РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року м. Володимир

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Каліщука А.А.

за участю секретаря судового засідання Кравчук А.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представників відповідачів: Коваль Н.Т., Каліщука В.П., Сітовського М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньгаз Збут», Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» про захист прав споживача,

встановив:

Позивач звернулась в суд із позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньгаз Збут», Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» про захист прав споживача.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що вона з 21.12.2013 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . Будинок газифікований. З 21.12.2013 вона є побутовим споживачем послуг з розподілу та постачання природного газу до її будинковолодіння.

Послугу з розподілу газу надає Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» (далі - АТ «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз»).

Послугу з постачання природного газу до квітня 2022 включно надавало Товариство з обмеженою відповідальністю «Волиньгаз Збут» (далі - ТзОВ «Волиньгаз Збут»).

Послугу з постачання природного газу з 01.05.2022 і по даний час надає Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі - НАК «Нафтогаз України»).

16.12.2019АТ «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» в її житловому будинку встановив комерційний вузол обліку спожитого газу лічильник газу мембраний ВК G4 № 11416381, котрий був опломбований.

Щомісячно, з моменту встановлення лічильника, вона подавала показники лічильника АТ «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз», ТзОВ «Волиньгаз Збут», а з травня 2022 - АТ «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» та НАК «Нафтогаз України».

До жовтня 2022 у неї не виникало питань щодо нарахування обсягу газу та оплати за спожитий газ.

26.09.2020 до її будинку прийшов інспектор ОСОБА_2 для контрольного зняття показників лічильника, котра здійснила несанкціоноване втручання у лічильник, змінивши його показник з 644 куб.м. на 1644 куб.м.

З приводу втручання в роботу лічильника інспектором Бугай Г.Р. вона 09.03.2023 звернулась із заявою до Волинської окружньої прокуратури та 10.03.2023 внесено відомості до ЄРДР за № 0000114, попередня кваліфікація ч.1 ст. 361 КК України.

Після візиту 26.09.2020 інспектора ОСОБА_2 вона сфотографувала показник лічильника і надалі фотографувала показники лічильника щомісячно.

Починаючи з жовтня 2020 ТзОВ «Волиньгаз Збут» почав нарахувати явно завищені суми до сплати за спожитий газ. Нарахування не відповідають об`ємам реального спожитого газу.

Під загрозою відключення газу від будинку у разі несплати завищених сум, вона змушена була сплачувати завищені суми.

З 01.05.2023 постачальником газу став НАК «Нафтогаз України». ТзОВ «Волиньгаз Збут» передав НАК «Нафтогаз України» дані розрахунки і незважаючи на сплачені завищені суми, було зазначено неіснуючий борг в розмірі 4406,13 гривень.

Також позивач зазначає, що вона є побутовим споживачем, а тому приведення об`ємів спожитого газу до стандартних умов є незаконним.

Ввважає, що АТ «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз», ТзОВ «Волиньгаз Збут» здійснили обман її як споживача з метою незаконного збагачення, внаслідок чого їй спричинені матеріальні збитки, а також заподіяно моральну шкоду в розмірі 15 000 гривень.

Просить зобов`язати ТзОВ «Волиньгаз Збут» провести перерахунок оплати за спожитий природний газ за останні три роки, виходячи з реального спожитих об`ємів газу і приведення об`ємів газу до стандартних умов та повернути зайво сплачену суму за період з 01.10.2020 по 31.08.2023.

Зобов`язати АТ «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» провести перерахунок вартості оплати за послугу з розподілу природного газу за останні три роки, виходячи із реально спожитого газу за відповідні газові роки та без приведення об`ємів газу до стандартних умов.

Зобов`язати НАК «Нафтогаз України» анулювати неіснуючу заборгованість за спожитий газ в сумі 4408,13 грн, котра передана ТзОВ «Волиньгаз Збут» та повернути сплачену суму.

Стягнути із АТ «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» та ТзОВ «Волиньгаз Збут» 15000 грн моральної шкоди.

Ухвалою суду від 02.10.2023 відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду на 16.11.2023, з викликом сторін.

