ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/785/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року Дарницький районний суд міста Києва в складі головуючого судді Колесника О.М., розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у розмірі 69 722 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 23 червня 2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 фактично був укладений договір найму (оренди) електровелосипеда та обладнання, шляхом надання ОСОБА_2 розписки ОСОБА_1 про отримання електровелосипеда та обладнання з умовами тимчасового платного користування.

За договором, ОСОБА_2 взяв у платне користування електровелосипед CROSSER JAZ29 НОМЕР_3 та акумулятор АКБ 48V 24Ah POLLY DP9.

Відповідно до умов договору відповідач прийняв на себе зобов`язання у разі втрати електровелосипеда та обладнання відшкодувати позивачеві збитки у 14 денний термін.

Вартість електровелосипеда визначена у розмірі еквівалентному 1 000 доларів США та вартість акумулятора визначена у розмірі еквівалентному 450 доларів США. Вартість оренди - 1400 грн. в тиждень. Також, ОСОБА_2 залишив в якості застави 2000 грн.

ОСОБА_2 , як наймач, прийняв зобов`язання за першою вимогою повернути або надати для огляду ОСОБА_1 електровелосипед.

На початку жовтня ОСОБА_2 повідомив ОСОБА_1 про те, шо він втратив електровелосипед.

20 жовтня 2023 року позивачем було направлено на адресу місця проживання відповідача претензію-вимогу про повернення речей або відшкодування збитків на суму 55 000 гривень, а також сплату орендних платежів та відшкодування витрат на правничу допомогу, а всього вимог на загальну суму 77 600,00 грн., однак дана вимога залишилась без виконання, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 04 грудня 2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до ст.178 ЦПК України, відповідач скористався своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву. Так, відповідачем подано відзив на позов у якому останній просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що в жовтні 2023 року електровелосипед був викрадений про, що внесено відомості до ЄРДР Крім того вказав, що є студентом денної форми навчання, а відтак не має доходів для відшкодування будь-яких збитків, а при написанні розписки ним було передано позивачу 2 000 грн., які не були повернуті позивачем.

Представник позивача скористався своїм правом на подання відповіді на відзив, у якій просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, вказавши, що відповідач перекладає свої ризики щодо втрати майна отриманого в найм на наймодавця, що суперечить не тільки правовим а й моральним відносинам між сторонами.

Від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, 23 червня 2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 фактично був укладений договір найму (оренди) електровелосипеда та обладнання, шляхом надання ОСОБА_2 розписки ОСОБА_1 про отримання електровелосипеда та обладнання з умовами тимчасового платного користування.

За договором, ОСОБА_2 взяв у платне користування електровелосипед CROSSER JAZ29 НОМЕР_3 та акумулятор АКБ 48V 24Ah POLLY DP9.

Відповідно до умов договору відповідач прийняв на себе зобов`язання у разі втрати електровелосипеда та обладнання відшкодувати позивачеві збитки у 14 денний термін.

Вартість електровелосипеда визначена у розмірі еквівалентному 1 000 доларів США та вартість акумулятора визначена у розмірі еквівалентному 450 доларів США. Вартість оренди - 1400 грн. в тиждень. Також, ОСОБА_2 залишив в якості застави 2000 грн.

ОСОБА_2 , як наймач, прийняв зобов`язання за першою вимогою повернути або надати для огляду ОСОБА_1 електровелосипед.

На початку жовтня ОСОБА_2 повідомив ОСОБА_1 про те, шо він втратив електровелосипед.

20 жовтня 2023 року позивачем було направлено на адресу місця проживання відповідача претензію-вимогу про повернення речей або відшкодування збитків на суму 55 000 гривень, а також сплату орендних платежів та відшкодування витрат на правничу допомогу, а всього вимог на загальну суму 77 600,00 грн., однак дана вимога залишилась без реагування.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статей 12, 43, 16, 20 ЦК України особа здійснює свої цивільні права, в тому числі право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права, на власний розсуд. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 319, 321 ЦПК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд; право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 759 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно зі ст. 760 ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

У відповідності до ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 763 ЦК України визначено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором. Якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором, що узгоджується з нормою ст. 764 ЦК України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Статтею 526 ЦПК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Станом на день отримання претензії-вимоги 30.10.2023 року, заборгованість відповідача яку просить стягнути позивач за договором оренди складає 4 600 грн. (1400 грн./7 = 200 грн. в день, з 07.10 по 30.10 = 23 дні, 23 х 200 = 4600 грн.).

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 785 ЦК України, якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.

Відповідно до розрахунку наданого позивачем та перевіреного судом розмір неустойки складає 12 400 грн. та розмір збитків за втрату речей, відповідно до розписки у розмірі 1000 доларів США (вартість електровелосипеда) + 450 доларів США (вартість акумулятора) 1 450 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 30.11 - 36,36 грн. за 1 долар США становить 52 722,00 грн.

При цьому, як зазначає відповідач та не заперечувалось представником позивача, ОСОБА_2 було залишено 2 000 грн. застави, однак позивачем не надано доказів до матеріалів справи, як і не вбачається з розрахунку заборгованості, щодо врахування даної суми, як зменшення боргу.

З огляду всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягує з відповідача на користь позивача заборгованість з плати за найм речей у розмірі 4 600 грн., неустойку у розмірі 12 400 грн. та завдані збитки у розмірі 50 722 грн. (52 722 грн. - 2 000 грн.).

Крім того, ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

З врахуванням вказаної норми права, оскільки розмір визначеної позивачем неустойки значно перевищує, майже в три рази розмір збитків, що полягає у несплаті оренди платежів за користування електровелосипедом, тому суд вважає необхідним зменшити розмір неустойки до розміру заборгованості орендної плати за користування електровелосипедом, з 12 400 грн. до 4 600 грн.

Судові витрати відповідно до ч. 3 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 922,70 грн.

Відповідно до чч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами

Згідно з положенням пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За підсумовуючим аналізом наведених правових норм, суд дійшов висновку, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Представник позивача зазначив, що сума фактично понесених та сплачених судових витрат становить 20 000 грн.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що судові витрати підлягають відшкодуванню з відповідача у розмірі 14 000 грн.

Керуючись ст. ст. 12,76,77,78,79,80,81,263,265,280,285,289 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) заборгованість з плати за найм речей у розмірі 4 600 грн., неустойку у розмірі 4 600 грн., завдані збитки у розмірі 50 722 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 922,70 грн., а також витрати на правничу допомогу у розмірі 14 000 грн., а всього стягнути 74 844,70 грн.

В задоволені решти вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

СУДДЯ: КОЛЕСНИК О.М.