ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/531/24 Справа № 204/808/23 Головуючий у першій інстанції: Дубіжанська Т. О. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Єлізаренко І.А., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Ніколиної А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 13 червня 2023 року по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області, про встановлення факту проживання на території України та факту належності документу,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даною заявою, посилаючись на те, що він народився у Росії, с. Обход Уренського району Горьковської області. З 1990 року по 2004 рік разом з батьками постійно проживав в с. Костянтинівка Роздільнянського району Одеської області. Навчався в загальноосвітній школі с. Бецилове Роздільнянського району Одеської області, де закінчив 8 класів в 2003 році. Потім проживав із співмешканкою ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 без реєстрації. В армії не служив. Паспортом ніколи не документувався. До прибуття в лікарню жебракував. З 10.06.2016 року перебуває на лікуванні в Дніпровській філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» (надалі - Філія), на виконання ухвали Крижопільського районного суду Вінницької області від 23.02.2016 року про застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом по справі №142/50/16к. Заявник був госпіталізований у психіатричну лікарню з суворим наглядом без паспорту, з довідкою про встановлення анкетних даних особи, виданою Піщанським РВ УМВС України у Вінницькій області. Його мати - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Опач Каушанського району, Молдова. Зареєстрована за адресою в с. Костянтинівка Роздільнянського району Одеської області з 01.01.2004 року по теперішній час, однак за місцем реєстрації не проживає. Батько - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер у 2008 році. Іншої інформації не має. Згідно листа Управління з питань міграції Головного управління МВС РФ по Нижегородській області від 05.12.2016 року №60/7167, підтвердити належність ОСОБА_5 до громадянства РФ неможливо, оскільки дані про його реєстрацію на території РФ на момент набрання чинності Законом РФ «Про громадянство тобто на 06.02.1992 рік, відсутні. Разом з тим, Бецилівським сільським головою надана інформація про прибуття його матері ОСОБА_3 01.03.1990 року на територію сільради з Горьковської області РФ з російським паспортом разом із заявником ОСОБА_1 та його батьком ОСОБА_4 Роздільнянським РВ УМВС України в Одеській області 27.12.2000 року здійснено обмін паспорту матері на паспорт громадянина України. Заявник разом з батьками був зареєстрований у с.Костянтинівка Роздільнянськсого району Одеської області 21.03.1990 року. На запит Філії від 21.12.2021 року №1.1/4-3587 про перевірку належності до громадянства РФ ОСОБА_5 , отримано відповідь про відсутність інформації про його реєстрацію за місцем проживання (перебування), про відсутність паспорта громадянина РФ, а також про отримання (виходу) з громадянства РФ. Крім того, довідкою Бецилівського старостинського округу Роздільнянської міськради Одеської області від 29.07.2022 року №83 засвідчено, що заявник дійсно проживав по АДРЕСА_2 з 1990 року до 2004 рік за даними погосподарської книги. На звернення Філії отримано відповідь №1215-1097/1215-21 від 15.09.2021 року щодо надання необхідного пакету документів, у тому числі - свідоцтва про народження та документу, який містить фотозображення особи, виданий відповідним органом. Також зазначено про необхідність усунення розбіжностей в його прізвищі та прізвищі батьків. Оскільки у свідоцтві про народження НОМЕР_1 , виданому Обходівською сільрадою Уренського району Горьковської області його прізвище перекладено з російської мови на українську, як « ОСОБА_6 », то це не відповідає прізвищу « ОСОБА_7 », зазначеному у довідці про посвідчення особи, виданою Піщанським ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області - єдиному офіційному документі про посвідчення особи, в якому наявне його фотозображення. Також невірно зазначене його прізвище (« ОСОБА_7 ») у довідці до Акту огляду МСЕК серії 12ААВ №798953 від 25.10.2022 року. Встановлення факту постійного проживання станом на 24.08.1991 року та на 13.11.1991 року на території України йому необхідно для отримання паспорту громадянина України та можливості працевлаштування після закінчення лікування. В іншому встановленому Законом України «Про громадянство України» порядку набути громадянство України він не може. Тому заявник просив встановити факт належності ОСОБА_1 довідки про посвідчення особи, виданої Піщанським ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області та довідки до Акту огляду МСЕК серія 12 ААВ №798953 від 25.10.2022 року; встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця п.Обход Уренського району Горьківській області РФ, постійно та безперервно проживає на території України з 1990 року по теперішній час, в тому числі на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року і 13 листопада 1991 року разом з матір`ю, як неповнолітня особа.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 заінтересована особа Головне управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення (а.с. 41).

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2023 року заяву ОСОБА_5 про встановлення факту проживання на території України та факту належності документу задоволено частково. Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на території України з 1990 року станом на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року та на момент набрання чинності Закону України «Про громадянство України» -13 листопада 1991 року. В задоволенні решти вимог заяви відмовлено (а.с. 66-70).

