У х в а л а

27 серпня 2024 року

м. Київ

Справа № 195/1471/21

Провадження № 61-1952ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Гудими Д. А., суддів Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження

за касаційними скаргами ОСОБА_1 (далі - скаржниця, бабуся) та ОСОБА_2 (далі - скаржник, батько), інтереси яких представляє адвокат Крушинська Антоніна Андріївна (далі - адвокат),

на рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 24 серпня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 січня 2024 року

у справі за позовом Виконавчого комітету Томаківської селищної ради (далі - позивач) до скаржника, ОСОБА_3 (далі - матір) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - Служби у справах дітей Виконавчого комітету Томаківської селищної ради - про позбавлення батьківських прав і стягнення аліментів та

в с т а н о в и в:

1. У грудні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- позбавити батька та матір батьківських прав щодо малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - дитина, донька);

- стягнути з батька та матері на користь органу опіки та піклування позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки їхнього заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття.

2. 24 серпня 2023 року Томаківський районний суд Дніпропетровської області ухвалив рішення, згідно з яким позов задовольнив: позбавив батька та матір батьківських прав щодо дитини; стягнув із них на користь органу опіки та піклування позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) батька та матері, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 26 серпня 2021 року, до досягнення дитиною повноліття; стягнув із батька та матері у дохід держави по 908,00 грн судового збору.

3. 24 січня 2024 року Дніпровський апеляційний суд прийняв постанову, згідно з якою рішення суду першої інстанції скасував у частині задоволення позову до матері й ухвалив у цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову про позбавлення матері батьківських прав.

4. 7 і 9 лютого 2024 року скаржниця та скаржник подали до Верховного Суду касаційні скарги, у яких просять: (1) скасувати рішення суду першої інстанції у частині позбавлення батьківських прав скаржника й ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні цієї вимоги; (2) скасувати постанову апеляційного суду й ухвалити нове рішення, згідно з яким відмовити у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав скаржника щодо доньки та позбавити таких прав матір; (3) зупинити виконання оскаржених судових рішень.

5. 26 лютого 2024 року Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвали, згідно з якими залишив касаційні скарги без руху та встановив для усунення недоліків останніх десятиденний строк із дня вручення цієї ухвали. Скаржниця та скаржник мали: зазначити відомості про наявність або відсутність у них електронних кабінетів; вказати підставу (підстави), на якій (яких) подаються касаційні скарги з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та навести відповідне обґрунтування; вказати дату отримання копії постанови суду апеляційної інстанції та надати докази на підтвердження цього, якщо такі докази у них є; вказати у переліку додатків ордер на надання адвокатом правничої (правової) допомоги у Верховному Суді та додати його копії відповідно до кількості учасників справи; сплатити 9 080,00 грн судового збору або надати документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону, а також копії цих документів відповідно до кількості учасників справи. Скаржник також мав зазначити власні номери засобів зв`язку.

6. 18 березня 2024 року скаржниця та скаржник подали до Верховного Суду касаційні скарги, які підписала адвокат, у новій редакції, а також їхні копії з додатками відповідно до кількості учасників справи. Вказали про відсутність у них електронних кабінетів та про наявність такого у адвоката. Скаржник також зазначив номери засобів зв`язку його й адвоката. До касаційних скарг додали:

- для підтвердження дати отримання копії постанови суду апеляційної інстанції - копії поштового конверта та роздруківки трекінгу поштового відправлення, згідно з якими Дніпровський апеляційний суд 30 січня 2024 року надіслав скаржникові поштову кореспонденцію, яку останній отримав 5 лютого 2024 року;

- копії ордера на надання адвокатом правничої (правової) допомоги відповідно до кількості учасників справи із зазначенням про ордер у переліку додатків до касаційних скарг;

- копії довідки про безпосередню участь скаржника у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, від 27 листопада 2023 року № 6425.

У касаційних скаргах зазначили, що «підставою (підстави), на якій (яких) подається дана касаційна скарга є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права»; «при цьому, висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах відсутній».

Скаржниця додала до касаційної скарги квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки від 14 березня 2024 року про сплату 9 080,00 грн судового збору, а скаржник заявив клопотання про звільнення його від сплати цього збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» як військовослужбовця, який наразі перебуває на військовій службі, та як учасника бойових дій.

7. 30 квітня 2024 року Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвали, згідно з якими продовжив скаржниці та скаржникові на п`ять днів із дня вручення цих ухвал строк для усунення недоліків їхніх касаційних скарг. Крім того, відмовив у задоволенні клопотання скаржника про звільнення його від сплати судового збору. Скаржник і скаржниця мали конкретизувати, щодо застосування якої саме норми чи яких саме норм права, яку (які) суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували або порушили, відсутній висновок Верховного Суду. Скаржник також мав сплатити судовий збір.

