Дата документу 12.02.2024
Справа № 501/2884/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі головуючого судді Петрюченко М.І.,

за участю секретаря судового засідання Тейбаш Н.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеської області цивільну справу за

позовом: Компанії GELLAR EQUITIES CORP (ГЕЛЛАР ЕКВІТІЗ КОРП)

до

відповідача: ОСОБА_1

предмет та підстави позову: про відшкодування збитків, завданих заходами забезпечення позову,

учасники справи:

представник позивача адвокат Сафоніков А.П.,

представники відповідача адвокати Зозулянський Д.О., Воробйов А.В.,

постановив ухвалу про наступне та

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом Компанії GELLAR EQUITIES CORP (ГЕЛЛАР ЕКВІТІЗ КОРП) до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих заходами забезпечення позов.

Представник позивача надав до суду клопотання про звернення із судовим дорученням, згідно якого просить суд доручити позивачу відправку та вручення судових документів, а саме судової повістки про виклик з інформацією про дату, час та місце розгляду справи, ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви у всіма додатками відповідачу ОСОБА_1 , який є громадянином російської федерації та має місце роботи на території російської федерації.

В судовому засіданні представник позивача просив суд задовольнити дане клопотання, посилаючись на підстави, викладені у письмовому клопотанні.

Представники відповідача заперечили проти задоволення даного клопотання, посилаючись на необґрунтованість даного клопотання на цій стадії судового процесу, затягування розгляду справи, тощо.

Заслухавши пояснення учасників справи, суд керується наступним.

Відповідно до статті 498 ЦПК України у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Доручення суду України надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Статтею 2 Конвенції про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах від 18 березня 1970 року, учасниками якої є, у тому числі, Україна та російська федерація, до якої Україна приєдналася на підставі Закону України від 19 жовтня 2000 року № 2051-ІІІ, що Договірна Держава призначає Центральний Орган, який зобов`язується отримувати судові доручення, що надходять від судових органів іншої Договірної Держави, і передавати органу, компетентному їх виконати. Кожна Держава організовує Центральний Орган згідно із своїм правом.

Доручення надсилаються Центральному Органу Держави виконання без посередництва будь-якого іншого органу цієї держави.

Розділом VII Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27 червня 2008 року №1092/5/54, роз`яснено особливості виконання Конвенції про отримання доказів, а саме: згідно з пунктом 7.3 цієї Інструкції доручення суду України на підставі Конвенції про отримання доказів надсилається через Мін`юст, який переправляє його центральному органу, визначеному відповідною державою відповідно до статті 2 Конвенції.

Водночас, з урахуванням норм звичаєвого права щодо припинення застосування міжнародних договорів державами у період військового конфлікту між ними, будь-яке листування поштовим зв`язком наразі не здійснюється, дипломатичні стосунки з рф розірвано, це стосується співробітництва з установами юстиції російської федерації і білорусі на підставі міжнародних договорів України з питань міжнародно-правових відносин та правового співробітництва у цивільних і кримінальних справах та у галузі міжнародного приватного права.

Зокрема, відповідно до повідомлення, розміщеного 25.02.2022 на офіційному вебсайті Акціонерного товариства «Укрпошта», у зв`язку з агресією з боку рф та введенням воєнного стану, АТ «Укрпошта» припинило поштове співробітництво з Поштою росії та білорусі; посилки та перекази в ці країни не приймаються.

Згідно з повідомленням МЗС України через повномасштабну агресію росії проти нашої держави дипломатичні відносини між Україною та російською федерацією розірвано.

Отже, вирішення питання щодо направлення до російської федерації доручення про надання правової допомоги до суду або іншого компетентного органу рф на підставі Конвенції про отримання доказів на території держави-агресора не є можливим.

Таким чином, клопотання представника позивача про доручення позивачу відправку та вручення судових документів відповідачу ОСОБА_1 , який є громадянином російської федерації та має місце роботи на території російської федерації, є звідомо не виконуваним, тому у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст.353, 498 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача Компанії GELLAR EQUITIES CORP (ГЕЛЛАР ЕКВІТІЗ КОРП) про доручення позивачу забезпечити відправку та вручення судових документів відповідачу ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Іллічівського міського

суду Одеської області М.І.Петрюченко