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2023 року виправлено описку, допущену в ухвалі Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 30 січня 2023 року, зазначивши прізвище заявника як « ОСОБА_7 » (а.с.105).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про задоволення його заяви у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог заяви, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Обход Уренського району Горьковської області РФ, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Обходівською сільською радою Уренського району Горьковської (нині - Нижньогородська область, РФ) області 11.07.1988 року, актовий запис №11 (а.с. 13).

У вказаному вище свідоцтві батьком ОСОБА_1 значиться ОСОБА_4 (національність росіянин), мати ОСОБА_3 (національність молдованка) (а.с. 13).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Опач Каушанського району, Молдова, зареєстрована за адресою в с. Костянтинівка Роздільнянського району Одеської області з 01.01.2004 року, відповідно до копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого 27.12.2000 Роздільнянським РВ УМВС України в Одеській області (а.с. 15-16).

Також заявником на підтвердження своїх вимог надана копія листа Виконавчого комітету Бецилівської сіськьої ради Роздільнянського району Одеської області №16/02-07 від 08.01.2020 року, згідно змісту якого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в Республіці Молдова Каушинський район, с. Опач, прибула на територію сільської ради із Горьківської області Переводский район 01.03.1990 року по паспорту НОМЕР_4 ВВС Уренського МВД Горьковської області від 27.02.1986 року (обмін паспорта НОМЕР_3 Роздільнянським РВУМВС України в Одеській області від 27.12.2000 року) разом з чоловіком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; гр. ОСОБА_8 зареєстрована за адресою: с. Костянтинівка Роздільнянського району Одеської області з 01.01.2004 року по теперішній час за місцем реєстрації не проживає (а.с. 19).

Відповідно до копії довідки №83 від 29.07.2022 року, виданої Бецилівським Старостинським округом Роздільянської міської ради Одеської області, ОСОБА_5 дійсно проживав згідно погосподарської книги с. Старокостянтинівка з 1990 року по 2004 рік за адресою в АДРЕСА_2 (а.с. 25, 26-34).

Згідно копії довідки Бецилівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Роздільнянської районної ради Одеської області №20 від 10.02.2020 року, ОСОБА_5 навчався в загальноосвітній школі І-ІІ ступенів с. Бецилове Роздільнянського району Одеської області і закінчив 8 класів даної школи в 2003 році (а.с. 20).

Листом Головного Управління Державної міграційної служби України в Одеській області Ананьївського районного сектору №18/775 від 03.08.2016 року повідомлено, що згідно перевірки діючої та архівної картотеки заяв про видачу паспорта громадянина України (Ф-1) та адресної картотеки громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспортом громадянина України у відповідному секторі не документувався та зареєстрованим/знятим з реєстрації місця проживання не значиться (а.с. 12).

З 10.06.2016 року ОСОБА_5 перебуває на лікуванні в Дніпровській філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України», на виконання ухвали Крижопільського районного суду Вінницької області від 23.02.2016 року №142/50/16-к про застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом, що підтверджується копією цієї ухвали та копією довідки №04-393 від 2016 року (а.с. 5-7, 8).

Заявник був госпіталізований у психіатричну лікарню з суворим наглядом без паспорту, з довідкою про встановлення анкетних даних особи, виданою Піщанським РВ УМВС України у Вінницькій області, згідно якої прізвище заявника значиться ОСОБА_7 (а.с. 10 зворот).

Також до заяви про встановлення факту проживання на території України та факту належності документу долучено копії листа Управління з питань міграції Головного управління МВС РФ по Нижегородській області від 05.12.2016 року №60/7167 та копію листа Генерального консульства Російської Федерації в Харкові від 19.01.2022 №273, які викладені іноземною мовою та без перекладу на українську мову (а.с. 11, 24).

Встановлення факту проживання на території Україні заявнику необхідно для отримання паспорта.

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

Згідно з підпунктами а-в) пункту 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006) встановлення належності до громадянства України стосується: громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року, в тому числі осіб, які за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягли повноліття і батьки яких належать до категорій, зазначених у підпункті «а» цього пункту;

б) осіб, які за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягли повноліття і батьки яких належать до категорій, зазначених у підпункті "а" цього пункту;

в) осіб, які за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягли повноліття та виховувалися в державних дитячих закладах України.

Згідно з пунктом 10 вказаного вище Порядку, для встановлення відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 3 Закону належності до громадянства України особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягла повноліття та проживала в Україні разом із батьками (одним із них) або іншим її законним представником, подає:

а) заяву про встановлення належності до громадянства України;

б) копію свідоцтва про народження;

в) один із таких документів:

- довідку, що підтверджує факт постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факт її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року;

- довідку, що підтверджує факт постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника, з якими особа в неповнолітньому віці постійно проживала, або факт їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року;

- документ, що підтверджує факт перебування особи в неповнолітньому віці на вихованні у державному дитячому закладі України за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року;

- копії паспортів батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника - громадян колишнього СРСР з відміткою про прописку, що підтверджує факт їх постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факт їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року. У разі відсутності у батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального підрозділу Державної міграційної служби України про те, що за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року ця особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР і відповідно постійно проживала, проживала на території України (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт);

- судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факту її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року;

- судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого законного представника, з яким особа в неповнолітньому віці постійно проживала на території України, або факту їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.