31.10.2023 представник ТзОВ «Волиньгаз Збут» подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову. Відзив обгрунтовано тим, що ТзОВ «Волиньгаз Збут» не є суб`єктом, що здійснює облік об`ємів спожитого природного газу, а отримує такі дані лише опосередковано, тобто через Оператора ГРМ, яким є АТ « Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз». ТзОВ «Волиньгаз Збут» не проводилася діяльність з визначення обсягів спожитого газу позивачем, а тому дане товариство може відповідати за своїми зобов`язаннями тільки в межах своєї ліцензійної діяльності, що пов`язана з постачанням газу. Таким чином, вимоги пов`язані із визначенням обсягів спожитого газу та їх обліком постачальником, що заявлені до ТзОВ «Волиньгаз Збут» є безпідставними та не грунтуються на нормах матеріального права.

02.11.2023 представник АТ «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову. Відзив обгрунтовано тим, що стосовно подачі показників зазначеного ЗВТ, то наведена в позові інформація не відповідає дійсності. Факт подачі ОСОБА_1 показників споживання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 протягом лютого-жовтня 2020 не підтверджений належним чином. Доданий позивачем акт звірки від 01.12.2022 документально підтверджує, що показник останній раз подавався позивачем 31.01.2020 та з її слів становив 320,00 куб.м. До 26.09.2020 працівники АТ «Волиньгаз» не могли доступитися до об`єкту споживання та ЗВТ за вказаною адресою, через що показники лічильника газу контрольно не були зняті в період з лютого місяця 2020 по 29.06.2020, та для розрахунку вносились АТ «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» самостійно на основі обсягів на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період. Тобто, до 26.09.2020 АТ «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» не мав достовірної інформації про реальний фактичний обсяг споживання природного газу позивачем. Також голослівними є твердження позивача про несанкціоноване втручання інспектора ОСОБА_2 в роботу лічильника газу, оскільки не підтверджено жодними доказами. Обсяги спожитого природного газу, які були виставлені до оплати позивачу в жовтні 2020 в кількості 858,15 куб.м. є даними про фактичне споживання природного газу не за жовтень 2020, як це зазначає позивач, а за період 01.02.2020 по 26.09.2020. Також приведення об`ємів природного газу до стандартних умов здійснювалось відповідно до Постанови НКРЕКП №1488 з урахуванням висновку Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, наведеного у Постанові від 03.02.2020 року у справі №640/20866/19, який не було змінено Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 23.11.2020 року у справі №161/11800/19, на яку посилається позивач. Великою Палатою зроблено висновок про заборону приводити у відповідність до стандартних умов об`єми споживання побутовим споживачам на підставі Постанови НКРЕКП №2033, яка набрала чинності 07 листопада 2020 року. Отже, приведення у відповідність до стандартних умов до вказаної дати до 07.11.2020 року, які брались для розрахунку вартості розподілу природного газу є правомірним.

02.11.2023 позивач подала відповідь на відзив, в якому просила позов задовольнити.

09.11.2023 представник ТзОВ «Волиньгаз Збут» подав заперечення в якому просив відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, в обгрунтування надала пояснення аналогічні тим, що викладені у позові, відповіді на відзив. Просила позов задовольнити. Додатково пояснила, що до 26.09.2020 вона щомісячно робила фотографії показників лічильника. Не може їх надати, так як такі фотографії були в мобільному телефоні, однак він поламався. З вересня 2020 по березень 2023 не зверталась у правоохоронні органи з приводу несанкціонованого втручання інспектора в роботу лічильника газу, оскільки намагалась вирішити це питання з відповідачами, без правоохоронних органів.

В судовому засіданні представник АТ «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» Каліщук В.П. просив відмовити у задоволенні позову, надавши пояснення аналогічні тим, якими обгрунтовано відзив на позов.

Представник ТзОВ «Волиньгаз Збут» Сітовський М.В. в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову з підстав, котрими обгрунтовано відзив на позов.

