Провадження № 2/357/1153/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Пустовій Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що з 17.09.2016 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , від шлюбу мають спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сімейне життя з відповідачкою не склалося в зв`язку з подружньою зрадою, несумісністю характерів та поглядів на сімейне життя, внаслідок чого виникають непорозуміння, сварки, образи в сторону позивача. Позивач зазначає, що відповідач нехтує сімейними цінностями та своїми докорами спричиняє позивачу душевні страждання, в сім`ї відсутнє взаєморозуміння, сторони припинили спільне проживання, сімейні правовідносини та ведення спільного господарства, а тому позивач просить шлюб розірвати.

Ухвалою судді від 06.10.2023 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи (а.с. 39).

11.10.2023 року відповідач ОСОБА_2 подала заяву про ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 41).

02.11.2023 року на електронну адресу суду надійшло повідомлення адвоката Хіцької К.Г. про розірвання договору про надання правової допомоги з ОСОБА_2 (а.с. 45-47).

08.11.2023 року ОСОБА_2 подала заяву про надання строку для примирення терміном на три місяці, просила розгляд справи здійснювати за її відсутності (а.с.52).

28.11.2023 року ОСОБА_2 подала заяву, в якій заперечує щодо стягнення з неї судових витрат, просила приєднати до матеріалів справи відомості про джерела доходу відповідача, як доказ матеріального становища (а.с. 53-54).

Ухвалою суду від 08.12.2023 року надано сторонам строк для примирення терміном два місяці (а.с. 56).

Позивач в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив здійснювати розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, у поданій заяві від 08.11.2023 року просила здійснювати розгляд справи без її участі (а.с. 52).

Відповідно до положення ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що сторони 17.09.2016 року зареєстрували шлюб, у Білоцерківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 1184, від шлюбу мають спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Наведене підтверджується матеріалами справи(а.с.11,12,13).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що підставою для розірвання шлюбу є те, що мала місце подружня зрада, сторони припинили подружні відносини, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків. Позивач зазначив, що збереження сім`ї неможливе і дане суперечить його інтересам, сім`я розпалася остаточно.

Задовольняючи позов, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Частина 2 ст. 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до норми вказаної статті, при розірванні шлюбу кожен із подружжя має право зберегти спільне прізвище або відновити дошлюбне. Це право може бути реалізоване лише у момент припинення шлюбу у разі його розірвання.

Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Згідно ч. 2 ст.114СК України шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію позивача щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить інтересам позивача.

Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні.

Позивач просить судові витрати зі сплати судового збору покласти на відповідача.

Однак, відповідач ОСОБА_2 заперечує щодо стягнення з неї судових витрат, оскільки вона не працює, виховує дітей дошкільного віку, не має джерела доходу, в підтвердження чого надала відомості про джерела своїх доходів станом на 09.11.2023 року.

Згідно відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 09.11.2023 року, у ОСОБА_2 відсутні доходи (а.с. 54).

Згідно ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. 2. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 листопада 2023 року по справі № 906/308/20 виснувала, що положення пункту 1 можуть бути застосовані і до відповідача - фізичної особи за наявності відповідної підстави. Відмова у звільненні від сплати судового збору з тих підстав, що така особа є відповідачем, без дослідження судом доказів, якими відповідач обґрунтовує наявність підстав для застосування пункту 1, завдає шкоди самій суті права відповідача на доступ до суду, підкреслила ВП ВС.

Тож, відповідач у справі може за певних обставин (дійсної неспроможності сплатити судовий збір, підтвердженої належними доказами) бути звільненим від сплати судового збору або його сплата може бути відстрочена чи розстрочена, розмір судового збору може бути зменшений судом. Тобто за вказаних обставин з метою забезпечення права особи на судовий захист стаття 8 Закону України «Про судовий збір» може бути застосована за аналогією закону до іншої сторони спору (частина дев`ята статті 10 Цивільного процесуального кодексу України)».

Враховуючи що відповідач не має достатньої фінансової можливості для сплати судового збору, а тому суд дійшов висновку про зменшення витрат зі сплати судового збору, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, в порядку ст. 141 ЦПК України, до 536,80 грн.

Як вбачається зі свідоцтва про шлюб, відповідач після реєстрації шлюбу обрала прізвище « ОСОБА_5 », а тому суд дійшов висновку, що вона має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, інших клопотань відповідач не подавала.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 110, 112,113 СК України, ст.ст. 24, 110, 112,113 СК України, ст.ст. 12, 13, 81, 158, 258- 265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 17.09.2016 року у Білоцерківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 1184 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) судові витрати у розмірі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Після розірвання шлюбу прізвище відповідача - « ОСОБА_5 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 / місце проживання: АДРЕСА_1 /

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 /місце проживання: АДРЕСА_1 /

Повний текст рішення виготовлено 01.03.2024 року.

Суддя О. Я. Ярмола