Справа №:755/931/21
Провадження №: 2-р/755/2/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2024 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Гаврилової О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Харківського райнарсуду м. Києва від 01 квітня 1993 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа Харківська райадміністрація м. Києва про визнання заповіту та свідоцтва про спадщину частково недійсним та визнання права власності на частину домоволодіння та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання свідоцтва про право на спадщину частково недійсним та визнання права власності на частину домоволодіння та позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про поділ будинку в натурі, -

в с т а н о в и в :

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла заява ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Харківського райнарсуду м. Києва від 01 квітня 1993 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа Харківська райадміністрація м. Києва про визнання заповіту та свідоцтва про спадщину частково недійсним та визнання права власності на частину домоволодіння та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання свідоцтва про право на спадщину частково недійсним та визнання права власності на частину домоволодіння та позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про поділ будинку в натурі, в якій заявник просить суд роз`яснити: чи вважається припиненим право спільної часткової власності ОСОБА_1 на домоволодіння АДРЕСА_1 після розподілу домоволодіння; чи вважаються виділені після розподілу домоволодіння приміщення окремим об`єктом приватної власності ОСОБА_1 .

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 вважає належну їй частину домоволодіння об`єктом нерухомого майна, вона звернулася до Департаменту містобудування та архітектури КМДА з питання присвоєння поштової адреси належній їй частині домоволодіння, однак у департаменті повідомили, що в рішенні суду не вказано про припинення права спільної часткової власності на спірне домоволодіння після виділу в натурі часток співвласників. Тому ОСОБА_1 змушена звернутись до суду з приводу роз`яснення рішення суду.

Судом вісім разів здійснювались запити до відділу архівної роботи Дніпровського районного суду міста Києва щодо надання матеріалів справи.

Матеріали цивільної справи № 2-5/1993 були передані з відділу архівної роботи Дніпровського районного суду міста Києва 29 лютого 2024 року.

Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 3 ст. 271 ЦПК України суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

Суд не вбачає необхідності у виклику учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, яким ЦПК України викладено в новій редакції.

Відповідно до п. 9 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У ч.3 ст.3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши доводи поданої заяви, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом установлено, що в провадженні Харківського райнарсуду м. Києва перебувала справа № 2-5/1993 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа Харківська райадміністрація м. Києва про визнання заповіту та свідоцтва про спадщину частково недійсним та визнання права власності на частину домоволодіння та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання свідоцтва про право на спадщину частково недійсним та визнання права власності на частину домоволодіння та позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про поділ будинку в натурі.

Рішенням Харківського райнарсуду м. Києва від 01 квітня 1993 року у справі № 2-5/1993 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 , відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 , позов ОСОБА_3 задоволено - поділено домоволодіння АДРЕСА_1 та виділено в користування сторонам приміщення цього домоволодіння, в тому числі ОСОБА_1 приміщення, що складають 51/100 частину домоволодіння, сарай «Б», погреб «Ж». (т.2 а.с.153-161)

22 березня 2004 року КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» було проведено державну реєстрацію права власності на 51/100 частину житлового будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 на підставі рішенням Харківського райнарсуду м. Києва від 01 квітня 1993 року. (т.2 а.с.183)

За заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. (ч.1, 2 ст. 271 ЦПК України)

Зміст наведеної норми процесуального закону вказує на те, що роз`ясненню підлягають лише судові рішення, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання.

Необхідність роз`яснення судового рішення зумовлена нечіткістю його змісту, якщо воно є незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, хто буде здійснювати його виконання.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», відповідно до вимог закону роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

З аналізу наведених процесуальних норм випливає, що роз`яснення судового рішення полягає у викладенні в більш чіткій та конкретній формі резолютивної частини рішення і таке роз`яснення пов`язане та має на меті забезпечити чітке і правильне виконання судового рішення, якщо його зміст є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, що виконує це судове рішення.

Роз`ясненню підлягає судове рішення, яке підлягає виконанню як у добровільному порядку, так і примусово у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження».

Судове рішення - акт судового розгляду справи будь-якого виду провадження, яке відповідно до ст. 124 Конституції України ухвалюється судами іменем України і є обов`язковим до виконання на всій території України.

Діюче процесуальне законодавство зазначає, що рішення суду повинно бути зрозумілим. Зрозумілість судового рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Роз`яснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають обов`язкового характеру.

Суд може відмовити у роз`ясненні рішення, якщо воно не припускає різного тлумачення, незрозумілість рішення зумовлена неуважністю прочитання тексту рішення, правовою безграмотністю, або у випадку, коли судове рішення не підлягає роз`ясненню. Крім того, відповідно до ст. 271 ЦПК України подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Рішення суду, зміст якого просить роз`яснити заявник є зрозумілим, доступним для сприйняття та виконання, містить вичерпні, чіткі та такі, що випливають із встановлених фактичних обставин, висновки по суті заявлених вимог.

Крім того, на підставі цього рішення ще у 2004 році була проведена державна реєстрація права власності за заявником.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відсутність визначених законом підстав для роз`яснення рішення Харківського райнарсуду м. Києва від 01 квітня 1993 року у справі № 2-5/1993, оскільки текст рішення є зрозумілим з конкретним зазначенням встановлених обставин, посиланням на відповідні правові норми, що були застосовані до спірних правовідносин та чітким викладом резолютивної частини із зазначенням висновку суду по суті позовних вимог.

Також слід зазначити, що рішення було ухвалено 01 квітня 1993 року, отже закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 258-261, 271, 353, 354 ЦПК України, суддя -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Харківського райнарсуду м. Києва від 01 квітня 1993 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа Харківська райадміністрація м. Києва про визнання заповіту та свідоцтва про спадщину частково недійсним та визнання права власності на частину домоволодіння та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання свідоцтва про право на спадщину частково недійсним та визнання права власності на частину домоволодіння та позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про поділ будинку в натурі - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: