Провадження № 2/361/2294/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

01 березня 2024 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Писанець Н.В.,

при секретарі Перканюк І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Броварського міськрайонного суду Київської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРТЕМІДА-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРТЕМІДА-Ф» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором про споживчий кредит.

Позивач свої позовні вимоги мотивував тим, що 23.09.2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит № 31048 на умовах якого відповідачу було надано кредит у розмірі 20000,00 грн., шляхом перерахуванням коштів на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Альфа-Банк».

Кредитодавець свої зобов`язання за кредитним договором виконав, однак відповідач припинив здійснювати платежі на виконання Кредитного договору, тому утворилася заборгованість за кредитним договором.

15.06.2020 ТОВ Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» уклали договір відступлення права вимоги №20200615/1, згідно якого, ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» набула статусу кредитора та отримала право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлися боржниками ТОВ Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» включно і до ОСОБА_1 , порядковий номер згідно реєстру боржників 160.

Станом на 19.12.2023 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 39477,78 грн, а саме: -заборгованість за тілом кредиту-18402,31 грн; -заборгованість за відсотками -10920,21 грн; -заборговансть за пенею 2860,00 грн; -штрафні санкції (3% річних) -1723,65 грн; -інфляційне збільшення - 5571,61 грн.

На підставі викладеного позивач звернувся до суду із даним позовом.

Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 17.01.2024 провадження по справі відкрито, за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом надсилання судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, про причини неявки суд не повідомив, правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У зв`язку із тим, що відповідач своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду сторони позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 23.09.2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит № 31048 на умовах якого відповідачу було надано кредит у розмірі 20000,00 грн., шляхом перерахуванням коштів на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Альфа-Банк».

Згідно графіку платежів за кредитним договором № 31048 від 23.09.2019 сума кредиту становить 20000 грн. Відповідач зобов`язавя повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами за кінцевим терміном погашення не пізніше 09.03.2020, проте не виконав свої зобов`язання.

15.06.2020 ТОВ Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» уклали договір відступлення права вимоги №20200615/1, згідно якого, ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» набула статусу кредитора та отримала право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлися боржниками ТОВ Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» включно і до ОСОБА_1 , порядковий номер згідно реєстру боржників 160.

Згідно витягу з реєстру боржників від 19.12.2023 загальна сума заборгованості ОСОБА_1 складає 32182,52 грн.

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості (виписці з особового рахунку) у відповідача ОСОБА_1 станом на 19.12.2023 існує заборгованість у розмірі 39477,78 грн.: -заборгованість за тілом кредиту-18402,31 грн; заборгованість за відсотками -10920,21 грн; заборговансть за пенею 2860,00 грн; штрафні санкції (3% річних) -1723,65 грн; інфляційне збільшення- 5571,61 грн.

Позивачем вживалися заходи щодо досудового врегулювання спору, зокрема на поштову адресу боржника було відправлено листи-повідомлення про відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит від 25.06.2020, а також 01.03.2021 та досудова вимога про погашення кредитної заборгованості за договором № 31048 від 23.09.2019.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з ч. 4 ст. 631 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Відповідно до ст. 1084 ЦК України якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Якщо відступлення права грошової вимоги факторові здійснюється з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором, фактор зобов`язаний надати клієнтові звіт і передати суму, що перевищує суму боргу клієнта, який забезпечений відступленням права грошової вимоги, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено судом, відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № 31048 від 23.09.2019 укладеним з ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС», яка згідно з договором факторингу № 20200615/1 від 15.06.2020 передала право грошової вимоги за кредитним договором № 31048 від 23.09.2019 ТОВ «Фінансова компанія «АРТЕМІДА-Ф» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в загальному розмірі 39477,78 грн.: -заборгованість за тілом кредиту-18402,31 грн; заборгованість за відсотками -10920,21 грн; заборговансть за пенею 2860,00 грн; штрафні санкції (3% річних) -1723,65 грн; інфляційне збільшення- 5571,61 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягають задоволенню.

Щодо судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами.

Згідно з частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, що передбачено пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України.

У позовній заяві представник позивача вказав попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які складаються з судового збору у розмірі 2 147,20 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 147,20 грн

Згідно з приписами ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витратна правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін - пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано копію Договору про надання правової допомоги № 20231215-1 від 15.12.2023, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на суму 10000,00 грн., копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю адвоката Бачинського О.М.

Дослідивши перелік наданих послуг та обсяг робіт, виконаних в межах договору про надання правничої допомоги, враховуючи малозначність справи, значення справи для сторони, з урахуванням вимог розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що заявник має право на часткове відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000, 00 грн. При цьому суд враховує, що час, як такий, що витрачений на виконання зазначених робіт, та вартість такого обсягу робіт є дещо завищеною.

Враховуючи ухвалення рішення по справі на користь позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф`у розмірі 4 000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 23, 81, 141, 247, 258, 259, 263-268, 273, 280-282, 284, 289 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРТЕМІДА-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРТЕМІДА-Ф»(місцезнаходження: вул. С.Бандери, 87, оф. 54, м. Львів 79013, ,IBAN НОМЕР_3 в АТ «ОТП БАНК» заборгованість договором про споживчий кредит № 31048 від 23.09.2019 у розмірі 39477(тридцять дев`ять чотириста сімдесят сім) грн. 78 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРТЕМІДА-Ф»(місцезнаходження: вул. С.Бандери, 87, оф. 54, м. Львів 79013, ,IBAN НОМЕР_3 в АТ «ОТП БАНК» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 147,20 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо заяву про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Н.В. Писанець