Справа № 368/312/24
Рішення

Іменем України

"10" червня 2024 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі:

- головуючий - суддя Закаблук О.В.

- при секретарі - Токовенко Н.О.

За участі:

- позивач - ОСОБА_1

- відповідач - ОСОБА_2

- розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кагарлик цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, - ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, суд, -

В С Т А Н О В И В :

26.02.2024 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, - ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, в прохальній частині якої позивачка просила суд винести рішення, на підставі якого:

1. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання його повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, з дня подачі заяви про стягнення аліментів на період навчання дитини, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Свої позовні вимоги позивачка ОСОБА_1 в мотивувальній частині рішення обгрунтовує наступними обставинами справи та нормами права:

- ОСОБА_1 (далі - Позивач) та ОСОБА_2 мають спільну повнолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На даний час ОСОБА_3 продовжує навчатися та здобуває вищу освіту в Відокремленому структурному підрозділі (ВСП) «Немішаївський фаховий коледж НУБіП України». ОСОБА_3 є студенткою 3 курсу денної форми навчання ВСП «Немішаївський фаховий коледж НУБіП України» за спеціальністю «Ветеринарна медицина» з плановим терміном завершення навчання - 30.06.2025 року.

Через те, що ОСОБА_3 здобуває освіту, вона не може працювати та потребує матеріальної допомоги від батьків, оскільки не може самостійно нести витрати, пов`язані з продовженням нею навчання та здобуттям вищої освіти.

На даний час ОСОБА_3 проживає разом з Позивачем та Позивач надає доньці допомогу в її забезпеченні.

Оскільки спільна з Відповідачем донька продовжує навчання, вона позбавлена можливості працювати, самостійно себе забезпечувати та потребує матеріальної допомоги від обох батьків. Позивач надає доньці посильну допомогу, у той час як Відповідач допомоги в її утриманні не надає, а тому існує об`єктивна необхідність у покладенні на Відповідача обов`язку зі сплати аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

Частиною 1 ст. 199 Сімейного кодексу України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Отже, виходячи з положень статті 199 Сімейного кодексу України, Відповідач зобов`язаний утримувати свою повнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка навчається, до закінчення навчання або до досягнення нею двадцяти трьох років.

Згідно з п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до пункту 20 вищевказаної постанови, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі: 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для п життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Так, у зв`язку з навчанням, донька ОСОБА_3 несе витрати на проїзд, придбання підручників, навчальних матеріалів, а також несе інші витрати, пов`язані з навчанням та проживанням. Оскільки ОСОБА_7 досягла 18-річного віку, продовжує навчання та через це не може працювати і самостійно себе забезпечувати, вона потребує матеріальної допомоги від своїх батьків, у тому числі від Відповідача.

У постанові від 13 квітня 2021 року по справі № 308/4214/18 Верховний Суд, встановивши, що дочка відповідача на день звернення до суду з позовом не досягла 23 років, продовжує навчання, не працює, не була заміжньою, дійшов висновку, що навчання на денній формі позбавляє її можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим вона потребує матеріальної допомоги. Таким чином, Верховний Суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на користь дитини, яка продовжує навчання.

Згідно з постановою Верховного Суду у справі № 459/1381/18 від 12.09.2019 р., тлумачення статті 198, 200 СК України свідчить, що при встановленні, чи повнолітні непрацездатні дочка чи син потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання повнолітнім непрацездатним дочкою, сином доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що вони не потребують матеріальної допомоги.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання).

Таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 29.01.2018 року у справі №622/373/16ц, Верховний Суд України у постанові від 24 лютого 2016 року № 6-1296цс15.

При цьому наявність матеріальної допомоги від одного з батьків (Позивача) не свідчить про достатність такої допомоги і не звільняє Відповідача від обов`язку брати в участь в утриманні повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, поряд з іншим із батьків (Позивачем).

Отже, наявні усі підстави для стягнення з Відповідача аліментів на утримання його повнолітньої доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка продовжує навчання, з дня пред`явлення позову, на період навчання, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Виходячи із потреб доньки, витрат на її утримання та навчання, Позивач вважає, що з Відповідача може бути стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 всіх видів доходів щомісячно.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 4, 174, 175 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 199 Сімейного кодексу України, Постановою Пленуму ВСУ від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», - позивачка просить суд задовольнити вимоги, викладені в прохальній частині її позовної заяви.

