв`язку з об`єктивними обставинами, тому причини пропущення строку для прийняття спадщини суд визнає поважним. Суд вважає достатнім строк терміном два місяці для подання ОСОБА_1 заяви нотаріусу для прийняття спадщини.
На підставі викладеного суд приходить до висновку про можливість та наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.
Судові витрати залишити за позивачем за його клопотанням.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 12, 13, 76-81, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до Онуфріївської селищної ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцю с. Великий Кобелячок Новосанжарського району Полтавської області додатковий строк тривалістю в два місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Куцеволівка Олександрійського району Кіровоградської області.
Судові витрати залишити за позивачем.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду.
Суддя М.М. Лях