Справа № 496/5437/23
Провадження № 2/496/378/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року Біляївський районний суд

Одеської області

у складі: головуючого судді Трушиної О.І.

за участю секретаря Попової А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь АТ «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором № CL-298814 від 26.01.2021 року у розмірі 342603,67 грн, що складається із: заборгованості за тілом кредиту 245947,69 грн.; заборгованість за відсотками - 96655,98 грн.; стягнути судові витрати у розмірі 5139,06 грн, та витрати на правничу допомогу розмірі 34260,36 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що 26.01.2021 року між сторонами укладено кредитний договір № CL-298814, згідно якого відповідачу було надано кредит в сумі 264990,68 грн. під 35 % річних на строк до 23.01.2026 року. АТ «Кредобанк» свої зобов`язання за договором виконав, а саме відповідно до п.2.4 Договору, позичальник доручає банкові здійснити переказ кредитних коштів на поточні потреби в сумі 264990,68 грн. Відповідач не виконує свої зобов`язання за договором, що призвело до порушення умов договору, внаслідок чого виникла кредитна заборгованість. В свою чергу, АТ «Кредобанк» вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника (п.6.9. договору). Станом на 08.05.2023 року виникла заборгованість, що становить 342603,67 грн. та складається з: 245947,69 грн - заборгованість за тілом кредиту, 96655,98 грн заборгованість за простроченими відсотками. Оскільки відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість за кредитним договором, представник позивача звернувся до суду з позовом.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 17.08.2023 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, але подав до суду клопотання, в якому позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу розглянути у його відсутність та не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій вказує, що сплачувати зобов`язання по кредитній заборгованості не відмовляється та просив справу розглянути у його відсутність.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, що 26.01.2021 року між АТ «Кредобанк», та відповідачем було укладено кредитний договір № CL-298814, згідно якого відповідачу було надано кредит в сумі 264990,68 грн. під 35 % річних на строк до 23.01.2026 року (а.с. 29-31).

АТ «Кредобанк» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме відповідно до п.2.4 Договору, позичальник доручає банкові здійснити переказ кредитних коштів на наступні цілі: на поточні потреби в сумі 264990,68 грн.

Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим 24.05.2023 року АТ «Кредобанк» звернулось до відповідача з досудовою вимогою щодо виконання договірних зобов`язань, що підтверджується документами, що містяться в матеріалах справи. (а.с. 36-40).

В добровільному порядку відповідач не виконав свої кредитні зобов`язання, внаслідок чого станом на 08.05.2023 року виникла заборгованість, що становить 342603,67 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту 245947,69 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками 96655,98 грн, згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № CL-298814 від 26.01.2021 року станом на 08.05.2023 року (а.с.6-7).

Пунктом 6.9. кредитного договору банку надано право вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника.

Відповідно до п.6.10. кредитного договору, позичальник зобов`язаний після отримання повідомлення банку, передбаченого п. 6.9. кредитного договору, усунути порушення умов кредитного договору, вказаних у повідомленні (згідно п.п. 3.3.2., 3.3.3. кредитного договору) протягом 30 (тридцяти) календарних днів із дня отримання такого повідомлення. Якщо позичальник не усунув вказані порушення, то він зобов`язаний достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за кредитним договором не пізніше 31-го календарного дня після отримання письмового повідомлення банку (п. 6.9. кредитного договору).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Статті 526, 530 ЦК України передбачають, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ч. 2 ст. 1050 ЦК України, відповідно до якої, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Судом встановлено, що відповідач прострочив сплату частини кредиту, процентів за користування ним, що надає право позивачу вимагати у позичальника дострокового повернення кредиту, а також процентів за користування ним.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягнути на користь АТ «Кредобанк» заборгованість станом на 08.05.2023 року, що становить 342603,67 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту 245947,69 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками 96655,98 грн.

Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов АТ «Кредобанк» задоволено повністю, тому з відповідача на користь АТ «Кредобанк» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 5139,06 грн.

Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару не дає, як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Такий правовий висновок було зроблено Верховним Судом в постанові від 06.03.2019 року у справі № 922/1163/18.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15.04.2020 року у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30.09.2020 року у справі № 379/1418/18.

Згідно ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу та їх відшкодування, заявником не надано належних та допустимих доказів в підтвердження сплати, зокрема, не надано відповідної квитанції, платіжного доручення чи будь-якого розрахункового документу, що зареєстрований у встановленому порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову представнику позивача в стягненні витрат на правову допомогу в розмірі 12247,80 грн.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 1050 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «Кредобанк», , що знаходиться за адресою: вул. Сахарова, 78, м. Львів, заборгованість за кредитним договором № CL-298814 від 26.01.2021 року у розмірі 342603,67 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «Кредобанк», , що знаходиться за адресою: вул. Сахарова, 78, м. Львів, суму сплаченого судового збору в розмірі 5139,06 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, через Біляївський районний суд Одеської області.

Повне судове рішення складено 05.02.2024 року.

Суддя О.І. Трушина