26.02.2024 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В., присвоєно справа № 368/312/24, провадження № 2/368/408/24.

12.04.2024 року Кагарлицьким районним судом винесено ухвалу, на підставі якої відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження, та призначено справу до підготовчого судового засідання на 11 год. 00 хв. 03.05.2024 року.

03.05.2024 року проведення підготовчого судового засідання відкладено на 12 год. 00 хв. 10.06.2024 року в зв`язку з неявкою сторін.

В підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 10.06.2024 року, позивач ОСОБА_1 позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити, обгрунтовувала свою правову позицію обставнами та нормами права, які викладені в мотивувальній частині позовної заяви, та які судом наведено вище в мотиивувальній частині даного рішення.

В підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 10.06.2024 року, - відповідач ОСОБА_2 , - позов визнав в повному обсязі, та просив його задовольтнити.

Відповідачу ОСОБА_2 судом в судовому засіданні роз`яснено процесуальні наслідки визнання позову, які йому зрозумілі.

Відповідач ОСОБА_2 просив суд винести судове рішення в даній справі по результатах проведеного підготочого судового засідання, не призначаючи справу до основного суоо засідання, так як він позов визнає повністю.

В підготовче судове засдання, яке відбулося 10.06.2024 року, третя особа, - ОСОБА_3 , - не з`явилася, хоча повідомлялася судом належним чином про день, час та місце слухання справи.

Суд констатує, що визнання позову відповідачем ОСОБА_2 в підготовчому судовому засіданні дає підставу суду застосувати положення ч. 3 ст. 200 ЦПК України.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Отже, на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд приходить до висновку щодо можливості винесення судового рішення по результатам проведення підготовчого судового засідання, не призначаючи судове засідання до основного судового розгляду по суті.

Суд, вислухавши позивачку, яка позов підтримала в повному обсязі, та просила його задовольнити, вислухавши відповідача, який позов визнав, та просив його задовольнити, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову, - шляхом винесення судового рішення, як окремого процесуального документу, з постановленням в нарадчій кімнаті, обґрунтовуючи своє рішення наступним.

Підсудність.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачене законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, - з довідки про реєстрацію місця проживання особи, яка ивдана виконавчим комітетом Кагарлицької міської ради Київської області, - позивачка по справі, - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно, враховуючи предмет спору (стягнення аліментів), враховуючи місце реєстрації та проживання позивачки, та враховуючи положення ч. 1 ст. 28 ЦПК України, дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду Київської області, - як суду першої інстанції загальної юрисдикції, так як в даному випадку має місце правило альтернативної підсудності, - підсудність за вибором позивача.

Сторони по справі:

- позивачем по справі є фізична особа - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. П`ятихатки П`ятихатського району Дніпропетровської області, громадянка України, паспорт громадянки України ID - картка № НОМЕР_1 , виданий в 2019 році органом 3231, РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

- відповідачем по даній справі є фізична особа - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , урождженець м. Хромтау, Казахстан, громадянин України, паспорт громадянина України ID - картка № НОМЕР_3 , виданий 12.04.2022 року, органом 3238, РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ;

- третя особа, - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м. Обухів Київської області, Україна, громадянка України, паспорт громадянки України ID - картка № НОМЕР_5 , виданий 20 році ороаном № 3231 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Спір між сторонами виник в сфері сімейного права (обов`язок батька утримувати свою повнолітню дитину на час навчання, але не більше, ніж до досягнення дитиною 23 - рьох річного віку), за наступних обставин:

- сторони по справі, - позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 в свій час проживали разом без офіційної реєстрації шлюбу, внаслідок чого вони мають спільну дитину, - ОСОБА_3 , - третя особа в даній справі.

Як встановлено судом, - донька сторін по справі- ОСОБА_3 , - під час реєстрації її народження - була записана зі слів матері, - а саме, - в графі батько працівником державного органу реєстрації актів громадянського стану, - був записаний ОСОБА_8 , - тобто, - неіснуюча особа.

В подальшому відповідачем ОСОБА_2 його донька - ОСОБА_3 (третя особа в даній справі) - була усиновлена, проте, - після усиновлення третя особа прізвища не змінила.

