Справа № 953/1524/24
н/п 4-с/953/15/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" лютого 2024 р. суддя Київського районного суду м. Харкова Юрлагіна Т.В., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

28 лютого 2024 року до Київського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції які полягають у накладенні арешту.

В обґрунтування заявленої вимоги скаржник посилається на необізнаність з позовними вимогами на підставі яких було арештовано рахунок.

Розглянувши матеріали скарги, суд зазначає наступне:

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.447,ч.1 ст.449 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Зі змісту скарги вбачається, що скаржник оскаржує дії державного виконавця, що полягають у накладенні арешту на банківський рахунок, призначений для зарахування заробітної плати.

Однак, в порушення вимог ст.447, ст. 447 ЦПК України, скаржника не зазначає прізвища та ініціалів державного виконавця дії та бездіяльність якого оскаржує, дат, коли він дізнався про порушення своїх прав, накладенням арешту на банківський рахунок, або відмовою державного виконавця у задоволенні його заяви про зняття арешту з банківського рахунку, що унеможливлює встановлення дотримання скаржником строків звернення до суду з вказаною скаргою та здійснення належного виклику конкретного державного виконавця Київського ВДВС, який, на думку заявника, своїми діями та бездіяльністю порушує права останнього.

Підстави скасування арешту та конкретні норми законодавства, порушені, на думку скаржника, державним виконавцем при виконанні судового рішення у скарзі не зазначені.

Крім того, відповідно до частини першої статті 9 ЦПК України цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.

Частиною першою статті 10 Конституції України встановлено, що державною мовою в Україні є українська мова.

У рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року (справа № 10-рп/99) зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п`ята статті 10 Конституції України).

Відповідно до частини четвертої статті 9 ЦПК України учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

З огляду на зазначене, скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця повинна бути викладена державною (українською) мовою.

У разі, якщо ОСОБА_1 не володіє або недостатньо володіє державною мовою, вона має право при складанні процесуальних документів користуватися послугами перекладача, у тому числі і безоплатно за наявності підстав передбачених Законом України «Про безоплатну правову допомогу».

З урахуванням викладеного, вважаю, що подана скарга не відповідає вимогам ст. 447-449 ЦПК України і без усунення вказаних недоліків не може бути прийнята до розгляду у суді, а тому на підставі ст. 185 ЦПК України підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст. ст. 185, 260,447,449 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця - залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків тривалістю десять днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачеві, що у разі не усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду у встановлений судом строк, позов буде вважатися не поданим та повернутий позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В.Юрлагіна