Справа № 953/1518/23
УХВАЛА

"28" лютого 2024 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді - Лисиченко С.М.,

за участю секретаря судового засідання Кот Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення Київського районного суду м.Харкова від 23.11.2023 у справі №953/1518/23, позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», -

ВСТАНОВИВ:

05 січня 2024 року до Київського районного суду м.Харкова поштовим шляхом надійшла заява ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення Київського районного суду м.Харкова у справі №953/1518/23 від 23.11.2023 строком на один рік, зі сплатою 1615,9 грн. щомісяця

В обгрунтування поданої заяви посилається на те, що 23.11.2023 судом прийняте рішення у справі про стягнення із неї на користь АТ КБ «Приватбанк» грошових коштів у сумі 18575,23 гривні та судового збору 815,40 гривень. Разом з цим, вона позбавлена можливості виконати зазначення рішення суду з огляду на те, що вона є тимчасово переміщеною особою, внаслідок воєнного стану змушена була виїхати з міста Харків до міста Сміла, Черкаської області, де мешкає по АДРЕСА_1 . У зв`язку з воєнним станом вона втратила постійну роботу, наразі не працює, проживає з малолітньою дитиною. Від держави отримує допомогу у сумі 5000,00 грн., якої вистачає на забезпечення нагальних потреб родини, лікування, харчування та оплати вартості житла. У зв"язку з чим вона взмозі виконувати рішення частинами, а саме здійснення оплат: 1700,00 грн. 20 лютого 2024 року; 1700,00 грн. 20 березня 2024 року; 1700,00 грн. 20 квітня 2024 року; 1700,00 грн. 20 травня 2024 року; 1700,00 грн. 20 червня 2024 року; 1838,13 грн. 20 липня 2024 року; 1838,13 грн. 20 серпня 2024 року; 1838,13 грн. 20 вересня 2024 року; 1838,13 грн. 20 жовтня 2024 року; 1838,13 грн. 20 листопада 2024 року.

Звертає увагу суду, що розстрочка рішення - це не уникнення відповідальності боржника, а, навпаки, організація та створення умов, власне, для подальшого виконання рішення суду за тяжких обставин, що сталися у неї внаслідок воєнного стану в країні, втрати роботи та виїзду внаслідок системних обстрілів міста Харків з рідної домівки до міста Сміла Черкаської області. Крім цього, вона має й інші грошові зобов`язання і їх важливо сплачувати, оскільки це витрати на утримання житла, сплати комунальних платежів, харчування, лікування членів родини, навчання дитини, а також нести витрати на придбання одягу та взуття для членів родини та інших речей першої необхідності, які були втрачені/залишені родиною відповідача у рідній домівці в місті Харкові.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду Київського районного суду м.Харкова від 05.01.2024, заяву передано головуючій судді Лисиченко С.М.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 08.01.2024 заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання.

08.02.2024 до суду надійшов відзив АТ КБ «Приватбанк» на заяву про розстрочку виконання судового рішення, відповідно до якого відповідач вказує, що обставини, на які посилається у своїй заяві відповідачка, не можуть бути підставою для відмови у задоволеннні позовних вимог Банку. Відповідачка здійснювала погашення кредиту з порушенням термінів і термінів повернення, підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем, що підтверджує наміри відповідача про злісне ухилення від виконання зобов`язань за кредитним договором. Відповідачка не надала суду жодного доказу важкого фінансового становища з моменту першого порушення умов кредитного договору, а саме прострочення сплати кредиту. Крім того, відповідачка є працездатною особою. У зв`язку з цим, обставини, на які відповідачка посилається в своєму запереченні, не відповідають дійсності, а позовні вимоги Банку підлягають задоволенні в повному обсязі. Розстрочення виконання рішення суду не буде мати значного ефекту для боржника за причиною продовження дії кредитних правовідносин. У сукупності, з урахуванням заборгованості боржника, на кінець виплат відповідно до розстрочення, у наявності буде новий борг, який донарахується протягом визначеного часу. Враховуючи викладене, просить суд відмовити у задоволенні заяви відповідачки про розстрочення виконання судового рішення.

Представник позивача у судове засідання, призначене на 28.02.2024, не з`явився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

ОСОБА_1 у судове засідання, призначене на 28.02.2024, не з`явилася, про час, день та місце слухання справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч.2 ст.435 ЦПК України, заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Неявка учасників судового процесу в судове засідання не є перешкодою для вирішення питання про розстрочення виконання судового рішення, а тому суд вважає за можливе вирішити це питання за відсутності представника КП «ХТМ».

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 23.11.2023 позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 29.02.2012 станом на 13.02.2023 в розмірі 18 575 (вісімнадцять тисяч п`ятсот сімдесят п`ять) грн. 23 коп. Відмовлено в задоволені іншої частини позовних вимог. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 815 (вісімсот п`ятнадцять) грн. 40 коп.

Рішення оскаржено не було та набрало законної сили.

Згідно зі ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно ч. 3 ст. 435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч. 4 ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої чи членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно ч. 5 ст. 435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Таким чином, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.10 постанови від 26.12.2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах" від 25.09.2015 року № 8 встановлено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконається частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконанням рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо). Суди, задовольняючи заяви про розстрочку та відстрочку виконання рішень, не враховують що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень суду.

У постанові Верховного Суду від 27.02.2019 у справі № 796/43/2018 зазначено, що підставою для застосування ст.435 ЦПК України і ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.

Такі обставини повинні виникнути після ухвалення судового рішення та мають бути об`єктивними та такими, що не залежать від волі сторін.

Підстави, які зумовлюють необхідність розстрочки виконання рішення, мають оціночний характер, так як законодавцем не надано його вичерпного переліку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачка звертаючись до суду із заявою про розстрочення виконання рішення, посилається на такі обставини, що ускладнюють виконання судового рішення у даній справі, як тяжке матеріальне становище, яке виникло у зв`язку з тим, що вона наразі є тимчасово переміщеною особою, внаслідок воєнного стану втратила постійну роботу, наразі не працює, змушена була виїхати з міста Харків до міста Сміла, Черкаської області, де проживає з малолітньою дитиною. Від держави отримує допомогу у сумі 5000,00 грн.

Разом з цим, відповідачкою не надано суду жодного документу, який підтверджує обставини, на які вони посилається у заяві, що утруднюють виконання рішення суду та які виникли після ухвалення судового рішення.

Суд звертає увагу, що норми чинного законодавства допускають розстрочення виконання рішення лише у виняткових випадках. Безпідставне розстрочення виконання рішення суду підриває правовий принцип своєчасного та повного виконання судового рішення у цивільній справі, що являється складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року.

З огляду на зазначене суд доходить до висновку про відстуність правових підстав для розстрочення виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 23.11.2023, що є підставою для відмови в задоволенні заяви.

Керуючись ст. 77, 78, 81, 260, 435 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення Київського районного суду м.Харкова від 23.11.2023 у справі №953/1518/23, позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud2024.

Суддя - С.М.Лисиченко