Справа № 507/1510/24
Провадження № 2/507/372/2024
Номер рядка звіту 19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" листопада 2024 р. смт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді: Вужиловського О.В.,
за участю секретаря судового засідання Войковської І.П.,
представника позивача адвоката Пілюка Р.В.,
представника відповідача адвоката Юраш І.О.,
лі суду в смт. Любашівка Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку,
ВСТАНОВИВ:
Стислий виклад позиції позивача та відповідача.
Представник позивача в судовому засіданні надав аналогічні пояснення, просив задовольнити позов в повному обсязі.
Представник відповідача надав відзив на позовну заяву згідно якого просила відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. В судовому засіданні представник відповідача пояснила, що дійсно відповідач є власником частини земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, який належить позивачу. Однак, позивач до неї не звертався для врегулювання питання щодо вказаної частини земельної ділянки і на даний час не довів, що його права порушуються, а саме, що він звертався до компетентних органів для реєстрації свого права власності на земельну ділянку. Крім того, відповідач взагалі пропустив строк позовної давності, так як з моменту ухвалення рішень про поділ їх спільного майна минуло більше 11 років і будь-яких поважним причин пропуску вказаного строку позивачем не наведено. Тому, просила відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою від 29 вересня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в загальному порядку (а.с. 29).
Ухвалою суду від 18 жовтня 2024 року підготовче провадження по даній справі закрито та справу призначено до розгляду в судовому засіданні (а.с. 56).
Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
Рішенням Любашівського районного суду Одеської області від 20 вересня 2012 року за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 визнано права власності на частину спільного майна, а саме частину житлового будинку по АДРЕСА_1 за кожним (а.с. 12-14).

Додатковим рішенням Любашівського районного суду Одеської області від 27 травня 2013 року за ОСОБА_1 визнано право власності на частину земельної ділянки загальною площею 0.25 га для обслуговування даного будинку, кадастровий номер :02:002:0043 (а.с. 20, 59-60).

Рішенням Любашівського районного суду Одеської області від 23 квітня 2013 року визнано за ОСОБА_1 право власності на частину спільного майна, а саме частину житлового будинку по АДРЕСА_1 та припинено право власності ОСОБА_3 на вказану частку майна. Ухвалою Любашівського районного суду Одеської області від 13 червня 2013 року роз`яснено, що він є власником цілого будинку по АДРЕСА_1 (а.с. 18-19).

З витягу про державну реєстрацію прав № 36155811 видно, що 07.11.2012 року зареєстрвоано право власності ОСОБА_1 на 1/2 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 на підставі рішення суду від 20.09.2012 року (а.с. 15).

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 28158612 від 15.10.2014 року видно, що 15.10.2014 року зареєстрвоано право власності ОСОБА_1 на 1/2 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 на підставі рішення суду від 23.04.2013 року (а.с. 16).

З Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 898830, який видано 14 січня 2010 року, видно, земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с.Троїцьке Любашівського району Одеської області площею 0.25 га кадастровий номер :02:002:0043 належить ОСОБА_3 (а.с. 22).

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 147563918 від 30.11.2018 року видно, що зареєстровано право ОСОБА_1 на 1/2 частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с.Троїцьке Любашівського району Одеської області загальною площею 0.25 га кадастровий номер :02:002:0043 (а.с. 21)

Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.

Вислухавши сторони, дослідивши докази, надані сторонами, суд приходить до слідуючого.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Відповідно до ст. 81 КПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Положенням ч. 1-2 ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним користування та розпорядженням своїм майном.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно ст. 120 ЗК України у разу набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Перехід майнових прав до іншої особи зумовлює перехід до неї і прав на ту частину земельної ділянки, на якій безпосередньо розташований відповідний об`єкт нерухомості та частини земельної ділянки, яка необхідна для його обслуговування (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі № 910/18560/16).

В судовому засіданні встановлено, що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 898830, який видано 14 січня 2010 року земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с.Троїцьке Любашівського району Одеської області площею 0.25 га кадастровий номер :02:002:0043 належить ОСОБА_3 (а.с. 22)

На підставі рішень Любашівського районного суду Одеської області при поділі спільного майна подружжя, ОСОБА_1 набув право власності на житловий будинку по АДРЕСА_1 та на частину земельної ділянки для його обслуговування.

частина земельної ділянки залишилась зареєстрованою за відповідачем, так як судом будь-яких рішень при поділі майна стосовно земельної ділянки, а саме при визнанні права власності за позивачем на цілий будинок, не приймалось.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 набув право власності на цілий житловий будинок по АДРЕСА_1 та на 1/2 частину земельної ділянки для його обслуговування в процесі розподілу спільного майна подружжя, суд вважає, що є підстави для часткового задоволення його вимог і можливо визнати за ним право власності на частину земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, а не на цілу земельну ділянку, та припинити право власності відповідачки на вказану частину земельної ділянки.

Доводи відповідачки про відсутність порушеного права позивача не заслуговують на увагу, так як у відповідача відсутній будь-який правовстановлюючий документ на частину земельної ділянки, на підставі якого він міг би зареєструвати своє право власності, яке фактично набув при набутті права власності на цілий житловий будинок. Крім того, заперечення відповідачкою проти даного позову, також підтверджує про наявність спору щодо права власності на вказану частину земельної ділянки.

Позивач імперативно набув право власності на земельну ділянку для обслуговування будинку з моменту визнання судом права власності на вказаний будинок за ним та державної реєстрації свого права, що передбачено ст. 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України. Оскільки право особи на земельну ділянку є непорушним, строк на його реалізацію законодавством не встановлено, а відтак воно підлягає захисту без обмеження строком позовної давності (постанова ВС від 29 вересня 2021 року справа № 181/257/19). Тому, доводи відповідача про необхідність застосування наслідків пропуску строку позовної давності як підстави для відмови в задоволенні позовних вимог судом до уваги не приймаються.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Сторони заяв про розподіл судових витрат не заявляли, а тому суд вважає можливим залишити судові витрати за сторонами.

Підстави для негайного виконання рішення відсутні.

Сторони заяв про розподіл судових витрат не заявляли, а тому суд вважає можливим залишити судові витрати за сторонами.

Підстави для негайного виконання рішення відсутні.

Заходи забезпечення позову по даній цивільній справі не застосовувалися.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 263-268 ЦПК України, ст.ст. 218, 331, 377, 392 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на 1/2 частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 загальною площею 0.25 га кадастровий номер :02:002:0043.

Припинити право власності ОСОБА_4 на 1/2 частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 загальною площею 0.25 га кадастровий номер :02:002:0043.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Вужиловський О.В.