КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/7554/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2024 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Мережко М.В., Соколової В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 05 грудня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Савицького О.А.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН», третя особа: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович, про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, -

встановив:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення безпідставно отриманих коштів.

Вимоги позову мотивує тим, що 23 листопада 2019 року між ТОВ "МІЛОАН" та ОСОБА_1 укладено кредитним договір №2746380, предметом якого було надання позичальнику кредиту в сумі 5 000,00 гривень строком на 15 днів.

У зв`язку із невиконанням зобов`язання за кредитним договором 16 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис, яким стягнуто заборгованість за вказаним договором.

12 жовтня 2020 року приватним виконавцем Клименко Р.В. до ТОВ "Літинський молочний завод", де фактично працює позивач, надіслано для виконання постанову від 12 жовтня 2020 року, прийняту при примусовому виконанні Виконавчого напису №46900 від 16 вересня 2020 року, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 28 січня 2022 року визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. від 16 вересня 2020 року під реєстровим №46900 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ "МІЛОАН" заборгованості в розмірі 14 646,28 гривень.

Вказує, що внаслідок неправомірного виконавчого напису приватним виконавцем Клименком Р.В. відкрито виконавче провадження НОМЕР_1 та на час подачі позову безпідставно стягнуто із заробітної плати позивача на користь ТОВ "ФК "МІЛОАН" 8 268,24 гривень, які відповідно до статті 1212 ЦК України позивач уважає безпідставно набутим майном.

Вказує, що у зв`язку із зверненням до суду поніс судові витрати на оплату послуг із надання професійної правової допомоги у розмірі 6000,00 гривень.

Мотивуючи наведеним, просить суд стягнути з ТОВ "МІЛОАН" на користь позивача безпідставно отримані кошти в сумі 8 268,24 гривень.

Стягнути з відповідача на користь позивача 6000,00 гривень витрат на правову правничу допомогу, 992,40 гривень судового збору, а всього 6 992,40 гривень.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 05 грудня 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з ТОВ "МІЛОАН" на користь ОСОБА_1 8 268,24 грн - грошові кошти, стягнуті за виконавчим написом; 992,40 грн - витрати по сплаті судового збору; 4500,00 грн - витрати на професійну правничу допомогу, а всього 13 760,64 грн.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ТОВ "МІЛОАН" подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права.

Зазначає, що 23 листопада 2019 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір №2746380, за умовами якого сума кредиту становить 5 000,00 гривень. Дата повернення кредиту 08 грудня 2019 року.

Позичальником проводилась пролонгація кредитного договору та часткова оплата заборгованості, що підтверджується меморіальними ордерами. Згодом позичальник перестав сплачувати кредит, внаслідок чого станом на 16 вересня 2020 року утворилась заборгованість у розмірі 14 646,28 грн.

Задля відновлення свого порушеного права позикодавцем вчинено виконавчий напис, згідно якого на користь ТОВ «МІЛОАН» отримано 8268,24 грн.

Вказує, що підставою отримання коштів від ОСОБА_1 є саме договір про споживчий кредит № 2746380, а не виконавчий напис нотаріуса.

Системний аналіз положень частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 177, частини першої статті 202, частин першої, другої статті 205, частини першої статті 207, частини першої статті 1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, статтю 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Звертає увагу, що ТОВ «МІЛОАН» подано зустрічний позов у цій справі, про стягнення боргу за кредитним договором, в якій просить провести взаємозалік однорідних вимог. Однак, 07 грудня 2023 року судом першої інстанції постановлено ухвалу про повернення вказаного зустрічного позову. ТОВ «МІЛОАН» подано апеляційну скаргу на ухвалу про повернення зустрічної позовної заяви.

Мотивуючи наведеним, просить суд рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 05 грудня 2023 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольнивши позов, суд першої інстанції вказав, що під час примусового виконання виконавчого напису, який в судовому порядку визнано таким, що не підлягає виконанню, з позивача на користь відповідача фактично стягнуто заборгованість в сумі 8268,24 грн.

Суд врахував, що відпали правові підстави для набуття ТОВ «МІЛОАН» примусово стягнутих з ОСОБА_1 за виконавчим написом грошових коштів у сумі 8268,24 грн, оскільки цей виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню. Відтак суд зробив висновок про обґрунтованість позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає про таке.

З матеріалів справи установлено, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименком Р.В. 05 жовтня 2020 року на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. №46900 від 16 вересня 2020 року відкрито виконавче провадження НОМЕР_1 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "МІЛОАН" заборгованості у розмірі 14 646,28 гривень (а.с. 11).

Постановою приватного виконавця Клименка Р.В. від 12 жовтня 2020 року звернуто стягнення на доходи боржника (а.с. 13-14).

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 28 січня 2022 року визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., від 16 вересня 2020 року, №46900, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "МІЛОАН" заборгованості в розмірі 14 646,28 гривень (а.с. 16-19).

Відповідно до листа приватного виконавця Клименка Р.В. від 21 липня 2022 року у рамках виконавчого провадження № НОМЕР_1 з ОСОБА_1 стягнуто 10 401,87 грн, з яких: 8268,24 грн - сума боргу за виконавчим документом, яка перерахована на рахунок стягувача ТОВ «МІЛОАН»; 1 464,63 грн - основна винагорода приватного виконавця; 669,00 грн - витрати виконавчого провадження (а.с. 15).

Відповідно до частин 1, 2 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення 83 глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали.

Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.

Оскільки у справі №№761/5136/21 рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 28 січня 2022 року виконавчий напис, вчинений 16 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., зареєстрований в реєстрі за № 46900, за яким стягнуто 8 268,24 гривень, визнано таким, що не підлягає виконанню, правова підстава для примусового стягнення спірних грошових коштів вважається такою, що відпала.

За таких обставин, відповідно до приписів статті 1212 ЦК України відповідач зобов`язаний повернути позивачу отримані грошові кошти.

Подібні висновки щодо застосування норм права викладені у постановах Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 201/6498/20, від 08 вересня 2021 року у справі № 206/2212/18, від 28 січня 2020 року у справі № 910/16664/18, від 06 березня 2019 року у справі № 910/1531/18.

Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, і за яким відбулося повне або часткове виконання, є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до статті 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 201/6498/20.

Колегія суддів уважає, що суд першої інстанції врахував висновки про застосування до спірних правовідносин статті 1212 ЦК України, викладені у вищезазначених постановах Верховного Суду.

При цьому, надаючи оцінку доводам скаржника щодо стягнення спірної суми за договором кредиту, колегія суддів зазначає, що обставини наявності або відсутності заборгованості позивача перед відповідачем за кредитним договором можуть бути предметом окремого судового розгляду.

Відтак, доводи апеляційної скарги в цій частині суд відхиляє.

Виходячи з вищенаведеного, висновки районного суду є такими, що відповідають обставинам справи, нормам матеріального права та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Доводів в частині щодо стягнення витрат на професійну правову правничу допомогу апеляційна скарга не містить.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 05 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді М.В. Мережко

В.В. Соколова