ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 544/582/22 Номер провадження 22-ц/814/3136/24Головуючий у 1-й інстанції Ощинська Ю. О. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.,

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.,

за участю секретаря судового засідання Коротун І.В.

розглянув у режимі відеоконференції в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою заступника Генерального прокурора в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, Полтавської обласної державної адміністрації (Полтавської обласної військової адміністрації), Національного природного парку «Пирятинський»,

на рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 11 червня 2024 року (час ухвалення судового рішення з 11:18:04 год. по 11:30:44 год.; дата виготовлення повного тексту судового рішення - 16 червня 2024 року)

у справі за позовом заступника Генерального прокурора в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, Полтавської обласної державної адміністрації (Полтавської обласної військової адміністрації), Національного природного парку «Пирятинський» до Харківецької сільської ради Лубенського району Полтавської області, Пирятинської міської ради Полтавської області, ОСОБА_1 , Приватного підприємства «Удача», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Запорожець Оксана Олександрівна, про повернення земельної ділянки.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

У С Т А Н О В И В:

У червні 2022 року заступник Генерального прокурора звернувся до суду із вказаним позовом, прохав ухвалити рішення, яким:

- визнати недійсним рішення 16 сесії 6 скликання Харківецької сільської ради від 03.10.2012 «Про внесення змін до рішення сесії від 02.07.2012 року» зі змінами, внесеними рішенням 20 сесії 6 скликання від 25.02.2013 року «Про внесення змін до рішення сесії від 03.10.2012 року» у частині надання дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- визнати недійсним рішення 22 сесії 7 скликання Харківецької сільської ради від 12.10.2017 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1 га з кадастровим номером :01:005:0039» та передачу її у власність ОСОБА_1 »;

- скасувати рішення приватного нотаріуса Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Запорожець О.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12.03.2018 № 40056093, здійсненої на його підставі в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 1 га з кадастровим номером :01:005:0039 та припинити право власності ОСОБА_1 на неї;

- визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 1 га з кадастровим номером :01:005:0039 від 14.03.2018 № 263, укладений між ОСОБА_1 і Приватним підприємством «Удача»;

- скасувати рішення приватного нотаріуса Лубенського районного територіального округу Полтавської області Запорожець О.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 19.03.2018 № 40169938, здійсненої на його підставі реєстрації права оренди земельної ділянки за ПП «Удача» та припинити право оренди Приватного підприємства «Удача» на земельну ділянку площею 1 га з кадастровим номером :01:005:0039;

- зобов`язати ОСОБА_1 повернути у власність держави в особі Полтавської обласної державної адміністрації (Полтавської обласної військової адміністрації) та у постійне користування національного природного парку «Пирятинський» земельну ділянку площею 1 га з кадастровим номером :01:005:0039;

- зобов`язати Приватне підприємство «Удача» повернути з незаконного користування у власність держави в особі Полтавської обласної державної адміністрації (Полтавської обласної військової адміністрації) та у постійне користування національного природного парку «Пирятинський» земельну ділянку площею 1 га з кадастровим номером :01:005:0039;

- стягнути з відповідачів судові витрати.

В обгрунтування заявлених вимог наведені такі фактичні обставини і доводи.

Спірна земельна ділянка має особливий правовий статус, а саме відноситься до категорії земель природно-заповідного фонду. Проте, Харківецькою сільською радою Пирятинського району попри вимоги природоохоронного законодавства та з перевищенням повноважень оскаржуваними рішеннями змінено цільове призначення землі, затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 та передано йому вказану земельну ділянку у приватну власність для ведення особистого селянського господарства. Після реєстрації у 2018 році за собою права власності на земельну ділянку ОСОБА_1 передав її в оренду ПП «Удача» за договором від 14.03.2018 № 263.