8. 20 травня 2024 року адвокат в інтересах скаржника та скаржниці подала до Верховного Суду касаційні скарги у нових редакціях разом із доданими до них матеріалами та копіями відповідно до кількості учасників справи.Касаційні скарги обґрунтувала так:

- відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування у подібних правовідносинах: припису статті 251 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), згідно з яким суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції; припису частини другої статті 155 Сімейного кодексу України (далі - СК України) про те, що батьківські права не можна здійснювати всупереч інтересам дитини; приписів статті 164 СК України щодо підстав, за яких суд може позбавити матір і батька батьківських прав; припису статті 150 СК України про обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини; припису частини першої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» про те, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини;

- специфікою спірних правовідносин є те, що справа стосується позбавлення батьківських прав обох батьків, один із яких (батько) перебуває на військовій службі, був мобілізованим після повномасштабного вторгнення рф, виконує свій обов`язок із захисту Батьківщини, через що у період перебування в лавах Збройних Сил України позбавлений можливості належно виконувати батьківські обов`язки щодо дитини та був фактично позбавлений доступу до правосуддя;

- дитина має вік, коли може висловити думку щодо предмета спору, і вона категорично заперечує проти проживання з матір`ю внаслідок антисоціальної поведінки останньої та знущання над донькою. Із семирічного віку дитина проживає з бабусею, яка є її опікуном. Скаржниця любить свою онуку, постійно слідкує за її станом здоров`я, розвитком, виховує та піклується про неї; між ними встановлений тісний психологічний зв`язок;

- суди першої й апеляційної інстанцій не застосували припис пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, згідно з яким мали зупинити провадження у справі. Скаржник проходить службу у зоні бойових дій у військовій частині Збройних Сил України, яка переведена на воєнний стан. Суди цього не встановили. Скаржник заперечує проти позбавлення його батьківських прав, але не може брати участь у судовому процесі;

- скаржник намагається забезпечити доньку усім необхідним відповідно до її віку та потреб. Оскільки дитина надзвичайно переймається сімейною ситуацією, скаржник звернувся за психологічною допомогою для неї. Це характеризує скаржника як батька, який сумлінно ставиться до виконання його батьківських обов`язків.

9. Одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) (частина перша статті 394 ЦПК України).

10. Верховний Суд вважає, що є підстави для відкриття касаційного провадження. Касаційні скарги подані у передбачений законом строк і з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. У касаційних скаргах є доводи, які потребують перевірки, щодо передбачених пунктами 3 і 4 частини другої статті 389 ЦПК України підстав для касаційного оскарження.

11. У касаційних скаргах скаржник і скаржниця просять зупинити виконання оскаржених судових рішень. Проте належного обґрунтування необхідності такого зупинення немає.

11.1. За наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії (абзац другий частини восьмої статті 394 ЦПК України).

11.2. Суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку. Про зупинення виконання або зупинення дії судового рішення постановляється ухвала (частини перша та друга статті 436 ЦПК України).

11.3. За змістом наведених приписів зупинити можна виконання лише того судового рішення, яке передбачає примусове виконання. Крім того, клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для такого зупинення, підтверджені певними доказами (наприклад, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду слід додати копію відповідної постанови).

11.4. Оскаржені судові рішення підлягають виконанню лише у частині стягнення з батька та матері аліментів на утримання дитини. Проте скаржники у прохальній частині касаційних скарг не просять скасувати судові рішення та відмовити у задоволенні вимог про стягнення зі скаржника аліментів. За змістом касаційних скарг відповідних аргументів немає, як і немає будь-яких підтверджень необхідності зупинення виконання оскаржених судових рішень у частині стягнення цих аліментів. Тому відсутні підстави для задоволення заяв скаржників. Питання про зупинення дії оскаржених рішень вони не піднімають.

Керуючись статтями 260, 261, 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд

у х в а л и в :

1. Відкрити касаційне провадження за касаційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 24 серпня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 січня 2024 року у справі за позовом Виконавчого комітету Томаківської селищної ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - Служби у справах дітей Виконавчого комітету Томаківської селищної ради - про позбавлення батьківських прав і стягнення аліментів.

2. Витребувати з Томаківського районного суду Дніпропетровської області цивільну справу № 195/1471/21.

3. Відмовити у задоволенні заяв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про зупинення виконання рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 24 серпня 2023 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 24 січня 2024 року.

4. Надіслати учасникам справи копії касаційних скарг та доданих до них матеріалів; роз`яснити їм право подати відзиви на касаційні скарги, які за формою і змістом мають відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, впродовж десяти днів із дня отримання цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Судді Д. А. Гудима
Є. В. Краснощоков
П. І. Пархоменко