Справа № 201/7654/24
Провадження № 2/201/3212/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

14 листопада 2024р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого: судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Покопцевої Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

25.06.2024р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с. № 4-7).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 29.07.2024р. позов було прийнято до провадження, відкрито провадження та відповідно до положень ч.1 ст.274, ч.5 ст.279 ЦПК України призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. №53).

В обґрунтування позовних вимог представник позивача Киричук Г.М. (діє на підставі довіреності від 14.10.2022р. а.с. № 6) посилалася на те, що 29.10.2018р. між банком та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №201 шляхом підписання Заяви №201 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Відповідно до укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 3 000 грн. (кредитний ліміт), який пізніше було збільшено до 41 378грн.03коп. строком на 12 місяців зі сплатою процентів у розмірі погодженому договором та в порядку визначених Графіком платежів. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, перерахувавши кредитні кошти на поточний рахунок позичальника, однак останній в порушення умов договору, у передбачені графіком строки, кредит не повертав, проценти за користування кредитом не сплачував, внаслідок чого, станом на 30.04.2024р. у відповідача перед банком наявна заборгованість у розмірі 69 267 грн. 01 коп., з яких: 41 357 грн. 48 коп. - заборгованість за кредитом; 27 909 грн. 53 коп. заборгованість по відсоткам. Зазначену суму заборгованості представник позивача просила суд стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2 422 грн. 40коп.

В судові засідання 10.10.2024р. та 14.11.2024р. представник позивача не з`явився, про дату та час розгляду справи позивач повідомлявся належним чином шляхом надіслання електронних повідомлень (а.с.№57, 58, 64-66). По тексту позову представник позивача ОСОБА_2 просила суд розгляд справи провести без участі представника позивача та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення суду (а.с. №6).

Відповідач ОСОБА_1 в судові засідання, які були призначені на 10.10.2024р. та 14.11.2024р., двічі поспіль не з`явися. Про дати розгляду справи судом відповідач повідомлявся шляхом направлення судових повісток за адресою, яка була підтверджена відповіддю Департаменту адмінпослуг та дозвільних процедур ДМР від 10.07.2024р. (а.с. № 52). Конверти, які були направлені відповідачу, повернуті суду за зворотною адресою з відміткою «адресат відсутній» (а.с. № 56, 63). Крім того, про дати розгляду справи судом відповідач повідомлявся шляхом розміщення оголошень на сайті Судова влада України (а.с. № 59, 67).

Отже, належним чином повідомлений про розгляд справи відповідач в судові засідання повторно не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, а також не скористався правом ознайомлення з матеріалами справи та подачі відзиву на позов.

Згідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомленого про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що відповідач, виходячи з положень ч.11 ст.128 ЦПК України, вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, згідно до ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Згідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст.89 ЦПК України та у сукупності з нормами чинного законодавства, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

29.10.2018р. між АТ «Перший український міжнародний банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №201 шляхом підписання Заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №201, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитний ліміт у розмірі 3 000 грн., який пізніше було збільшено до 41 378грн.03коп. строком на 12 місяців (а.с. №10зв.ст.).

29.10.2018р. ОСОБА_1 був підписаний паспорт споживчого кредиту, в якому позичальником також погоджено всі істотні умови кредитування (а.с. №11).

Отже, сторонами при укладенні договору було досягнуто згоди з усіх істотних умов кредитування карткового рахунку.

Заперечень щодо підпису паспорту споживчого кредиту відповідачем не надано.

Підписання відповідачем паспорту споживчого кредиту є належним доказом ознайомлення його з умовами кредитування, відповідний висновок викладено в постановах Верховного Суду від 23.12.2019р. у справі №572/1169/17, від 12.02.2020р. у справі №382/327/18.

Банком зобов`язання за договором №201 виконані, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача про користування кредитними коштами (а.с. 27зв.ст.).

Презумпцію укладеного між сторонами кредитного договору №201 від 29.10.2018р. відповідачем не спростовано.

Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно зі ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно дост.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ч.1ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1ст.1055 ЦК України, визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Частиною другою ст. 1050 ЦК України, встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно із ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.

Положеннями пунктів 11, 4 ч. 1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно до ч.1 ст.76, ч.2 ст.77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

В позовній заяві представник позивача просила стягнути з відповідача суму заборгованості станом на 30.04.2024р. у розмірі 69 267 грн. 01 коп., з яких: 41 357 грн. 48 коп. - заборгованість за кредитом; 27 909 грн. 53 коп. заборгованість по відсоткам.

Відповідний розмір заборгованості позивачем визначений згідно до розрахунку заборгованості (а.с.№28-30), який долучено до позовної заяви. Відповідність розрахунку та розміру заборгованості не були спростовані відповідачем ані змістовними запереченнями, ані окремим контррозрахунком, а тому при ухваленні рішення суд керується розрахунком позивача.

В зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за укладеним договором, з метою досудового врегулювання спору, позивачем на адресу відповідача було направлено письмову вимогу (повідомлення) вих.№ КНО-44.2.2/196 від 01.05.2024р. з вимогою погасити заборгованість за кредитним договором №201 від 29.10.2018р. у розмірі 69 267грн. 01 коп. Відповідача попереджено, що у разі невиконання даної вимоги, банк застосує заходи примусового позасудового стягнення заборгованості, відповідне підтверджується копією письмової вимоги (а.с. №25) та списком №20240501 згрупованих відправлень (рекомендованих листів) (а.с. № 26-27).

Однак, відповідач вимогу не виконав, заборгованість не погасив.

Таким чином, згідно наданих суду документів вбачається, що після укладення кредитного договору №201 від 29.10.2018р. відповідач отримав кредитні кошти, проте допустив прострочення погашення заборгованості в строк визначений Графіком погашення, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість, а отже ОСОБА_1 повністю зобов`язання по погашенню боргу не виконав, у зв`язку з чим позивач відповідно до ст.ст 1048, 1049, 1050 ЦК України має право вимагати стягнення заборгованості за договором в повному обсязі, а саме у розмірі 69 267 грн. 01 коп., з яких: 41 357 грн. 48 коп. - заборгованість за кредитом; 27 909 грн. 53 коп. заборгованість по відсоткам.

Підсумовуючи викладене, позовні вимоги АТ «Перший український міжнародний банк» підлягають задоволенню в повному обсязі та стягненню з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає заборгованість у загальному розмірі 69 267 грн. 01 коп.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позову, су д вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2 422грн. 40 коп., оскільки позов сформовано в системі «Електронний суд» (а.с. №11).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 626, 634, 638, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 141, ч.4 ст.223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, ч.2,3 ст. 274, ч.5 ст. 279, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованість за кредитним договором №201 від 29.10.2018р. станом на 30.04.2024р. у розмірі 69 267 грн. 01 коп. (шістдесят дев`ять тисяч двісті шістдесят сім грн. 01 коп.), з яких: 41 357 грн. 48 коп. - заборгованість за кредитом; 27 909 грн. 53 коп. заборгованість по відсоткам.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.289 ЦПК України, а саме, заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.