ЄУ № 712/5081/24
Провадження №2/712/3672/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року Соснівський районний суд м. Черкаси

у складі: головуючого судді Стеценко О.С.,

за участю секретаря судового засідання Дубини В.В.,

представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 12 000 грн. щомісячно з 2024 року до досягнення дитиною повноліття.

У обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 31.03.2020 розірвано шлюб між нею та відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після розірвання шлюбу син проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання сина не надає, тому позивач вимушена звернутися до суду.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 жовтня 2024 року скасовано заочне рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 липня 2024 року, призначено судове засідання на 14 листопада 2024 року.

Позивач та її представник у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зазначив, що має можливість сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі, що не перевищує 4 000,00 грн., оскільки він не працює, джерелом його доходів є мінливі заробітки, у нього наявна податкова заборгованість та він здійснює догляд за матір`ю похилого віку.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, що 30.10.2008 сторони зареєстрували шлюб, який розірвано рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 31.03.2020. Рішення набрало законної сили 07.08.2020.

Сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 610.

До матеріалів справи додані копії паспортних документів для виїзду за кордон ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджують перебування позивача та дитини в Чеській Республіці.

Судом досліджені надані відповідачем скріншоти з додатку «Дія» про наявність у ОСОБА_2 заборгованості перед ГУ ДПС у Черкаській області у розмірі 57 074,96 грн. та 32 853,04 грн.

Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно з ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 цієї статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Крім того ст. 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Позов пред`явлено до суду 22.04.2024.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІ з відповідними змінами та доповненнями, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

За змістом ст. 141 Сімейного кодексу України проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ч. 1 ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до норм чинного законодавства за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст. 183 СК України визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Позивач не довела суду належними та допустимими доказами, що відповідач може сплачувати аліменти у сумі 12 000,00 грн. щомісячно.

Так, позивачем не надано доказів на підтвердження ані свого матеріального стану, ані матеріального стану відповідача. Позивач є працездатною особою і також має нести витрати по утриманню спільної дитини.

Відповідач, у свою чергу, також не надав належних та допустимих доказів свого матеріального стану та перебування на його утриманні матері похилого віку, відповідач є особою працездатного віку і за законом зобов`язаний утримувати свого неповнолітнього сина, який проживає окремо від нього, до досягнення ним повноліття, суд вважає позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню частково у твердій грошовій сумі у розмірі 6 000,00 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, що буде достатнім для його належного фізичного, духовного та морального розвитку та сприятиме гармонійному розвитку дитини.

У той же час суд зазначає, що стягнення аліментів у сумі 4 000,00 грн. не зможе в певній мірі забезпечити належний рівень розвитку спільної з позивачем дитини.

Розмір аліментів у сумі 6 000,00 не буде надмірним тягарем для відповідача та є достатнім для забезпечення дитини.

Крім того, суд роз`яснює, що відповідно до ст.ст. 80, 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивач звільнена від сплати судового збору, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1 211,20 грн., оскільки позовними вимогами є стягнення аліментів з відповідача, які судом стягнуті з відповідача.

Керуючись ст.ст.12, 13, 80, 81, 89, 141, 206, 263-268, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 6 000 грн. щомісячно з 22.04.2024 до досягнення дитиною повноліття.

У решті позовних вимог відмовити.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у межах сплати платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір у сумі 1 211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлено 19.11.2024.

Суддя: О.С. Стеценко