"01" березня 2024 р.
Справа № 642/6837/23
Провадження № 2/642/156/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
01 березня 2024 року Ленінський районний суд м. Харкова
в складі: головуючого судді Вікторова В. В.
за участю секретаря Шнайдер Д.С.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
У листопаді 2023 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Кузьмін Сергій Олександрович звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 70 122,24 грн.; моральну шкоду у розмірі 2000,00 грн.; судові витрати, які складаються з розміру сплаченого судового збору у розмірі 1073,60 грн., а також витрати на правничу допомогу, що становить 5000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 14 жовтня 2022 року, о 16 год. 20 хв., ОСОБА_2 , керуючи належним ОСОБА_3 автомобілем Daewoo Sens, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Молочній біля б. 20 в м. Харків, перед початком руху та зміною напрямку руху, не впевнився в безпечності, допустив зіткнення з автомобілем Nissan Primastar, реєстраційний номер НОМЕР_2 , керував яким син Позивача ОСОБА_4 , чим порушив пункт 10.1 Правил дорожнього руху України. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 29.11.2022 по справі №553/5654/22 ОСОБА_2 було визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди автомобілю Nissan Primastar, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 23.07.2014, завдано технічних пошкоджень.
Згідно висновку щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №528/12-22 від 14.12.2022, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Nissan Primastar, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на дату події 14.10.2022 становить 70 122,24 грн.
Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду із зазначеним позовом.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 24 листопада 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу час для усунення недоліків.
29.11.2023 року від представника позивача ОСОБА_1 - адвокат Кузьмін С.О. до суду надійшла заява про усунення недоліків разом з уточненою позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 70 122,24 грн.; судові витрати, які складаються з розміру сплаченого судового збору у розмірі 1073,60 грн., а також витрати на правничу допомогу, що становить 5000,00 грн.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 30 листопада 2023 року відкрито спрощене провадження по справі з викликом сторін за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, підтримав заявлені вимоги, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, причини неявки суду невідомі. Копія ухвали про відкриття провадження по справі, копія позову та долучених до нього документів, направлялися відповідачеві за місцем реєстрації. Також відповідач викликався у судове засідання смс-повідомленням, яке було доставлено у строк.
Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").
При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі „Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши надані та долучені до матеріалів справи докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом передбачених ст. 16 ЦК України способами.
Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу Nissan Primastar, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 23.07.2014.
14 жовтня 2022 року в м. Харкові на вул. Молочній біля будинку № 20, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю належного Позивачу автомобіля Nissan Primastar, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням сина Позивача ОСОБА_4 , та автомобіля марки Daewoo Sens, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів.
Відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Полтави від 29.11.2022 по справі №553/5654/22 ОСОБА_2 було визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Постанова набрала законної сили 10 грудня 2022 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, - обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Тобто з зазначеного вбачається, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача.

Згідно висновку щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №528/12-22 від 14.12.2022, вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, на дату події 14.10.2022 становить 70 122,24 грн.

07 березня 2023 року позивач направила претензію від 07.03.2023 на адресу ОСОБА_2 , а саме: АДРЕСА_1 , проте останнім вона не отримана та була повернута відправнику.

Статтею 22 ЦК України передбачено що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема якщо особа зазнала втрати у зв`язку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно до частини 1 статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

При цьому, пунктом 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено судам, що обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Підставою звільнення особи від відповідальності в деліктних правовідносинах є відсутність будь-якої складової цивільного правопорушення.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина 2 статті 1187 ЦК України).

Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Отже, за змістом зазначених норм матеріального права, положення ст. 1187 ЦК України регулюють правовідносини зі спричинення шкоди джерелом підвищеної небезпеки іншій особи, і у цьому випадку особа, яка є володільцем джерела підвищеної небезпеки звільняється від відповідальності у випадках визначених зазначеною нормою.

На відміну від зазначених положень, ст. 1188 ЦК України регулює правовідносини щодо шкоди спричиненої взаємодією декілька джерел підвищеної небезпеки та спричинення шкоди кожному з них і при цьому враховують дії кожного володільця джерела підвищеної небезпеки, зокрема, порушення ним Правил дорожнього руху, наявність причинного зв`язку не тільки з дорожньо-транспортною пригодою, а і її наслідками.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом спору у даній справі є матеріально-правова вимога до відповідача про стягнення витрат на відновлювальний ремонт пошкодженого майна позивача.

Відповідно до ст. 76, ч.ч. 1, 2 ст.77, ч. 2 ст. 78 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст.12, ч.ч. 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 принципу справедливості розгляду справи судом.

Отже, судом достовірно встановлено, що позивачем ОСОБА_1 документально підтверджено розмір витрат на відновлення належного їй транспортного засобу. Саме цю суму суд приймає до уваги при визначені розміру матеріального збитку, оскільки вона підтверджена висновком щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №528/12-22 від 14.12.2022.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що невідшкодована сума збитків заподіяна автомобілю «Nissan Primastar», 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 у розмірі 70 122,24 грн. підлягає стягненню з особи винної у скоєнні ДТП, а саме з ОСОБА_2 .

Даючи оцінку вищезазначеному суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи.

Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Як передбачено ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Так, до позовної заяви долучено копію договору №68 від 22.10.2022 про надання юридичних послуг, акт виконаних робіт від 07.12.2022 року, та копію квитанції на суму 5 000,00 гривень.

Відтак, на думку суду, витрати на правову допомогу є підтвердженими, а тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн. та витрати судового збору в сумі 1073,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 264-265,268, 280-285 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 536, 546, 610-612, 625, 1050,1054 ЦК України, суд

У х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не відомий, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 ) на відшкодування майнової шкоди у розмірі 70122 (сімдесят тисяч сто двадцять двіять) грн. 24 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не відомий, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 ) витрати на правову допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не відомий, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 ) судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Ленінського районного суду м. Харкова протягом 30 днів з дня оголошення рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня оголошення рішення.

Суддя В.В. Вікторов