Счуд в даному випадку зазначає, що батьківство щодо третьої особи відповідачем в даній справі не оспорюється.

На даний час третя особа, - дитина сторін, - ОСОБА_3 , - продовжує навчатися та здобуває вищу освіту в Відокремленому структурному підрозділі (ВСП) «Немішаївський фаховий коледж НУБіП України».

Третя особа, - ОСОБА_3 є студенткою 3 курсу денної форми навчання ВСП «Немішаївський фаховий коледж НУБіП України» за спеціальністю «Ветеринарна медицина» з плановим терміном завершення навчання - 30.06.2025 року.

Через те, що ОСОБА_3 здобуває освіту, вона не може працювати та потребує матеріальної допомоги від батьків, оскільки не може самостійно нести витрати, пов`язані з продовженням нею навчання та здобуттям вищої освіти.

На даний час ОСОБА_3 проживає разом з Позивачем та Позивач надає доньці допомогу в її забезпеченні.

Оскільки спільна з Відповідачем донька продовжує навчання, вона позбавлена можливості працювати, самостійно себе забезпечувати та потребує матеріальної допомоги від обох батьків. Позивач надає доньці посильну допомогу, у той час як Відповідач належної допомоги в утриманні своїй доньці - не надає, а тому існує об`єктивна необхідність у покладенні на Відповідача обов`язку зі сплати аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, з огляду на наступні норми права:

- отже, згідно п. 15 ППВС № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сіменого кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стянення аліментів» стягнення аліментів на дочку, сина, які досягли повноліття, з підстав, передбачених статтями 198, 199 СК України здійснюється в судовому порядку за новою позовною заявою.

- згідно п. 20 ППВС № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сіменого кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стянення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв`язку з цим у матеріальній допомозі; можливість у батьків надавати таку допомогу.

З огляду на вищевказану норму права, донька відповідача, - ОСОБА_3 має право на отримання аліментів від свого батька, - відповідача по справі, - ОСОБА_2 , - незалежно від форми навчання, - чи навчається на денній формі, чи на заочній формі навчання, проте, не довше, ніж до досягнення нею 23 років.

Питання щодо стягнення з батьків аліментів на дітей, які продовжують навчання, регламентується також нормами СК України.

Так, згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також: самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно, позивачка по справі, - ОСОБА_1 є належним позивачем по даній справі, адже повнолітня дитина сторін, - ОСОБА_3 , - проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, що підтверджено в судовому засіданні належними та допустимими доказами.

Що ж до необхідності отримання дитиною - ОСОБА_3 матеріальної допомоги, то вона обумовлена тим, що спільна дитина сторін навчається на денній формі навчання, тобто, - протягом дня задіяна у навчальному процесі, а тому не має змоги працевлаштуватися, а, будучи не працевлаштованою, спільна дитина сторін не має інших джерелів до існування, яка матеріальна допомога матері та батька, проте, як встановлено в судовому засіданні по даній справі, - матеріальну допомогу надає лише матір, а батько, відповідач по справі, - самоусунувся від матеріального утримання його повнолітньої дитини, яка продовжує навчатися, хоча в нього існує такий обов`язок по утриманні дитини до 23 років на час навчання дитини.

Суд зазначає, що матеріальна допомога у випадку навчання сина/доньки до 23 років, включно, - носить аліментний характер.

Для того, щоб батько/мати надавали зазначену допомогу потрібна наявність наступних умов:

1. Продовження навчання донькою/сином після досягнення нею/ним повноліття, недосягнення дочкою/сином встановленого законом віку - 23 років;

2. потреба доньки/сина у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням та наявність у батька/матері можливості надавати матеріальну допомогу.

Наявність потреби в аліментних виплатах на навчання підтверджена тим, що повнолітня донька відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 ніде не працює, самостійного заробітку не має.

Що стосується розміру аліментів, то дане питання регулюється ст. 200 СК України, де, зокрема, зазначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Дана стаття встановлює розмір аліментів, які батьки виплачують на непрацездатних повнолітніх сина, дочку та аліменти, які батьки виплачують у зв`язку із продовженням навчання повнолітніх сина, дочки.