Представник НАК «Нафтогаз України» Коваль Н.Т. просила відмовити у задоволенні позову. Пояснила, що поставку природного газу побутовим споживачам здійснює ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України». НАК «Нафтогаз України» не здійснює постачання природного газу населенню, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 про захист прав споживача заявлені до НАК «Нафтогаз України» є безпідставними і такими, що не підлягають до задоволення.

Заслухавши пояснення позивача, представників відповідача, дослідивши та оцінивши всі докази в сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

ОСОБА_1 з 21.12.2013 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 та є побутовим споживачем послуг з розподілу та постачання природного газу до її будинковолодіння.

Послугу з розподілу природнього газу надає позивачу АТ «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз».

Послугу з постачання природного газу до 30.04.2022 надавало позивачу ТзОВ «Волиньгаз Збут».

З 01.05.2022 послугу з постачання природного газу надає позивачу ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України».

16.12.2019 АТ «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» в житловому будинку позивача встановив комерційний вузол обліку спожитого газу лічильник газу мембраний ВК G4 № 11416381, котрий був опломбований, що підтверджується актом монтажу лічильника газу.

Актом звірки АТ «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» підтверджується, що позивач ОСОБА_1 показник лічильника газу (320 куб.м.) останній раз подала в січні 2020, а тому з лютого 2020 по вересень 2020 АТ «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» здійснював розрахунок об`єму спожитого газу самостійно на основі обсягів на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період.

26.09.2020 інспектором АТ «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» здійснено контрольне зняття показників лічильника природнього газу та виявлено невідповідність об`єму фактично спожитого газу позивачем.

У зв`язку з цим у жовтні 2020 АТ «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» виставило до оплати обсяг спожитого газу в кількості 858,15 куб.м., що є обсягом фактично спожитого газу позивачем в період з лютого 2020 по вересень 2020, а не за жовтень 2020, як це стверджує позивач.

Позивач обгрунтовує вимоги тим, що до 26.09.2020 показник лічильника газу становив 644 куб.м. і саме при контрольному знятті показників лічильника газу 26.09.2020, внаслідок несанкціонованого втручання інспектора та його протиправних дій, збільшився показник лічильника газу з 644 куб.м. до 1644 куб.м., тобто на 1000 куб.м., котрі вона не споживала.

Норми права застосовані судом та мотиви з яких виходить суд.

Взаємовідносини між газопостачальним, газорозподільним підприємством, газотранспортним підприємством та споживачами природного газу регулюються Кодексом газорозподільних систем, затвердженим Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2494 від 30.09.2015р. та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.11.2015р. за №1379/2782, «Правилами постачання природного газу», затвердженими Постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 року, Кодексом газотранспортної системи, затвердженим Постановою НКРЕКП №2493 від 30.09.2015 р., та іншими нормативно-правовими актами України.

Законом України «Про ринок природного газу» (від 09.04.2015 року № 329-VIII) визначено, що правові засади функціонування ринку природного газу України засновано на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу.

Відповідно до ст. 1 цього Закону, ринок природного газу - це сукупність правовідносин, що виникають у процесі купівлі продажу, постачання природного газу, а також надання послуг з його транспортування, розподілу.

Постачання природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів. Постачальник природного газу - це суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу.

Згідно з пункту 4 глави 1 розділу 1 Кодексу ГРМ, споживач природного газу (споживач) фізична особа, фізична особа підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу.

Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498.

Відповідно до п.1, п.2 Розділу І Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2496, ці Правила розроблені на виконання пункту 17 частини третьої статті 4 Закону України "Про ринок природного газу" та регулюють відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи (далі - Оператори ГРМ/ГТС). Дія цих Правил поширюється на постачальників, споживачів природного газу - фізичних осіб (побутових споживачів), фізичних осіб - підприємців, юридичних осіб та Операторів ГРМ/ГТС.

Постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил, та після включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у відповідному розрахунковому періоді в порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи (далі - Кодекс ГТС). Постачальник не має права реєструвати споживача у власному Реєстрі споживачів постачальника у розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за договором, який має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку (п. 3 Розділу І Правил від 30.09.2015 №2496).

