Справа № 526/618/23
Провадження № 2/526/67/2024
У Х В А Л А

14 березня 2024 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Максименко Л.В.

секретаря судового засідання Синепол С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гадяч цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

Ухвалою судді від 07 березня 2023 року провадження у зазначеній справі відкрито.

16 січня 2024 року сторони подали мирову угоду, просили суд затвердити мирову угоду та закрити провадження по справі.

В судове засідання призначене на 14 березня 2024 року сторони для підтримання угоди не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши мирову угоду, суд приходить до висновку про відмову у затвердженні мирової угоди за наступних підстав.

Відповідно до ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо:

1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або

2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Відповідно до частин першої, другої статті 208 ЦПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

Суд, надавши правову оцінку умовам мирової угоди, вважає, що її положення суперечать вимогам чинного законодавства.

Позивач звертаючись до суду з позовом, обираючи спосіб захисту просив суд стягти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за розпискою від 21.12.2021.

Таким чином, предметом спору є цивільні правовідносини, що випливають з зобов`язання за договором позики.

Тоді як, зі змісту мирової угоди вбачається передача прав на нерухоме майно в рахунок позики, що не є предметом спору.

Таким чином, об`єкти нерухомості не є предметом вказаного позову, а відтак умови мирової угоди у цій частині виходять за межі позовних вимог, у зв`язку із чим, не можуть бути затверджені судом.

Мирова угода - це угода сторін, в якій вони викладають прийнятний для них варіант вирішення судової справи, розподіляють спірні права та обов`язки, або відмовляються від таких шляхом досягнення компромісу. Наслідком затвердження мирової угоди судом є припинення провадження у справі, а також встановлення, припинення чи зміна прав та обов`язків для сторін.

Згідно з частиною першою 1 статті 207 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Отже, вирішуючи питання щодо затвердження мирової угоди, суд має з`ясувати чи не суперечать умови мирової угоди, зокрема, вимогам закону.

Суд вважає, що зазначена мирова угода не стосується прав та обов`язків сторін, що випливають з самого предмета позову, умови мирової угоди не пов`язані зі спірними правовідносинами. Її зміст зводиться до виникнення права власності за позивачем на нерухоме майно, яке, за твердженням сторін, належить відповідачеві.

За таких обставин, враховуючи те, що мирова угода, яка укладається сторонами у справі може стосуватись лише предмету позову у цій справі, суд дійшов висновку, що умови мирової угоди не відповідають нормам статті 207 ЦПК України, а тому підстави для її визнання у суду відсутні.

Крім цього, згідно ч.2 та ч.3 ст. 207 ЦПК України, сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

Ні позивач, ні відповідач в судове засідання не з`явився, тому суд не може перевірити їх дійсне волевиявлення і судом не можуть бути роз`яснені наслідки затвердження мирової угоди чи відмови в її укладенні.

Суд, надавши правову оцінку умовам мирової угоди, відсутності сторін в судовому засіданні та неможливості роз`яснити йому наслідки укладання мирової угоди та впевнитися, що умови мирової угоди не стосуються прав третіх осіб, вважає, що така угода не може бути затвердженою, оскільки умови мирової угоди, яка укладена між сторонами, суперечать діючому законодавству.

Відповідно до частини п`ятої статті 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про відмову у затвердження мирової угоди і продовжує розгляд справи, якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є не виконуваними; або одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

За наведених обставин суд приходить до висновку, що заява про затвердження мирової угоди не підлягає задоволенню, а тому в її затвердженні необхідно відмовити та продовжити судовий розгляд.

Керуючись ст. 207, 260, 261, 353 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Відмовити у затвердженні мирової угоди між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуюча: Л. В. Максименко