ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 527/1892/22 Номер провадження 22-ц/814/2761/24Головуючий у 1-й інстанції Свістєльнік Ю.М. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Бутенко С.Б., Пікуля В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Гавриленка Олексія Володимировича

на ухвалу Глобинського районного суду Полтавської області від 08 травня 2024 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Глобинської міської ради Полтавської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Приватна агрофірма «Урожай», Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобино Агро» про визнання незаконними рішень, скасування державної реєстрації земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив:

- Визнати незаконним (недійсним) та скасувати Рішення 42 (позачергової) сесії 1 скликання Глобинської міської ради Полтавської області № 2080 від 12 грудня 2018 року «Про розгляд звернення гр. ОСОБА_7 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га, для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земельної ділянки :00:021:0191, місце розташування на території Глобинської міської ради, Глобинського району Полтавської області з метою передачі у приватну власність», яким надано ОСОБА_7 дозвіл на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність;

- Визнати незаконним (недійсним) та скасувати Рішення 49 сесії 1 скликання Глобинської міської ради Полтавської області № 901 від 09 липня 2019 року «Про розгляд звернення гр. ОСОБА_7 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1, 8450 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :00:001:1828, місце розташування на території Глобинської міської ради, Глобинського району Полтавської області з метою передачі у власність», яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_7 земельну ділянку площею 1,8450 га, кадастровий номер :00:001:1828;

- Скасувати у Державному реєстрі речових право на нерухоме майно державну реєстрацію права власності ОСОБА_7 на земельну ділянку з кадастровим номером :00:001:1828 (Номер запису про право власності 33764684, Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 49264581 від 21.10.2019) та припинити право власності ОСОБА_7 на земельну ділянку з кадастровим номером :00:001:1828;

- Скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:1828 та скасувати кадастровий номер :00:001:1828;

- Визнати незаконним (недійсним) та скасувати Наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 6744-СГ від 15.09.2016 «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою», яким надано ОСОБА_3 дозвіл на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність;

- Визнати незаконним (недійсним) та скасувати Наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 477-СГ від 24.01.2018 «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність», яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 2,0000 га, кадастровий номер :00:021:0230;

- Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку з кадастровим номером :00:021:0230 (Номер запису про право власності 25602027, Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 40501215 від 05.04.2018) та припинити право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку з кадастровим номером :00:021:0230;

- Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права оренди Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБИНО АГРО», на земельну ділянку з кадастровим номером :00:021:0230, номер запису про інше речове право 26025312 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №40962749 від 07.05.2018) та припинити право оренди Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБИНО АГРО» на земельну ділянку з кадастровим номером :00:021:0230;

- Скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :00:021:0230 та скасувати кадастровий номер :00:021:0230;

- Визнати незаконним (недійсним) та скасувати Наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 6563-СГ від 09.09.2016 «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою», яким надано ОСОБА_4 дозвіл на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність;

- Визнати незаконним (недійсним) та скасувати Наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 10554-СГ від 12.10.2017 «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність», яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_4 земельну ділянку площею 2,0000 га, кадастровий номер :00:021:0229;

- Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку з кадастровим номером :00:021:0229 (Номер запису про право власності 23055886, Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 37808674 від 27.10.2017) та припинити право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку з кадастровим номером :00:021:0229;

- Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права оренди Приватної агрофірми «УРОЖАЙ», на земельну ділянку з кадастровим номером :00:021:0229, (номер запису про інше речове право 25837126, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 40758079 від 23.04.2018 року) та припинити право оренди Приватної агрофірми «УРОЖАЙ» на земельну ділянку з кадастровим номером :00:021:0229;

- Скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :00:021:0229 та скасувати кадастровий номер :00:021:0229;

- Визнати незаконним (недійсним) та скасувати Наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 975-СГ від 31.01.2017 «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою», яким надано ОСОБА_5 дозвіл на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність;

- Визнати незаконним (недійсним) та скасувати Наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 11422-СГ від 28.11.2017 «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність», яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_5 земельну ділянку площею 2,0000 га, кадастровий номер :00:021:0232;

- Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності ОСОБА_5 на земельну ділянку з кадастровим номером :00:021:0232 (Номер запису про право власності 23756300, Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 38541314 від 06.12.2017 року) та припинити право власності ОСОБА_5 на земельну ділянку з кадастровим номером :00:021:0232;

- Скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :00:021:0232 та скасувати кадастровий номер :00:021:0232;

- Визнати незаконним (недійсним) та скасувати Наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 6560-СГ від 09.09.2016 року «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою», яким надано ОСОБА_6 дозвіл на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність;

- Визнати незаконним (недійсним) та скасувати Наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 578-СГ від 29.01.2018 «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність», яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_6 земельну ділянку площею 2,0000 га, кадастровий номер :00:021:0234;

- Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності ОСОБА_6 на земельну ділянку з кадастровим номером :00:021:0234 (номер запису про право власності 24803434, Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 39644345 від 13.02.2018 року) та припинити право власності ОСОБА_6 на земельну ділянку з кадастровим номером :00:021:0234;

- Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права оренди Приватної агрофірми «УРОЖАЙ», на земельну ділянку з кадастровим номером :00:021:0234, (номер запису про інше речове право 25837561, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 40758554 від 23.04.2018 року) та припинити право оренди Приватної агрофірми «УРОЖАЙ» на земельну ділянку з кадастровим номером :00:021:0234;

- Скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :00:021:0234 та скасувати кадастровий номер :00:021:0234.

Ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 08 травня 2024 року закрито провадження в частині позовних вимог про визнання незаконним (недійним) та скасування Рішення 42 (позачергової) сесії 1 скликання Глобинської міської ради Полтавської області № 2080 від 12 грудня 2018 року «Про розгляд звернення гр. ОСОБА_7 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га, для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земельної ділянки :00:021:0191, місце розташування на території Глобинської міської ради, Глобинського району Полтавської області з метою передачі у приватну власність», яким надано ОСОБА_7 дозвіл на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність; визнання незаконним (недійсним) та скасування Наказу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 6744-СГ від 15.09.2016 «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою», яким надано ОСОБА_3 дозвіл на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність; визнання незаконним (недійним) та скасування Наказу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 6563-СГ від 09.09.2016 «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою», яким надано ОСОБА_4 дозвіл на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність; визнання незаконним (недійним) та скасування Наказу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 975-СГ від 31.01.2017 «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою», яким надано ОСОБА_5 дозвіл на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність; визнання незаконним (недійним) та скасування Наказу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 6560-СГ від 09.09.2016 року «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою», яким надано ОСОБА_6 дозвіл на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність.

Роз`яснено ОСОБА_1 про право звернутися до суду із позовом за правилами адміністративного судочинства.

Не погодившись із ухвалою місцевого суду, її в апеляційному порядку в частині закриття провадження стосовно деяких позовних вимог оскаржив представник ОСОБА_1 адвокат Гавриленко О.В., просив дану ухвалу у відповідній частині скасувати, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що за результатами винесення наказів (рішень) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність відповідачів було розроблено проекти землеустрою та зареєстровано у Державному земельному кадастрі (із накладенням на земельну ділянку позивача) земельні ділянки відповідачів, після чого проекти землеустрою були затверджені, а земельні ділянки передані у приватну власність відповідачів.

Таким чином, між сторонами наявний спір про право власності на земельну ділянку, яка належить позивачу, та яка повторно була надана у власність іншим особам, тому даний спір є приватно-правовий та підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Від Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі в частині позовних вимог на підставі п. 1 ч. 2 ст. 255 ЦПК України, районний суд виходив із того, що предметом спору є матеріально-правові вимоги про визнання незаконними (недійсними) і скасування рішень про надання дозволу на розробку проектів землеустрою та документації із землеустрою, отже, оскаржувані рішення мають дозвільний характер, а тому підлягають розгляду адміністративними судами.

Колегія суддів не погоджується з даним висновком місцевого суду з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Європейський суд з прав людини зазначає, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України», заяви № № 29458/04 і 29465/0, пункт 24).

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежувати між собою як компетенцію різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського й адміністративного. Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є предмет спору, характер спірних матеріальних правовідносин і їх суб`єктний склад. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції судів, які розглядають справи за правилами цивільного, кримінального, господарського й адміністративного судочинства. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання, тобто діяти в межах установленої законом компетенції.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами (частина перша статті 19 ЦПК України).

Усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції (ч. 1 ст. 23 ЦПК).

В свою чергу, згідно із п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

При цьому, за змістом пункту 2 частини 1 статті 4 КАС України, публічно-правовим є спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Вирішуючи питання про віднесення спору до юрисдикції адміністративного суду, слід враховувати не лише суб`єктний склад правовідносин, які склалися між сторонами, а й сутність (характер) таких правовідносин.

До адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.

У рішенні Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року по справі № 815/6956/15 зазначено, що публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак, сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Згідно з частинами другою та третьою статті 78 ЗК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Згідно із частиною першою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Порядок набуття права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності громадянами та юридичними особами передбачено вказаною статтею та статтями 118, 122 ЗК України.

Вимога про скасування рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин, ухваленого на користь фізичної особи, в якої з цього рішення виникли відповідні права й обов`язки, безпосередньо стосується цієї особи, тому відповідний спір має розглядатися за правилами цивільного судочинства (постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 361/3009/16-ц, від 07 листопада 2018 року у справах № № 488/6211/14-ц, 488/5027/14-ц, від 30 січня 2019 року у справі № 485/1472/17, від 15 травня 2019 року у справах № № 522/7636/14-ц, 469/1346/18, від 26 червня 2019 року у справі № 911/2258/18, від 16 червня 2020 року у справі № 372/266/15-ц).

Суд першої інстанції, дійшовши висновку, що оскаржувані рішення мають дозвільний характер, а тому підлягають розгляду адміністративними судами, залишив поза увагою, що за результатами реалізації цих рішень у відповідачів ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виникло цивільне право, і спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов мають приватноправових характер.

Із огляду на викладене, колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги, що заявлені позовні вимоги про визнання рішень незаконними має розглядатися як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 ЦК України та підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства. Оскільки фактичним підґрунтям і метою пред`явлення позову є оспорювання цивільного речового права особи, а саме, права власності на земельну ділянку, що виникло внаслідок і після реалізації відповідного рішення суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно п. п. 3. 4. ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції є помилковою та підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 6, ст. 379, ст. 382 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Гавриленка Олексія Володимировича задовольнити.

Ухвалу Глобинського районного суду Полтавської області від 08 травня 2024 року в частині закриття провадження в частині позовних вимог скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О. Ю. Кузнєцова

Судді: С. Б. Бутенко

В. П. Пікуль