Справа №442/682/24
Провадження №2-о/442/129/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Крамар О.В.

з участю секретаря судового засідання - Малик О.Я.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м.Дрогобича цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_2 , -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд із вищевказаною заявою, яку обгрунтовує тим, що вона є бабусею ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Факт родинних відносин між нею та ОСОБА_3 як бабусею та онуком підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 ,виданого 17 лютого 1999 року Підбуж селищною радою Дрогобицького району Львівської області, де матір`ю дитини зазначено ОСОБА_2 , яка є її дочкою, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_2 , виданого 11 квітня 1978 року Підбуж селищною радою Дрогобицького району Львівської області. Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №4, 15 серпня 2023 року Дрогобицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, 26 грудня 1996 року відділом реєстрації актів цивільного стану міста Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , прізвищем якої після реєстрації шлюбу вказано « ОСОБА_6 », про що складено актовий запис № 580.

Рішенням Дрогобицького міськайонного суду Львівської області від 01 листопада 2007 року шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 розірвано.

ОСОБА_3 був зареєстрований разом з нею в одному житловому будинку за тією самою адресою, що підтверджується витягом № 118 від 12 травня 2023 року, сформованим Меденицькою селищною радою, про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб за адресою: АДРЕСА_1 . З раннього дитячого віку до досягнення повноліття ОСОБА_3 перебував на її вихованні та утриманні, оскільки його рідні батьки не займалися ним після народження, ні до розірвання укладеного між ними шлюбу, ні після розірвання шлюбу між ними. Вказана обставина, також підтверджується, довідкою Меденицької селищної ради № 96 від 29 квітня 2022 року, відповідно до якої ОСОБА_3 з 9-місячного віку виховувала і опікувала бабуся ОСОБА_1 , 1950 року народження аж до повноліття. Згідно з характеристикою на ОСОБА_3 , учня 9-А класу Опарівського НВК І-ІІ ступенів хлопця виховувала бабуся, цікавилася навчанням, відвідувала батьківські збори, а батьки дитини до школи не приходили, дитиною не цікавилися. Крім цього, відповідно до довідки № 83 від 15 травня 2023 року Меденицької селищної ради ОСОБА_3 у 2014 році закінчив навчання в Опарівському навчально-виховному комплексі в с.Опори і проживав там до повноліття, по господарству завжди допомагав бабусі; після закінчення навчання в Національній академії сухопутних військ він фінансово допомагав їй, а на даний час вона потребує допомоги від нього. Згідно з довідкою № 38 від 16 травня 2023 року, виданою Підбузьким закладом загальної середньої освіти І-ІІІ р., ОСОБА_1 працювала на посаді вчителя Підбузької середньої школи та вийшла на пенсію за вислугою років у 1999 році.

Розмір її пенсії був незначним, тому її онук постійно допомагав їй матеріально зі своєї зарплати військового. Ця допомога носила регулярний характер, гроші на її утримання онук передавав у готівковій формі. Ці кошти йшли на оплату за користування комунальними послугами, здійснення дрібних ремонтних робіт у будинку, придбання ліків та їжі для неї. Часто бувало так, що розмір допомоги онука перевищував розмір пенсії, тому вона стверджує, що вона перебувала на його утриманні. Онук одруженим ніколи не був, з батьками, як було зазначено вище, зв`язків не підтримував, а вона була єдиною особою, яка перебувала на його утриманні.

ОСОБА_3 проходив військову службу у Збройних Силах України, зокрема, з 19 червня 2021 року по 30 березня 2022 року був заступником механізованої роти з морально-психологічного забезпечення механізованого батальйону військової частини НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 , а з 19 квітня 2022 року по 02 жовтня 2023 року перебував у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 . Відповідно до витягу з особової справи лейтенанта ОСОБА_3 останній загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 в районі населеного пункту Олександрівка Херсонського району Херсонської області через артилерійський обстріл противника внаслідок тупої поєднаної травми тіла внаслідок вибуху, яка пов`язана з виконанням обов`язків військової служби та дій, передбачених законом. Також зазначено контактні дані батьків загиблого, а саме: батька ОСОБА_5 та матері ОСОБА_2 з вказівкою на те, що зв`язок з матір`ю не підтримувався.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що вбачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 13 жовтня 2023 року Дрогобицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Відповідно до сповіщення про смерть (загибель) № 468 від 28 вересня 2023 року військової частини НОМЕР_3 , яке було надіслано ОСОБА_5 , лейтенант ОСОБА_3 загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 поблизу населеного пункту Олександрівка Херсонського району Херсонської області.

Наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) № 323 від 08 листопада 2012 року ОСОБА_8 визначено виплатити членам сім`ї, а в разі їх відсутності - спадкоємцям за їх зверненням щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 412% від посадового окладу, надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% від посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років за період з 01 по 02 жовтня 2023 року, а також винагороду за безпосередню участь в бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення бойових дій та проведення заходів у розрахунку 100 000 гривень пропорційно дням безпосередньої участі за період з 01 по 02 жовтня 2023 року.

