Провадження № 22-з/801/37/24
Головуючий у суді 1-ї інстанції
Доповідач:Оніщук В. В.
УХВАЛА

01 березня 2024 рокуСправа № 127/19928/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді-доповідача Оніщука В. В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Салу Т. Б. у цивільній справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

У провадженні Вінницького апеляційного суду перебуває вказана справа.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 06 грудня 2023 року справа передана на розгляд колегії суддів в складі головуючого (судді-доповідача) Сала Т. Б., суддів - Ковальчука О. В., Шемети Т. М.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 07 грудня 2023 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків, а саме для зазначення реєстраційного номеру облікової картки платника податків або номер і серію паспорта, адреси електронної пошти (за наявності) та відомостей про наявність або відсутність в особи, яка подає апеляційну скаргу, електронного кабінету; надання оригіналу документу, що підтверджує сплату судового збору на належний рахунок у розмірі 4 026 грн.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 08 лютого 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору. Продовжено строк усунення недоліків апеляційної скарги протягом п`яти днів з моменту отримання даної ухвали.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 23 лютого 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або розстрочення сплати судового збору. Продовжено строк усунення недоліків апеляційної скарги ОСОБА_1 протягом трьох днів з моменту отримання даної ухвали.

29 лютого 2024 року від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій він заявив відвід судді Салу Т. Б., оскільки не довіряє, що він може бути вільним і доброчесним, а також у зв`язку з тим, що він не допускає його, пенсіонера, в умовах війни до правосуддя, можливо на замовлення службових осіб, які займають відповідальне становище, вчиняють злочини.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 29 лютого 2024 року заявлений ОСОБА_1 відвід визнано необґрунтованим, вирішення питання відводу у встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України порядку передано на розгляд іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 01 березня 2024 року заява ОСОБА_1 про відвід передана на розгляд судді Оніщука В. В.

Розглянувши заяву про відвід, апеляційний суд дійшов до такого висновку.

Підстави для відводу судді передбачені статтею 36 ЦПК України. Зокрема, частиною 1 цієї статті передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за об`єктивними та суб`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див.рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. При вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

У контексті об`єктивного критерію, крім поведінки судді, слід визначити, чи існують переконливі факти, які можуть викликати сумніви щодо його або її безсторонності. Об`єктивний критерій в основному стосується ієрархічних чи інших зв`язків між суддею та іншими учасниками провадження. У зв`язку з цим навіть зовнішні прояви мають певну важливість, або іншими словами, «правосуддя має не лише здійснюватися, має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість

Особа, яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи. Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Проте апеляційним судом не встановлено і матеріалами справи не підтверджується наявність обставин, які б дійсно викликали сумніви в неупередженості судді Сала Т. Б.

Залишення судом апеляційної скарги без руху, відмова у звільненні від сплати судового збору, або відстроченні чи розстроченні його сплати, не може слугувати підставою для відводу судді.

Водночас апеляційний суд зауважує, що відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що заявлений відвід судді Салу Т. Б. є необґрунтованим, оскільки заявник не навів та відповідно не довів існування обґрунтованих та об`єктивних обставин, які б давали підстави для висновку про можливість допущення суддею Сало Т. Б. упередженості при розгляді цієї справи, і відповідно заява мотивована лише суб`єктивними надуманими сумнівами учасника справи, а тому підстави для задоволення заявленого ОСОБА_1 відводу відсутні.

Керуючись ст. ст. 39, 40, 259, 260, 381 ЦПК України,

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Салу Т. Б. у вказаній цивільній справі відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду В. В. Оніщук