Обставинами, які впливають на визначення розміру аліментів є стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; сімейний стан повнолітніх сина, дочки; необхідність провадити інші виплати, утримання повнолітніх дочки, сина іншими особами (наприклад власними дітьми або дружиною, чоловіком) тощо.

У статті 200 СК, як і в інших, подано три можливості визначення розміру аліментів: у твердій грошовій сумі, в частці від заробітку (доходу) або одночасно і в твердій грошовій сумі та в частці від заробітку. Ініціатива вибору способу визначення розміру аліментів належить, насамперед, позивачеві, але врешті спосіб визначення величини аліментного платежу залежатиме від різних обставин, які належить оцінити суду. Ні мінімального, ні максимального розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина Сімейний кодекс України не встановлює.

Однак, розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина ні за яких обставин не може бути меншим за неоподаткований мінімум доходів громадян.

Що стосується даного предмету спору, то в даному випадку це питання врегульовано ст. 201 СК України, де, зокрема, вказано, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 -192 і 194 -197 цього Кодексу.

Так, до відносин по утриманню батьками повнолітніх дочки, сина застосовуються норми про відрахування аліментів за ініціативою платника; норми щодо договору про сплату аліментів, договору про припинення права на аліменти у зв`язку з набуттям права власності на нерухоме майно, з якого присуджуються аліменти; стягнення аліментів за минулий час та заборгованості за аліментами; зміну розміру аліментів; відповідальність за прострочення сплати аліментів.

Згідно частини 2 ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі, а згідно частини 3 за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у відповідності до частини 2 ст. 183 СК України, визначається судом.

Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 працездатного віку, працездатний, проте, - ухиляється від належного утримання доньки, не маючи на те відповідних моральних та правових підстав.

Отже, як зазначалося судом вище, згідно положень ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв 'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також, самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно, ст. 199 СК України встановлює обов`язок відповідача ОСОБА_2 надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці, - ОСОБА_3 до завершення навчання, проте, з обов`язковою умовою, - якщо таку змогу має.

Крім того, стаття чітко встановлює вік дитини - 23 роки, до якого відповідач по справі, - ОСОБА_2 зобов`язаний надавати матеріальну допомогу доньці - ОСОБА_3 у зв`язку із навчанням.

Крім того, для того, щоб батько, відповідач по справі, - ОСОБА_2 надавав зазначену допомогу, потрібна наявність наступних умов:

1. продовження навчання донькою ОСОБА_3 після досягнення нею повноліття, - така умова підтверджується належними та допустимими письмовими доказами, які судом вказані вище (довідка навчального закладу);

2. недосягнення донькою, - ОСОБА_3 встановленого законом граничного віку - 23 років, - така умова підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_3 , її паспортом, з якого вбачається, що на час слухання справи ОСОБА_3 не досягнула 23 - річного віку, який досягне лише ІНФОРМАЦІЯ_5;

3. потреба доньки, - ОСОБА_3 у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням, - вказана обставина підтверджується належними та допустимими письмовими доказами, які судом вказані вище, з яких вбачається, що дитина сторін окрім, як матеріальна допомога матері, - не має, так як батько, - відповідач по справі, - в добровільному порядку такої належної допомоги не надає.

4. наявність у батька, - ОСОБА_2 такої можливості надавати матеріальну допомогу.

Так, в судовому засіданні встановлено з належних та допустимих доказів, що відповідач по справі, - ОСОБА_2 - працездатного віку, працездатний, має змогу виплачувати аліменти своїй дитині на час навчання.

Обґрунтування виду та розміру аліментів, що підлягають до стягнення:

- розмір аліментів, які можуть стягуватися в випадку навчання дитини, врегульовано ст. 200 СК України, де, зокрема, зазначено, що:

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно, дана стаття встановлює розмір аліментів, які відповідач, за наявності такої можливості, повинен виплачувати на повнолітнюо доньку.

Як випливає зі змісту вищевказаної статті, обставинами, які впливають на визначення розміру аліментів, та які були враховані судом при винесення рішення, є:

- стан здоров`я та матеріальне становище повнолітнього сина (стан здоров`я сина відповідача нормальний, що ж до матеріального становища - дитина відповідача потребує матеріальної допомоги, так як не має іншого джерела доходів, ніж допомога батьків);

- стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, - відповідача по справі (стан здоров`я відповідача - нормальний, матеріальне становище дозволяє сплачувати аліменти на повнолітнього сина);

- наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина (відповідач одружений вдруге, від повторного шлюбу має одну малолітню дитину, на яку сплачує аліменти);

- сімейний стан повнолітніх сина, дочки (повнолітній син відповідача не одружений);

- необхідність провадити інші виплати, утримання повнолітніх дочки, сина іншими особами (наприклад власними дітьми або дружиною, чоловіком) тощо.