Згідно з приписами пункту 5.1 розділу V Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2498, облік (у тому числі приладовий) природного газу, що передається Оператором ГРМ та споживається Споживачем на межі балансової належності об`єкта Споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

Відповідно до пункту 23 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, розрахунки за послуги з газопостачання можуть проводитися на підставі даних про об`єм (обсяг) газу, визначений споживачем та Оператором ГРМ за підсумками місяця відповідно до умов договору розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та Оператором ГРМ, або за плановою величиною середньомісячного споживання в опалювальний та міжопалювальний періоди.

Згідно з пункту 24 розділу ІІІ вищевказаних Правил, розрахунковим періодом за договором постачання природного газу побутовим споживачам є календарний місяць.

Відповідно до п.1 глави 4 розділу 9 Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015 р. (далі - Кодекс ГРМ) визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору.

Оператор ГРМ зобов`язується в установленому порядку передавати інформацію про загальний об`єм та обсяг розподіленого Споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період Оператору ГТС для можливості її використання суб`єктами ринку природного газу, у тому числі постачальником Споживача (пункт 5.6. Типового договору розподілу природного газу).

Згідно з п-п 8 пункту 3 глави 2 розділу І Кодексу ГРМ, однією з основних функцій Оператора ГРМ є забезпечення комерційного обліку природного газу, у тому числі приладового, в ГРМ.

Відповідно до пункту 5 глави 4 розділу IX Кодексу ГРМ, Оператор ГРМ відповідно до вимог Кодексу ГТС передає інформацію про об`єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період Оператору ГТС для проведення ним остаточної алокації по постачальнику споживача. Визначені за умовами цієї глави та договору розподілу природного газу об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником.

Пунктом 2 глави 4 розділу 9 Кодексу ГРМ визначено, що періодом, за який по об`єкту побутового споживача визначається об`єм та обсяг спожитого (розподіленого) природного газу, є календарний місяць. При цьому відповідно до вимог Кодексу ГТС Оператор ГРМ на щоденній основі забезпечує передачу Оператору ГТС через його інформаційну платформу інформації про прогноз відборів/споживання природного газу по побутовому споживачу на кожну наступну газову добу протягом газової доби (оновлені прогнози), а також надає дані про фактичний (попередній) обсяг природного газу, спожитий за кожну попередню газову добу.

Тобто, кожного місяця Оператор ГРМ визначає обсяг спожитого природного газу та через інформаційну платформу передає ці відомості постачальнику, який зобов`язаний використовувати їх у взаємовідносинах із споживачем.

Згідно з пунктами 1, 2 глави 3 розділу ІV Кодексу ГТС для забезпечення електронної взаємодії та документообігу між суб`єктами ринку природного газу, у тому числі для організації замовлення та супроводження послуг транспортування природного газу в умовах добового балансування газотранспортної системи, а також між суб`єктами ринку природного газу та операторами торгових платформ оператор газотранспортної системи зобов`язаний створити та підтримувати функціонування інформаційної платформи.

Інформаційна платформа має бути доступною всім суб`єктам ринку природного газу та операторам торгових платформ у межах їх прав, визначених цим Кодексом, для забезпечення ними дій, пов`язаних із укладанням угод за короткостроковими стандартизованими продуктами, замовленням, наданням та супроводженням послуг транспортування природного газу, у тому числі для подання номінацій/реномінацій, перевірки величин грошових внесків (фінансової гарантії), а також інших дій, передбачених цим Кодексом.

Інформаційна платформа повинна містити, зокрема, «інформацію про фактичне споживання кожного газового місяця» ( п-п 8 пункту 2 розділу ІV Кодексу ГТС). Цю інформацію, згідно з пунктом 5 розділу ІV Кодексу ГТС, повинні вносити Оператори газорозподільних систем відповідно до вимог цього Кодексу та за формами Оператора газотранспортної системи.

