Справа № 2-2801/10
Провадження № 6/333/464/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Наумової І.Й.,

за участю секретаря судового засідання Кунець В.В.,

представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Малишева О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву відповідача ОСОБА_1 про поворот виконання судового рішення у цивільній справі № 2-2891/10 за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОТП БАНК», правонаступником якого є ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА», до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Через канцелярію Комунарського районного суду м. Запоріжжя 13.07.2024 надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про поворот виконання.

Заява обґрунтована тим, що при проведенні виконавчих дій з виконання заочного рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.06.2010 у даній цивільній справі з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача було стягнуто 6106,76 грн. Постановою від 13.06.2023 Запорізький апеляційний суд скасував заочне рішення та відмовив в задоволенні позову до відповідача ОСОБА_1 . Тому остання просить допустити поворот виконання заочного рішення шляхом повернення їй стягнутих із неї грошових сум та у порядку повороту виконання стягнути з позивача на її користь грошові кошти у розмірі 6106,76 грн, а також стягнути всі судові витрати, які вона понесла у зв`язку з розглядом справи за цією заявою.

Позивач ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» та відповідач ОСОБА_2 своєчасно та належним чином повідомлялись про час та місце судових засідань, до зали суду не з`явились, про причини своїх неявок суду не повідомили, заяв чи клопотань не подавали.

Під час розгляду справи по суті представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Малишев О.В. підтримав подану заяву та пояснив, що оскільки заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя у цій цивільній справі було скасовано, то відпала законна підстава, згідно з якою з відповідача ОСОБА_1 під час примусового виконання заочного рішення було стягнуто на користь позивача 6106,76 грн. Тому відповідно до статті 444 ЦПК України потрібно допустити поворот виконання судового рішення.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача ОСОБА_1 , дійшов висновку, що заява про поворот виконання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.06.2010 у цивільній справі № 2-2891/10 за позовом АТ «ОТП БАНК», правонаступником якого є ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА», до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд задовольнив позовну заяву та стягнув солідарно зі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП БАНК» суму заборгованості за кредитним договором № ML-202/037/2008 від 03.04.2008 у розмірі 242 101,43 грн, витрати з оплати інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн та витрати з оплати судового збору в розмірі 1700 грн.

На підставі цього заочного рішення позивачу 19.10.2011 було видано виконавчий лист.

Відповідно до наданої відповідачем ОСОБА_1 копією постанови про відкриття виконавчого провадження 30.07.2020 Комунарський відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відкрив виконавче провадження № 62692183 за заявою позивача з примусового виконання згаданого виконавчого листа.

Не погоджуючись із ухваленим заочним рішенням, відповідач ОСОБА_1 подала на нього апеляційну скаргу, яку постановою Запорізького апеляційного суду від 13.06.2023 було задоволено частково: заочне рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.06.2010 у цій справі скасовано та прийнято нове рішення, яким позов задоволено частково, відмовлено в задоволенні позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У касаційному порядку дана постанова Запорізького апеляційного суду не оскаржувалась.

Водночас за наявною в матеріалах справи інформацією Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) при проведенні виконавчих дій із боржника ОСОБА_1 було стягнуто коштів на загальну суму 19 882,60 грн, з яких 6106,76 грн було перераховано на користь стягувача, тобто ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА». Виконавче провадження було закінчено 03.01.2024 на підставі пункту 5 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку зі скасуванням рішення суду, що підлягало виконанню.

Нормами частин 1, 5, 6, 9, 10 статті 444 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем. Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. Така заява розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду.

У постановах Верховного Суду 20.06.2019 у справі № 336/9595/14, від 26.05.2022 у справі № 405/3788/19, від 26.05.2022 у справі № 495/364/17, від 22.03.2023 у справі № 592/12956/21 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2019 у справі № 569/15646/16-ц вказано, що поворот виконання рішення це процесуальна форма захисту прав боржника. Воно можливе лише після набрання судовим рішенням законної сили. Його суть у поверненні стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим рішенням. Поворот виконання рішення, якщо цього вимагає відповідач, можливий у будь-якому випадку, незалежно від того, в якому порядку (апеляційному, касаційному чи за нововиявленими обставинами) скасовано судове рішення. Тому суди на забезпечення такої гарантії відновлення прав учасників процесу, як поворот виконання рішення мають задовольняти відповідні заяви та повертати відповідачеві стягнуті кошти за скасованим судовим рішенням, у разі відсутності обмежень, установлених законом.

У цій справі судом було встановлено, що заочне рішення, на підставі якого з відповідача ОСОБА_1 було стягнуто грошові кошти і що свідчить про часткове його виконання, згодом було скасовано в апеляційному порядку, тобто правова підстава для набуття позивачем грошових коштів (виконання заочного рішення) за рахунок відповідача ОСОБА_1 відпала. Тому виникла необхідність захисту майнових прав відповідача ОСОБА_1 та повернення сторін виконавчого провадження в попереднє становище у формі повернення стягувачем (позивачем) боржнику (відповідачу ОСОБА_1 ) усього одержаного за скасованим заочним рішенням.

З огляду на все викладене, суд, враховуючи вищезазначені норми права, наявні докази та встановлені на їх підставі обставини, виходить із того, що заява відповідача ОСОБА_1 про поворот виконання є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

Поворот виконання судового рішення необхідно допустити шляхом повернення відповідачу ОСОБА_1 стягнутих із неї на користь позивача грошових сум та у порядку повороту виконання стягнути з позивача на користь відповідача ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 6106,76 грн.

Щодо розподілу судових витрат, то суд зазначає наступне.

За приписами частин 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 2-6 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, наведені у частині 3 статті 141 ЦПК України.

При визначенні розміру стягнення судових витрат суд бере до уваги правові висновки, викладені: в постанові Верховного Суду від 28.12.2020 у справі № 640/18402/19, згідно з якими розмір гонорару адвоката, встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником, а отже, є визначеним; у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19, згідно з якими розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

У постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду також вказала, що суд не може за власною ініціативою зменшити витрати на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій з боку іншої, зацікавленої сторони.

Позивач не довів неспівмірність витрат на правничу допомогу, понесених відповідачем ОСОБА_1 у сумі 5 800 грн. Натомість відповідач ОСОБА_1 надала суду всі підтверджуючі документи в обґрунтування вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, які відповідають вищезазначеним вимогам ЦПК України, зокрема: копії договору про надання правничої допомоги, ордера на надання правничої (правової) допомоги, акта-розрахунку надання послуг, квитанції.

Тому суд вирішує стягнути з позивача на користь відповідача ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5 800 грн.

Керуючись статтями 2-13, 76-80, 258-261, 263, 354, 444 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про поворот виконання заочного рішення Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 15 червня 2010 року у цивільній справі № 2-2891/10 за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОТП БАНК», правонаступником якого є ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА», до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.

У порядку повороту виконання стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» (, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Фізкультури, буд. 28Д) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) грошові кошти у сумі 6 106 (шість тисяч сто шість) гривень 76 коп.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» (, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Фізкультури, буд. 28Д) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5 800 (п`ять тисяч вісімсот) гривень.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя І.Й. Наумова