Що стосується матері, то остання ніколи не цікавилася своїм сином, не займалася його вихованням та навчанням, не турбувалася про нього, коли він хворів, не телефонувала, щоб дізнатися про його життя. На даний час вона перебуває на окупованій території Україні, зв`язку з нею немає. На останній відомий їй номер телефону не відповідає. Крім цього, ОСОБА_2 навіть не приїхала на похорон сина, ба більше, навіть не зробила жодних спроб попрощатися востаннє з сином. Питання про позбавлення батьківських прав не порушувала, тому що їй було соромно за таку поведінку дочки та зятя, вона не хотіла, щоб про такі обставини стали відомі у селі, щоб онук не став об`єктом пліток серед односельців.

Вона зверталася з заявою щодо виплати грошового забезпечення, однак їй відмовлено у такій виплаті, оскільки в особовій справі ОСОБА_3 дані про бабусю ОСОБА_1 відсутні, а натомість зазначається батько ОСОБА_5 , якому і було направлено сповіщення про смерть ОСОБА_3 , тому в неї виникла необхідність звернутися з даною заявою в суд.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала заяву про підтримання заявлених вимог з підстав викладених в заяві, просить заяву задоволити.

Представник заінтересованої особи, Дрогобицького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки та ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явилися, причини неявки невідомі.

Свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ОСОБА_13 , подали суду письмові пояснення, зокрема вказують на той факт, що ОСОБА_3 з раннього дитинства, аж до досягнення повноліття був зареєстрований, проживав однією сім`єю та перебував на утриманні бабусі ОСОБА_1 . Вже після закінчення навчання в Національній академії сухопутних військ, ОСОБА_3 фінансово допомагав бабусі ( ОСОБА_1 ).

З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України, регламентовано, що: в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ч.1 ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Відповідно до положень ч.2 та ч.4 статті 3 Сімейного кодексу України, сім`ю, складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права й обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 №5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї" членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.

Конституційний суд України у своєму рішенні від 03.06.1999 у справі №1-8/99 зазначив, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто: наявність спільних витрат; спільний бюджет; спільне харчування; купівля майна для спільного користування; участі у витратах на утримання житла, його ремонт; надання взаємної допомоги; наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням; інші обставини, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у Постанові від 31.03.2020 у справі № 205/4245/17 (провадження № 61-17628св19).

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України №168, що регулює Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідно до вимог ч.1 ст.16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Підпунктом 1 пункту 2 ст.16 цього Закону передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Відповідно до положень п. 6. ст.16 прим. 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Згідно з ч. 2 статті 16-1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до п.10 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою КМУ №975 від 25.12.2013 року ( далі Порядок №975) члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган) заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги, витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу); витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві. Відповідно до абзацу 9 п.10 Порядку №975 до заяви додається копія свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові).

Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено гарантії та заходи соціального захисту ветеранів війни та членів їх сімей, членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) Захисників та Захисниць України. Статтею 10 зазначеного Закону визначено коло членів сімей загиблих військовослужбовців та інших осіб. Порядок надання статусу особи, на яку поширюється чинність цього Закону, особам, зазначеним в абзацах п`ятому - восьмому пункту 1 статті 10 цього Закону, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2015 № 740. При цьому до членів сімей загиблих військовослужбовців та інших осіб, зазначених у цій статті, належать утриманці загиблого, яким у зв`язку з цим виплачується пенсія; батьки та один з подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні. Таким особам відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року № 302 видаються посвідчення з написом «Посвідчення члена сім`ї загиблого».

Статтею 15 даного Закону передбачено ряд пільг сім`ям загиблих (померлих) ветеранів війни, Захисників і Захисниць України.

Статтею 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).

Згідно з п. д абзацу 4 ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», непрацездатними членами сім`ї вважаються: дружина (чоловік) або один з батьків чи дід, бабуся, брат або сестра, незалежно від віку і працездатності, якщо вона (він) зайнята доглядом за дітьми, братами, сестрами чи онуками померлого годувальника, які не досягли 8-річного віку, і не працює.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Ст. 318 ЦПК України визначає, що у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт.

Встановлення даного юридичного факту в достатній мірі захистить спадкові інтереси заявника та відповідатиме завданням цивільного судочинства, визначеним у ст.2 ЦПК України.

Системний аналіз наведених вимог законодавства та зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що заява ОСОБА_1 підставна та підлягає задоволенню.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 10, 12, 81, ч. 4 ст. 206, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 задоволити.

Встановити факт спільного проживання, ведення спільного господарства та наявність взаємних прав та обов`язків між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та загиблим онуком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення - з дня отримання такого.

Повний текст рішення складено та підписано 08.02.2024.

Суддя О.В. Крамар