Відповідно до п. 2 глави 7 розділу ХІІ Кодексу ГТС, у точках виходу до газорозподільної системи з метою проведення остаточної алокації щодобових відборів/споживання, що не вимірюється щодобово, оператор газорозподільної системи до 08 числа газового місяця (м+1) надає оператору газотранспортної системи інформацію про фактичний місячний відбір/споживання природнього газу окремо по кожному споживачу, відбір/споживання якого не вимірюється щодобово.

Тобто, Оператор ГРМ передає інформацію про об`єм розподіленого споживачу природнього газу до Постачальника через інформаційну платформу Оператора газотранспортної системи тільки за поточний розрахунковий період.

Первинними документами, на підставі яких постачальник природного газу визначає обсяг спожитого газу кожним побутовим споживачем, є виключно дані «Інформаційної платформи» Оператора ГТС, на яку Оператором ГРМ подаються показники лічильника споживача.

Таким чином, в процесі обліку природного газу приймає участь виключно Оператор ГРМ та побутовий споживач. Такий процес для Постачальника носить лише інформаційний характер, він жодним чином не може впливати на його результат, а саме на правильність обліку та відповідність фактичному обсягу спожитого газу.

Отже, Постачальник здійснює розрахунок вартості обсягів спожитого природного газу та формує відповідні рахунки побутовим споживачам, використовуючи виключно дані, які надав Оператор ГРМ шляхом розміщення на інформаційній платвормі Оператора ГТС, оскільки саме Оператор ГРМ наділений повноваженнями здійснювати обчислення обсягів спожитого природного газу згідно з Типовим договором розподілу природного газу, затвердженим постановою НКРЕКП №2498 від 30.09.2015.

З аналізу наведених норм судом встановлено, що ТзОВ «Волиньгаз Збут» не є суб`єктом, що здійснює облік обсягів спожитого природного газу, а отримує такі дані виключно від Оператора ГРМ, яким є АТ « Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз».

Оскільки ТзОВ «Волиньгаз Збут» є постачальник природного газу і ним не проводилася діяльність з визначення обсягів спожитого газу позивачем, та відповідає за своїми зобов`язаннями тільки в межах своєї ліцензійної діяльності, що пов`язана з постачанням газу, а тому вимоги до даного відповідача не підлягають до задоволення, оскільки заявлені до неналежного відповідача.

Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Однак всупереч наведених норм позивач не надала жодних належних, допустимих, достовірних доказів, що в період, коли постачальником газу було ТзОВ «Волигньгаз Збут», дане товариство порушило її права та законні інтереси, як побутового споживача газу.

З урахування неведеного, суд дійшов висновку, що не підлягають до задоволення вимоги позивача до ТзОВ «Волиньгаз Збут» про перерахунок оплати за спожитий природній газ, поверненні зайво сплачену суму за період з 01.10.2020 по 31.08.2023 та стягнення моральної шкоди.

Вирішуючи вимоги позивача до АТ «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» суд виходить з наступного.

Відповідно до першого абзацу п.4 гл.4 розділу ІХ Кодексу ГРМ побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу.

У разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача, з урахуванням вимог цього Кодексу. Якщо за підсумками наступного місяця споживач своєчасно надасть покази лічильника газу, формування об`єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань. Група споживання по кожному об`єкту побутового споживача, який розраховується за лічильником газу, визначається Оператором ГРМ згідно з цим Кодексом. Номер групи споживання зазначається Оператором ГРМ в персоніфікованих даних заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу та в рахунках Оператора ГРМ про сплату послуг за договором розподілу природного газу.

Оператор ГРМ має право здійснювати контрольні зняття показів лічильника природного газу споживача та зобов`язаний не рідше одного разу на шість місяців здійснювати контрольне зняття показань лічильника газу (з урахуванням встановленого строку для контрольного огляду вузла обліку) та формувати об`єм розподілу і споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий місяць, в якому було здійснено контрольне зняття показань лічильника газу, з урахуванням його фактичних показань.

Із акту звірки АТ «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» встановлено, що позивач ОСОБА_1 показник лічильника газу останній раз подала в січні 2020, котрий зазначила 320 куб.м.

