Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/7304/23
Провадження №: 2-др/332/10/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Заводський районний суд м.Запоріжжя в складі:
Головуючого судді: Марченко Н.В.
при секретарі: Петракей Р.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Заводського районного суду м. Запоріжжя заяву представника позивача ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Шокарєвої Альони Вікторівни про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Шокарєвої Альони Вікторівни до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Айконс», треті особи: Приватний нотаріус Києво Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Якименко Андрій Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
26.04.2024 року на адресу суду поштовим зв`язком із позначкою про реєстрацію документа 01.04.2024 року надійшла заява ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Шокарєвої Альони Вікторівни про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення з відповідача у відповідності до ч.2 ст. 137 ЦПК України витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 7000 гривень.
Сторони у судове засідання не з`явилися, заяв та клопотань від них до суду не надходило.
У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу не вирішувалось.
Згідно із ч. 3 ст. 246 ЦПК України у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Стаття 137 ЦПК України передбачає, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі № 372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Однією з засад цивільного судочинства в силу ст. 2 ЦПК України є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
За змістом частини 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо), а докази витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, подаються протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Заяву про ухвалення додаткового рішення з підстав стягнення витрат зі сплати професійної правничої допомоги разом з доказами цих витрат надано суду поштовим звязком 26.04.2023 року із позначкою про реєстрацію документа на пошті - 01.04.2024 року, тобто у межах строку, встановленого ч. 8 ст. 141 ЦПК України, якою передбачено подання таких доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Позивачем ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Шокарєвої Альони Вікторівни до заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат з отримання правничої допомоги додано копію договору про надання правової допомоги № ХС/2023 від 27.11.2023 року укладеного між Адвокатським об`єднанням «ЮРЛЮКССЕРВІС» в особі Керуючого партнера об`єднання Лишенко Сергія Сергійовича та ОСОБА_1 , копію додаткової угоди № 1 до договору № ХС/2023 про надання правової допомоги від 27.11.2023 року згідно якої, Адвокатське об`єднання "ЮРЛЮКССЕРВІС", далі «АДВОКАТСЬКЕ ОБ`ЄДЕІАНЕІЯ», в особі керуючого партнера Лишенко Сергія Сергійовича, що діє на підставі Статуту, з однієї сторони та ОСОБА_1 подальшому «КЛІЄНТ», з іншої сторони, керуючись пунктом 8.1. Договору дійшли згоди викладення Розділу 4 Договору в наступній редакції:
4.1. За ведення справи №332/7304/23 в суді першої інстанції КЛІЄНТ оплачує гонорар в розмірі 7000 (сім тисяч) гривень.
За ведення справи №332/7304/23 в суді апеляційної інстанції КЛІЄНТ оплачує гонорар в розмірі 6000 (шість тисяч) гривень.
За ведення справи №332/7304/23 в суді касаційної інстанції КЛІЄНТ оплачує гонорар в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.
Дана додаткова угода набуває чинності з 01.04.2024 року..
Усі інші умови договору № ХС/2023 про надання правової допомоги від «27» листопада 2023 р. не змінені цією угодою, залишаються в силі.
Цю угоду укладено у двох оригінальних примірниках, що мають однакову юридичну силу та є невід`ємною частиною договору № ХС/2023 про надання правової допомоги від «27» листопада 2023 р., по одному для кожної із сторін.
Копію квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки від 01.04.2024 року в сумі 7000 гривень.
Розмір понесених позивачем витрат на отримання правничої допомоги відповідає наведеним в частині 4 статті 137 ЦПК України чинникам.
Враховуючи надані представником позивача адвокатом Шокарєвою А.В. докази на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу, суд дійшов до висновку про обґрунтованість та доведеність вимог в цій частині та необхідності відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Заяву представника позивача ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Шокарєвої Альони Вікторівни про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Шокарєвої Альони Вікторівни до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Айконс», треті особи: Приватний нотаріус Києво Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Якименко Андрій Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Суддя: Н.В.Марченко