Справа № 573/1485/24
Провадження № 2/201/3671/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

18 листопада 2024р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого: судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Покопцевої Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

07.08.2024р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за підсудністю з Білопільского районного суду Сумської області надійшла позовна заява ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 16 107 грн. 50 коп. (а.с. №1-3, 41).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 09.08.2024р. позов було прийнято до провадження, відкрито провадження та відповідно до положень ч.1 ст.274, ч.5 ст.279 ЦПК України призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. №44).

В обґрунтування позовних вимог представник позивача - Грибанов Д.В. (діє на підставі довіреності від 07.12.2023р. - а.с. №32) в позовній заяви посилався на те, що між відповідачем ОСОБА_1 та ТОВ «МІЛОАН» 30.08.2023р. був укладений Договір про споживчий кредит , за яким позичальник ОСОБА_1 отримав кредитні кошти у розмірі 5 000 грн. та взяв на себе зобов`язання повернути кредит, сплатити відсотки в строки та на умовах погоджених в договорі. Відповідач належним чином грошові зобов`язання перед кредитором не виконував, внаслідок чого у нього перед останнім виникла прострочена заборгованість. 28.11.2023р. між ТОВ «МІЛОАН» (як первісним кредитором) та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений Договір факторингу, за якими позивач набув права вимоги до відповідача у розмірі визначеному в Реєстрі боржників, який є невід`ємною частиною Договору факторингу. Враховуючи, що після направлення позивачем на адресу відповідача повідомлень про відступлення права вимоги з вимогою погашення боргу, відповідач не здійснив жодних погашень, позивач звернувся до суду з відповідним позовом та просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за: Договором про споживчий кредит № 9901041 від 30.08.2023р., укладеному з ТОВ «МІЛОАН» у розмірі 16 107 грн.50 коп., а також понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 3 028 грн.

В судові засідання 24.10.2024р. та 18.11.2024р. представник позивача не з`явився, про дату та час розгляду справи позивач повідомлявся належним чином, а саме шляхом надіслання електронних повідомлень (судових повісток). У позовній заяві представник позивача просив справу розглядати за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. №3 зв.ст.).

Відповідач ОСОБА_1 в судові засідання 24.10.2024р. та 18.11.2024р. двічі поспіль не з`явився. Про дати розгляду справи судом повідомлявся шляхом направлення судових повісток за адресою, яка була зазначена по тексту Кредитного договору від 30.08.2023р. (а.с. № 9). Втім, до суду двічі повернулися конверти з позначками «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. № 48, 55). Також про дати розгляду справи судом відповідач повідомлявся шляхом розміщення оголошень на сайті Судова влада України (а.с.№51, 58).

Повідомити відповідача про дати розгляду справи судом за зареєстрованим місцем його проживання, яке підтверджено відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру від 26.07.2024р.(а.с. № 36), можливість була відсутня, оскільки відповідач зареєстрований у м. Маріуполі Донецької області, з яким відсутній поштовий зв,язок, що підтверджується відповіддю ДД АТ «Укрпошта» (а.с. № 46).

Отже, належним чином повідомлений про розгляд справи судом відповідач в судові засідання повторно не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, а також не скористався правом ознайомлення з матеріалами справи та подачі відзиву на позов.

Згідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомленого про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що відповідач, виходячи з положень ч.11 ст.128 ЦПК України, вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, відповідно до положень ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Згідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст.89 ЦПК України та у сукупності з нормами чинного законодавства, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

30.08.2023р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та ОСОБА_1 був укладений Договір про споживчий кредит № 9901041 у розмірі 5 000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності зі сплатою відсотків та комісії. Строк кредитування 105 днів до 13.12.2023р. (а.с.№4-9). Кредит надавався в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської карти, які були надані відповідачем первісному кредитору (п. 2.1. кредитного договору) (а.с. №5).

Кредитний договір було укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний, зокрема, через сайт товариства та (або) відповідний мобільний додаток чи інші засоби (п. 6 кредитного договору), порядок (технологія) укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації позичальника.

Договір про споживчий кредит № 9901041 було підписано за допомогою одноразового ідентифікатора F48674 (а.с. № 4-9)

Згідно п. 1.1. кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «МІЛОАН» грошових коштів у сумі, визначеній п.1.2. кредитного договору, за реквізитами, які зазначені в п.2.1. кредитного договору.

Також ОСОБА_1 30.08.2023р. було підписано і паспорт споживчого кредиту № № НОМЕР_1 (а.с.№ 10, 11).

Із прийняттям Закону України Про електронну комерцію №675-VIII від 03.09.2015р., який набрав чинності 30.09.2015р., на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч.3 ст.11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч.6 ст.11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст. 11 Закону № 675-VIII).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Абзац другий частини другої ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно до ч.1 ст.76, ч.2 ст.77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

28.11.2023р. між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №28112023, згідно якого до нового кредитора ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором № 9901041 від 30.08.2023р. (а.с. №12-14).

Згідно п. 1.2 договору факторингу, сторони погодили, що перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною його договору.

28.11.2023р. між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був підписаний Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за кредитним договором № 9901041 від 30.08.2023р. (а.с.№15).

Згідно витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №28112023 від 28.11.2023р. до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» від ТОВ «МІЛОАН» перейшло право вимоги за Договором про споживчий кредит № 9901041 від 30.08.2023р., укладеному з ОСОБА_1 . Загальна заборгованість (сума відступленої вимоги) дорівнює 16 107 грн. 50 коп., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 5 000 грн.; заборгованість по відсоткам 11 107 грн. 50коп. (а.с. №16).

Відповідно до ч.1 ст.514, ч.1 ст.516 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

В позовній заяві представник позивача просив стягнути з відповідача суму заборгованості за Договором про споживчий кредит № 9901041 від 30.08.2023р. у розмірі 16 107 грн. 50 коп., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 5 000 грн.; заборгованість по відсоткам 11 107 грн. 50коп.

Відповідний розмір заборгованості позивачем визначений згідно до розрахунку заборгованості, який долучений до позовної заяви (а.с.№17). Відповідність розрахунку не була спростована відповідачем належними письмовими доказами, або належним контрозрахунком заборгованості.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, після відступлення права вимоги, боржник не здійснював погашення заборгованості, чим порушив вимоги ст.ст.1049,1054 ЦК України, а отже порушене право нового кредитора підлягає захисту в судовому порядку.

Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а обов`язком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним.

Частиною 1 ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Підсумовуючи викладене, враховуючи, що відповідач зобов`язання по погашенню кредиту (відсотків) перед новим кредитором не виконав, має прострочену заборгованість, презумпція укладеного ОСОБА_1 електронного договору не була спростована відповідачем належними та допустимими доказами, позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору при подачі позову у розмірі 3 028 грн. (а.с. №33).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 207, 512, 514, 516, 628, 638, 1048, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 141, ч.4 ст.223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, ч.2,3 ст. 274, ч.5 ст. 279, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» () заборгованість за Договором про споживчий кредит № 9901041 від 30.08.2023р. у розмірі 16 107 грн. 50 коп., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 5 000 грн.; заборгованість по відсоткам 11 107 грн. 50коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ЄДРПОУ 35625014) судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 3 028 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.289 ЦПК України, а саме, заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.