В судовому засіданні ОСОБА_1 стверджувала, що з лютого 2020 по вересень 2020 вона щомісячно надавала показники лічильника АТ «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз».

Однак такі доводи позивач в судовому засіданні не довела жодними належними, допустими, достовірними доказами.

Таким чином, з лютого 2020 по 26.09.2020 ОСОБА_1 не подавала показників лічильника природного газу, а тому АТ «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» в період лютого 2020 по вересень 2020 правомірно здійснював розрахунок об`єму спожитого газу самостійно на основі обсягів на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період.

Судом встановлено, що 26.09.2020 інспектором АТ «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» здійснено контрольне зняття показників лічильника природного газу та виявлено невідповідність об`єму фактично спожитого газу позивачем.

Невідповідність об`єму фактично спожитого газу позивач заперечує. Стверджує, що така невідповідність виникла не внаслідок неподання нею дійсних показників лічильника газу, а внаслідок протиправних дій інспектора, котра під час контрольного зняття показників лічильника газу 26.09.2020, здійснила умисне несанкціоноване втручання в роботу лічильника, збільшивши показник лічильника газу з 644 куб.м. до 1644 куб.м., тобто на 1000 куб.м., котрі вона фактично не споживала.

Однак факт несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу інспектором ОСОБА_2 , котрий нібито став наслідком збільшення показників лічильника газу, позивач в судовому засіданні не довела жодними належними, допустими, достовірними доказами, а тому такі доводи не беруться судом до уваги.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Сам лише факт звернення позивача у правоохоронні органи із заявою про несанкціоноване втручання працівника АТ «Волиньгаз» та внесення таких відомостей до ЄРДР, з попередньою кваліфікацією за ч.1 ст. 361 КК України не є доказом, що такі дії дійсно мали місце, що вони вчинені певною особою, оскільки винуватість особи у вчиненні злочину встановлюється лише вироком суду.

Тому наданий позивачем витяг з ЄРДР в розумінні ст.ст. 77, 79 ЦРК України не є належним, достовірним доказом, що інспектор ОСОБА_2 здійснила несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу та збільшила показники лічильника газу.

Також суд враховує правові висновки, викладені Верховним Судом у постанові від 18 травня 2021 року у справі №902/417/20, де колегія суддів зазначила, «що виявлення несанкціонованого втручання в роботу лічильників газу, яке здійсненне шляхом прихованих заходів, є завданням експертизи та/або позачергової чи експертної повірки лічильників газу. Саме за результатами експертизи та/або позачергової чи експертної повірки може бути підтверджено наявність порушення (несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу), яке визначене розділом XI Кодексу ГРМ.» (п.п.5.36, 5.37 постанови).

Однак на підтвердження факту несанціонованого втручання в роботу лічильника газу, позивач не надала висновок експертизи, експертної повірки лічильника газу.

Таким чином, у спосіб визначений чинним законодавством, позивач не довела дану обставину, на яку посилалась як на підставу свої позовних вимог.

Надані позивачем фотографії показників лічильника за період з 26.09.2020 по 31.08.2023 не доводять, що до контрольного зняття показників лічильника, тобто до 26.09.2020, показник лічильника дійсно становив 644 куб.м., а не 1644 куб.м., як це відображено на фотографії лічильника, оскільки вони відображають показники лічильника після котрольного зняття і не містять інформації про показники лічильника до контрольного зняття показників.

При цьому, позивач не надала суду жодних доказів, що перед контрольним зняттям показників лічильника 26.09.2020, показник лічильника дійсно містив інформацію про 644 куб.м. спожитого природного газу.

За таких обставин суд дійшов висновку, що 26.09.2020 було виявлено невідповідність показників об`єму спожитого газу та правомірно донараховано позивачу у жовтні 2020 обсяг та вартість спожитого газу фактично спожитого за період з лютого 2020 по вересень 2020.