Якщо документи про встановлення належності до громадянства України подає особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року була неповнолітньою та проживала в Україні не з батьками (одним із них), а з іншим законним представником, подається також копія документа про встановлення опіки чи піклування.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 1 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до частини першої, пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною першою статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підтвердження вимог заяви у даній цивільній справі заявником надано лише копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 11.07.1988 року та копію паспорту матері серії НОМЕР_3 від 27.12.2000, в яких прізвище значиться - ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 ).

Однак, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що заявник ОСОБА_1 не документувався паспортом громадянина України, або паспортом громадянина РФ за його місцем народження. Також заявником не доведено звернення його до відповідних органів державної влади України з метою видачі йому паспорта громадянина України, а також відмови у видачі такого паспорту. Представлені суду відповідні письмові докази стосуються особи з прізвищем ОСОБА_7 .

Інші письмові докази, а саме копія листа Виконавчого комітету Бецилівської сіськьої ради Роздільнянського району Одеської області №16/02-07 від 08.01.2020 року, копія довідки №83 від 29.07.2022 року, виданої Бецилівським Старостинським округом Роздільянської міської ради Одеської області, копія довідки Бецилівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Роздільнянської районної ради Одеської області №20 від 10.02.2020 року, копія листа ГУ ДМС України в Одеській області №18/775 від 03.08.2016 року копія довідки №04-393 від 2016 року також містять інформацію про особу з прізвищем ОСОБА_5 .

Долучені разом із заявою про встановлення факту проживання на території України та факту належності документу копія листа Управління з питань міграції Головного управління МВС РФ по Нижегородській області від 05.12.2016 року №60/7167 та копія листа Генерального консульства Російської Федерації в Харкові від 19.01.2022 №273 - викладені іноземною мовою, без перекладу на українську мову, а тому не можуть бути прийняті до уваги судом у якості належних та допустимих доказів (а.с. 11, 24).

Згідно пояснень заявника у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, він наполягає, що має прізвище ОСОБА_6 , таке ж як у його матері; бажає мати паспорт громадянина України, де буде правильно вказане його прізвище ОСОБА_6 ; наголошує, що не звертався до суду із заявою для встановлення факту щодо особи із прізвищем ОСОБА_7 ; викладене підтверджується протоколом та звукозаписом судового засідання від 13 лютого 2024 року, змістом заяви про встановлення фактів, змістом апеляційної скарги у даній цивільній справі.

Колегія погоджується із доводами апеляційної скарги, що фізична особа, відповідно до положень ч. 1 ст. 28 ЦК України, набуває прав та обовязків і здійснює їх під своїм імям. Імя фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить. Право на імя є одним з особистих немайнових прав, що забезпечують соціальне буття фізичної особи. У разі перекручення імені фізичної особи воно має бути виправлене.

З урахуванням викладеного вище, колегія дійшла висновку, що місцевий суд, ухвалюючи оскаржуване судове рішення щодо особи з прізвищем ОСОБА_7 вийшов за межі вимог заяви про встановлення юридичних фактів, адже заявник ставив питання про встановлення юридичних фактів щодо нього, особи із прізвищем ОСОБА_6 . Отже, оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

Надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; розглянувши дану заяву у межах змісту вимог, - колегія дійшла висновку про недоведеність факту, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійно та безперервно проживає на території України з 1990 року по теперішній час, в тому числі на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року і 13 листопада 1991 року разом з матір`ю, як неповнолітня особа. Тому у задоволенні заяви в частині встановлення вказаного вище факту щодо особи із прізвищем ОСОБА_6 повинно бути відмовлено.

Колегія звертає увагу, що, відповідно до п. 6 ст 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 (315) ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об`єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 (главою 6 розділу 1У) ЦПК, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи.

З урахуванням викладеного, вимоги заяви, заявлені з підстав п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, про встановлення факту належності довідки про посвідчення особи та довідки до Акту огляду МСЕК - не підлягають задоволенню.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні вимог заяви у повному обсязі.

Колегія звертає увагу, що заявник, за наявності підстав, не позбавлений можливості звернутись до суду із заявою у порядку окремого провадження про встановлення юридичного факту постійного проживання особи у неповнолітньому віці на території України станом на 24 серпня 1991 року або факту проживання у неповнолітньому віці в Україні станом на 13 листопада 1991 року.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 13 червня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області, про встановлення факту проживання на території України та факту належності документу відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова