Справа № 296/8554/23
У Х В А Л А

Іменем України

14 березня 2024 рокум. Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі головуючого судді Шкирі В.М. розглянувши заяву стягувача ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Житомирської міської ради про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП,-

ВСТАНОВИВ:

01.11.2023 Корольовським районним судом м.Житомира ухвалено рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Житомирської міської ради про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП.

За результатами розгляду справи суд постановив:

-стягнути з Житомирської міської ради на користь ОСОБА_1 , 5200 (п`ять тисяч двісті) гривень 00 копійок майнової шкоди та 2000 (дві тисячі ) гривень 00 копійок моральної шкоди,

-стягнути з Житомирської міської ради на користь ОСОБА_1 держави судовий збір у розмірі 701 (сімсот одну ) гривню 19 копійок.

15.01.2024 Житомирський апеляційний суд рішення Корольовського районного суду м.Житомира в цивільній справі №296/8554/23 залишив без змін.

28.02.2024 ОСОБА_1 звернулася до районного суду із заявою про зміну способу та порядку виконання судового рішення в якій вказала, що вона отримала виконавчий лист у справі та полдала його до Управління Державної казначейської служби України у м.Житомирі Житомирської області

07.06.2023 Управління Державної казначейської служби України у м.Житомирі Житомирської області повернуло ОСОБА_1 виконавчий лист по справі 296/8554/23 через відсутність у Житомирської міської ради відкритих рахунків, а також вказали, що Житомирська міська рада на відміну від виконавчого комітету не є розпорядником та одержувачем бюджетних коштів і відсутня в Єдиному реєстрі розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів.

У зв`язку з наведеним просила змінити спосіб та порядок виконання судового рішення шляхом стягнення коштів з виконавчого комітету Житомирської міської ради.

Сторони, чи їх представники в судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду заяви.

ОСОБА_1 надала заяву про розгляд справи без її участі.

Представник боржника будь-яких заяв чи колопотань не подавав.

Суд вважає, що достатньо доказів які б дозволяли розглянути заяву про зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі №296/8554/23 не відкладаячи розгляду справи .

Вивчивши подану заяву суд встановив наступне.

01.11.2023 Корольовським районним судом м.Житомира ухвалено рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Житомирської міської ради про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП.

За результатами розгляду справи суд постановив:

-стягнути з Житомирської міської ради на користь ОСОБА_1 , 5200 (п`ять тисяч двісті) гривень 00 копійок майнової шкоди та 2000 (дві тисячі ) гривень 00 копійок моральної шкоди,

-стягнути з Житомирської міської ради на користь ОСОБА_1 держави судовий збір у розмірі 701 (сімсот одну ) гривню 19 копійок.

15.01.2024 Житомирський апеляційний суд рішення Корольовського районного суду м.Житомира в цивільній справі №296/8554/23 залишив без змін.

ОСОБА_1 видано виконавчий лист у справі №296/8554/23.

07.06.2023 Управління Державної казначейської служби України у м.Житомирі Житомирської області повернуло ОСОБА_1 виконавчий лист по справі 296/8554/23 через відсутність у Житомирської міської ради відкритих рахунків, а також вказали, що Житомирська міська рада на відміну від виконавчого комітету не є розпорядником та одержувачем бюджетних коштів і відсутня в Єдиному реєстрі розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів.

28.02.2024 ОСОБА_1 подала заяву про зміну способу та порядку виконання судового рішення шляхом стягнення коштів з виконавчого комітету Житомирської міської ради.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 суд прийшов наступного.

За змістом ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Іммобільяре Саффі проти Італії» наголошує, що право на звернення до суду, гарантоване статтею 6 Конвенції, також передбачає практичне виконання остаточних, обов`язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні. Отже, спосіб виконання судового рішення не може змінюватись без наявності законних на це підстав.

Відповідно до ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Разом з цим, механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 "Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників"(зі змінами).

Управління Казначейства здійснює безспірне списання коштів з рахунків боржників, які обслуговуються у ньому.

При цьому, боржниками є визначені в рішенні про стягнення коштів розпорядники (бюджетні установи) та одержувачі бюджетних коштів, а також підприємства, установи та організації, рахунки яких відкриті в органах Казначейства.

У даній справі боржником є Житолмирська міська рада, яка не є ні розпорядником, ні одержувачем бюджетних коштів, вона взагалі відсутня в даному реєстрі та не обслуговується в управлінні Казначейства, а тому не має відкритих рахунків.

Натомість виконавчий комітет Житомирської міської ради є головним розпорядником бюджетних коштів

Згідно з частиною 3 статті 33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Отже, законодавцем передбачено право суду за заявою особи змінити спосіб виконання судового рішення у разі неможливості його виконання у тому вигляді, який постановлено судовим рішенням; обмежень щодо кількісної можливості вчинення відповідних дій законодавцем не встановлено, адже метою зміни способу виконання судового рішення є задоволення вимог стягувача за рішенням, яке набрало законної сили.

Підпунктом 2 п. 25 Порядку № 845 передбачено, що у разі наявності у боржника окремої бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду безспірне списання коштів з боржника (виконання рішень суду про стягнення коштів з боржника) здійснюється лише за цією бюджетною програмою. При цьому п. п. 24-34 цього Порядку застосовуються лише щодо зазначеної бюджетної програми.

Пунктом 2 Порядку № 845 встановлено, що безспірне списання це операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.

Таким чином, боржниками є визначені в рішенні про стягнення коштів розпорядники (бюджетні установи) та одержувачі бюджетних коштів, а також підприємства, установи та організації, рахунки яких відкриті в органах Казначейства.

Відповідно до п. 3 Порядку № 845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Згідно з ч. 2 ст. 23 Бюджетного кодексу України бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

У відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 22 Бюджетного кодексу України, за бюджетними призначеннями, визначеними іншими рішеннями про місцеві бюджети, - місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад, структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників. Якщо згідно із законом місцевою радою не створено виконавчий орган, функції головного розпорядника коштів відповідного місцевого бюджету виконує голова такої місцевої ради.

Таим чином, обставини за якими боржником у виконавчому провадженні є Житомирська міська рада , яка на відміну від виконавчого комітету Житомирської міської ради не є головним розпорядником бюджетних коштів роблять фактично неможливим виконання рішення суду, а тому заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.260,435 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про про зміну способу та порядку виконання судового рішення в цивільній справі №296/8554/23 за позовом ОСОБА_1 до Житомирської міської ради про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП - задовільнити.

Змінити порядок виконання рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 01 листопада 2023 року по справі №296/8554/23 за позовом ОСОБА_1 до Житомирської міської ради про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП шляхом стягнення із головного розпорядника коштів місцевого бюджету виконавчого комітету Житомирської міської ради (місцезнаходження:м.Житомир, майдан ім.С.П.Корольова,4/2, код ЕДРПОУ 135769554) на користь ОСОБА_1 ( місце реєстрації: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) ) - 5200 (п`ять тисяч двісті) гривень 00 копійок майнової шкоди, 2000 (дві тисячі ) гривень 00 копійок моральної шкоди та 701 (сімсот одну ) гривню 19 копійок судового збору.

Ухвала набирає законної сили з дня моменту її підписання та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення

Ухвалу складено та підписано 14.03.2024

Суддя В. М. Шкиря