Суд критично оцінює доводи позивача про те, що вона не могла в жовтні 2020 спожити 858,15 куб.м. природного газу, оскільки це є донарахований об`єм фактично спожитого газу позивачем за період з лютого 2020 по вересень 2020, котрий вона не передавала АТ «Волиньгз», а не спожитий об`єм газу за жовтень 2020.

Щодо доводів позивача про «незаконне приведення об`ємів газу до стандартних умов», то суд вважає їх безпідставними з огляду на таке.

Приведення об`ємів природного газу до стандартних умов здійснювалось АТ «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» відповідно до Постанови НКРЕКП №1488 з урахуванням висновку Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, наведеного у Постанові від 03.02.2020 року у справі №640/20866/19, постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2020 року у справі №161/11800/19.

Так, Великою Палатою зроблено висновок про заборону приводити у відповідність до стандартних умов об`єми споживання побутовим споживачам на підставі Постанови НКРЕКП №2033.

Постановою НКРЕКП №2033, яка набрала законної сили 07.11.2020, абзац другий пункту 3 глави 1 розділу ІХ викладено в такій редакції: Об`єм природного газу в точках комерційного обліку має бути приведений до стандартних умов (виключно у випадку обліку природного назу, використаного споживачем, що не є побутовим) та переведений в одиниці енергії (обсяг) згідно з розділом ХV цього кодексу.

Тобто, приведення у відповідність до стандартних умов до 07.11.2020, які брались для розрахунку вартості розподілу природного газу, є правомірним.

Після внесення наведених змін, тобто після 07.11.2020, АТ «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» виконав вимоги наведених положень Постанови НКРЕКП №2033 та об`єм природного не приводив до стандартних умов.

Таким чином, дії АТ «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» відповідають положенням Постанови НКРЕКП №2033 в редації, яка діяла на час здійснення щомісячних нарахувань об`ємів природного газу позивачу, а тому такі дії є правомірними.

Враховучи вищанаведене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача до АТ «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» про зобов`язання провести перерахунок вартості оплати за послугу з розподілу природного газу за останні три роки, виходячи із реально спожитого газу за відповідні газові роки та без приведення об`ємів газу до стандартних умов є необгрунтованими, не доведеними, а тому не підлягають до задоволення.

Оскільки позивач не довела порушення її прав та законних інтересів АТ «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз», а тому відсутні підстави для задоволення вимоги про стягнення із АТ «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» моральної шкоди.

Щодо вимоги позивача до НАК «Нафтогаз України» про анулювати заборгованості за спожитий газ в сумі 4408,13 грн та її повернення, то суд зазначає наступне.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 04.07.2017 №880 ТзОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу на території України.

Порядок укладення договорів з побутовими споживачами регулюється Правилами постачання природного газу, затвердженимиПостановою НКРЄКП від 30.09.2015 №2496.

Пункт 3 розділу 3 Правил встановлює, що постачальники зобов`язані на власному сайті розмістити редакцію договору постачання природного газу, яка має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам.

НАК «Нафтогаз України» не розміщувало на своєму веб-сайті договір постачання природного газу.

На сторінці ТзОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» розміщено типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам.

Таким чином, поставку природного газу побутовим споживачам здійснює ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України».

НАК «Нафтогаз України» не здійснює постачання природного газу населенню, а тому позовні вимоги до НАК «Нафтогаз України» заявлені до неналежного відповідача та не підлягають до задоволення.

Такі ж обгрунтування були наданні письмово представником НАК «Нафтогаз України» та висловлені ним в судовому засіданні. Однак позивач не заявляв клопотань про заміну неналежного відповідача, або залучення співвідповідача, хоча йому було роз`яснено таке право.

Врахувавши вищенаведені обгрунтування, оцінивши всі докази в сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наведених вище мотивів.

Керуючись ст.ст. 12,81,89,265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньгаз Збут», Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» про захист прав споживача.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає у АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз», ідентифікаційний код 03339450, вул. І. Франка, 12 м. Луцьк.

Відповідач: Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», ідентифікаційний код 20077720, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 6.

Повне рішення суду складено 14.03.2024.

Головуючий:/підпис/

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя А.А. Каліщук