Провадження 2-з/522/20/24
УХВАЛА

30 січня 2024 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Свячена Ю.Б., розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , РНОКПП № НОМЕР_1 , зареєстрований у АДРЕСА_1 , про забезпечення позову по цивільній справі № 522/10690/23 за позовом Обслуговуючого кооперативу «Середньофонтанський 19-В» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, зустрічної позовної вимоги ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Середньофонтанський 19-В»

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа за позовом Обслуговуючого кооперативу «Середньофонтанський 19-В» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Середньофонтанський 19-В» про визнання незаконними дій щодо нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги ОК «Середньофонтанський 19-В».

24.01.2024 до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позовних вимог по справі № 522/10690/23. В своїй заяві ОСОБА_1 просить просить вжити заходи забезпечення зустрічних позовних вимог шляхом:

- встановлення заборони Обслуговуючому кооперативу «Середньофонтанський 19-В» відключати електропостачання до кв. АДРЕСА_2 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Обслуговуючий кооператив «Середньофонтанський 19-В» надати ОСОБА_1 на його вимогу доступ в присутності відповідального працівника кооперативу до електричного лічильника, який розташований в електрощитовій, на 11 поверсі 1 під`їзду житлового будинку на АДРЕСА_1 ,

Дослідивши матеріали поданого клопотання, суд приходить до наступного висновку.

За положенням ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права, щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 151 ЦПК України визначено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними для захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу».

Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб позивачів в цивільному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого у цивільній справі.

Абзацом 1 ч.10 ст.150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Таким чином заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 10,81, 89, 149-153, 157, 258-261, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом:

- встановлення заборони Обслуговуючому кооперативу «Середньофонтанський 19-В» відключати електропостачання до кв. АДРЕСА_2 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 ;

- зобов`язання Обслуговуючого кооперативу «Середньофонтанський 19-В» надати ОСОБА_1 на його вимогу доступ в присутності відповідального працівника кооперативу до електричного лічильника, який розташований в електрощитовій, на 11 поверсі 1 під`їзду житлового будинку на АДРЕСА_1

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів до Одеського апеляційного суду.

Суддя: Cвячена Ю.Б.

30.01.2024