Відповідно, в ст. 200 СК, як і в інших, подано три можливості визначення розміру аліментів:

- у твердій грошовій сумі;

- в частці від заробітку (доходу);

- одночасно і в твердій грошовій сумі та в частці від заробітку.

Ініціатива вибору способу визначення розміру аліментів належить, насамперед, позивачеві, але врешті спосіб визначення величини аліментного платежу залежатить від різних обставин, які були вище оцінені судом.

Суд зазначає, що ні мінімального, ні максимального розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина Сімейний кодекс України не встановлює, проте розмір аліментів на повнолітнього сина, дочку, ні за яких обставин не може бути меншим за неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Згідно ст. 201. СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187,189 -192 і 194 -197 цього Кодексу.

Отже, до відносин по утриманню батьками повнолітніх дочки, сина застосовуються норми про відрахування аліментів за ініціативою платника; норми щодо договору про сплату аліментів, договору про припинення права на аліменти у зв`язку з набуттям права власності на нерухоме майно, з якого присуджуються аліменти; стягнення аліментів за минулий час та заборгованості за аліментами; зміну розміру аліментів; відповідальність за прострочення сплати аліментів.

Крім того, при визначенні розміру аліментів судом було враховано положення пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № З «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», а саме урахувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього на утриманні інших малолітніх дітей, дружини, батьків; інші обставини, що мають істотне значення для вирішення справи.

Отже, враховуючи той факт, що відповідач ОСОБА_2 працездатного віку, працездатний, - суд приходить до висновку, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на свого повнолітню доньку, - ОСОБА_3 на період її навчання, але не більше, ніж до досягнення донькою 23 - ти трьох річного віку, - до ІНФОРМАЦІЯ_5.

Що ж стосується розміру аліментів, то суд приходить до висновку щодо задоволення позову позивачки ОСОБА_1 , тобто, - стягнення аліментів щомісячно, в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу).

Крім того, - суд констатує той факт, що з таким розміром аліментів погодився в судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 .

Що ж до часу, з якого слід стягувати аліменти, то суд приходить до висновку щодо стягнення аліментів на повнолітню дитину відбувається з моменту подачі позовної заяви, - з 26.02.2024 року.

Згідно ч. 1 ст. 201 СК України до відносин між батьками і донькою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статтей 182, 187, 189 - 192, 194 - 197, 199, 200, 201 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Враховуючи вищевикладене, керуючись п.п. 15, 17, 20 ППВС № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сіменого кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стянення аліментів», ч. 2 ст. 181, ст.ст. 182, 183, 187, 189 - 192, 194 - 197, 199, 200, 201 СК України, п. 2 ч. 1 ст. 258, 259, 263 - 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , - про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Хромтау, Казахстан, громадянина України, паспорт громадянина України ID - картка № НОМЕР_3 виданий 12.04.2022 року органом 3238, РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ), аліменти на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. П`ятихатки П`ятихатського району Дніпроетровської області, громадянки України, паспорт громадянки України ID - картка № НОМЕР_7 , виданий 2019 року органом 3231, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ), на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, - а саме, - на доньку, - ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку м. Обухів Київської області, Україна, громадянку України, паспорт громадянки України ID - картка № НОМЕР_5 , виданий 2020 року органом 3231, РНОКПП: НОМЕР_8 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ), щомісячно, в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), починаючи з дня подачі позову до суду, - з 26.02.2024 року, та до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не довше, як до досягнення дитиною - ОСОБА_3 віку 23 (двадцяти трьох) років, - а саме, - до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку на підставі ч. 1 ст. 352 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно ч. 1 ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Згідно п. 15.5) Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з моменту проголошення до Київського Апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області, а учасниками процесу, які не були присутні під час проголошення рішення, - протягом тридцяти днів з моменту отримання копії рішення.

Суддя: Закаблук О.В.