Спірна земельна ділянка розташована у межах масиву територій НПП «Пирятинський» відповідно до проекту створення національного парку, до якого увійшло 12 028,42 га земель державної власності, з яких 5 555,14 га передано в постійне користування. У тому числі до території парку увійшло 880 га земель Харківецької сільської ради Пирятинського району (боліт - 443,9 га, луків - 416,1 га, лісових площ - 20,0 га), отже ця земельна ділянка належить до земель природно-заповідного фонду, що унеможливлює її перебування у приватній власності з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

Оскільки уповноважені державні органи упродовж розумного строку не вчинили дій, спрямованих на повернення земельної ділянки у власність держави та в користування парку, прокурор у передбаченому ЗУ «Про прокуратуру» порядку та з дотриманням приписів ст.23 цього Закону звернувся до суду із вказаним позовом.

Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 11 червня 2024 року в задоволенні позовної заяви заступника Генерального прокурора в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, Полтавської обласної державної адміністрації (Полтавської обласної військової адміністрації), Національного природного парку «Пирятинський» відмовлено за недоведеністю.

В апеляційній скарзі заступник Генерального прокурора, посилаючись на порушення судом норм процесуального і матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги стверджується, що суд першої інстанції неповно встановив обставини, що мають значення для справи, не дав належної оцінки зібраним у справі доказам, а тому дійшов помилкових висновків по суті спору.

Так, місцевий суд безпідставно констатував відсутність в матеріалах справи проєкту створення НПП «Пирятинський», необґрунтовано вважаючи, що він має становити цілісний документ згідно з правилами діловодства (яких саме не зазначено). Натомість, прокурором до позову долучено проект створення НПП «Пирятинський», складові документи якого повністю відображають проходження процедури створення об`єкту природно-заповідного фону, визначеної Законом України «Про природно-заповідний фонд», і кінцевим етапом цієї процедури є видання Президентом України Указу № 1046/2009 від 11.12.2009, що свідчить як про створення НПП «Пирятинський», так і про розроблення проекту створення НПП «Пирятинський». Суд не врахував, що розробка проекту створення природно-заповідного фонду завжди передує самому створенню такого об`єкта.

Місцевий суд не надав належної оцінки картографічній схемі території Парку під назвою «Проект «НПП «Пирятинський», на якому умовно позначені землі, що запроектовані до складу Парку, у тому числі із зазначенням земель, які підлягають вилученню. Відхиляючи подану прокурором картографічну схему територій Парку - карту з назвою «Проект «НПП «Пирятинський», на якій наявна відмітка про погодження Харківецьким сільським головою, суд послався лише на відсутність у найменуванні карти слова «створення», що свідчить про формальний підхід суду до оцінки поданих прокурором доказів, який не відповідає засадам здійснення цивільного судочинства і не спрямований на досягнення його завдань.

За твердженням апеляційної скарги проект «НПП «Пирятинський» є належним доказом у справі, який розроблений науковими співробітниками кафедр зоології та ботаніки Київського національного університету імені Т.Г. Шевченка і Канівського природного заповідника, до видів діяльності яких, згідно з установчими документами, належать наукові дослідження та/або розробки, що повністю узгоджується зі змістом статті 52 Закону України «Про природно-заповідний фонд України».

Суд першої інстанції формально відхилив як докази відповіді Інституту географії НАН України від 15.11.2021 № 01-03/263, від 03.06.2022 № 01-03/33 та висновок експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 30.11.2022 № 8381/22-41/21105/22-41/30941:30585/22-41, надавши перевагу повідомленню Полтавського відділення при Національному науковому центрі «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України про неможливість надання висновку судової земельно-технічної експертизи, враховуючи те, що таке повідомлення не є висновком експерта. Будь-яких доказів того, що охоронювані території знаходяться в іншому місці і не мають перетинів із територією спірної земельної ділянки суду відповідачами не було надано.

Стверджуючи про неможливість зворотньої дії норми ст.7 ЗУ «Про природно-заповідний фонд України», суд першої інстанції не врахував, що за станом на день звернення ОСОБА_1 до Харківецької сільської ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою (03.10.2012), на день прийняття рішення про надання відповідного дозволу (25.02.2013) і на день прийняття рішення про передачу земельної ділянки у його власність (12.10.2017) норма статті 7 цього Закону діяла у редакції від 16.02.2010, тобто Закон передбачав, що до встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються згідно з проектами створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

З огляду на доведеність факта належності спірної земельної ділянки до земель природно-заповідного фонду, є необгрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність доказів незаконної зміни цільового призначення земельної ділянки, оскільки в силу імперативної вказівки закону з 11.12.2009 (дати видання Указу Президента України) ця земельна ділянка набула статусу земель природно-заповідного фонду.

Отже, орган місцевого самоврядування, приймаючи рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення землевпорядної документації, затверджуючи її і передаючи спірну ділянку у приватну власність, мав враховувати зазначену обставину та пересвідчитися в тому, що відповідна земля не є територією НПП «Пирятинський».

Враховуючи спеціальний режим спірної земельної ділянки, яка згідно закону не може перебувати ані в приватній власності, ані в оренді, а також те, що питання захисту навколишнього природного середовища і забезпечення населенню доступу до об`єкта природно-заповідного фонду превалюють над індивідуальними правами окремих осіб, прокурор стверджує про відсутність непропорційного втручання у право особи на мирне володіння майном.

В апеляційній скарзі підкреслюється, що з огляду на особливий статус спірної земельної ділянки прокурором поданий негаторний позов, який може бути пред`явлений упродовж усього часу існування порушення права власника (держави), тому висновки суду про момент (дату), з якої учасники справи дізналися або мали дізнатися про вибуття спірної земельної ділянки із складу НПП «Пирятинський» не має істотного значення для вирішення цього спору.

У відзиві на апеляційну скаргу Кабінет Міністрів України прохав апеляційну скаргу задовольнити і рішення суду першої інстанції скасувати.

Наголошується, що згідно приписів земельного законодавства, а також ст.61 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.3 ЗУ «Про природно-заповідний фонд України» національні природні парки належать до природно-заповідного фонду України, отже розташування земельної ділянки у межах НПП «Пирятинський» унеможливлює перебування цієї ділянки у приватній власності з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

Зазначається, що до 27.05.2021 повноваження на розпорядження землями природно-заповідного фонду належали Кабінету Міністрів України, власником і законним володільцем спірної земельної ділянки є держава в особі Полтавської обласної державної адміністрації. Однак, Харківецькою сільською радою Пирятинського району в односторонньому порядку з перевищенням наданих законом повноважень, незаконно вилучено поза волею належного розпорядника спірну земельну ділянку та передано її у приватну власність ОСОБА_1 , а тому позовну вимогу про зобов`язання повернути земельну ділянку слід розглядати як негаторний позов, тобто позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном.

У відзиві на апеляційну скаргу Пирятинська міська рада, посилаючись на необгрунтованість доводів апеляційної скарги, просить залишити в силі рішення суду першої інстанції.

В обгрунтування доводів відзиву стверджується, що проект організації територій НПП «Пирятинський» та інші документи, подані прокурором, не є розробленим у встановленому законодавством порядку проектом створення природних територій та об`єктів природно-заповідного фонду Національного природного парку «Пирятинський».

Позивач не надав, в тому числі на вимогу суду, у встановленому порядку оригіналу чи належно завіреної копії такого проекту, як цілісного документу. Наданий позивачем перелік погоджувальних та інших документів, які, на думку позивача, і являють собою проект створення природних територій та об`єктів природно заповідного фонду Національного природного парку "Пирятинський", не може вважатися належною підставою для визначення меж природно-заповідного фонду.

У Національного природного парку "Пирятинський" відсутні відомості щодо затвердження проекту землеустрою національного природного парку та затвердженого проекту організації територій національного природного парку.

Інформація, наявна в матеріалах справи, свідчить про існування недеталізованих графічних рішень сільських рад про погодження передачі певної арифметичної кількості земель.

Станом на дату ухвалення органом місцевого самоврядування рішення щодо надання у власність та реєстрації за ОСОБА_1 земельної ділянки на публічній кадастровій карті України відомості про об`єкти природно-заповідного фонду України, у тому числі національного природного парку «Пирятинський», були відсутні.

Інформаційний шар «Природно-заповідний фонд» не містить офіційних відомостей Державного земельного кадастру та носить інформаційний характер.

Крім того звертається увага, що листом Національного природного парку «Пирятинський» від 20.12.2021 р. № 590 повідомлено Міністерству захисту довкілля та природних ресурсів України про виявлені розбіжності між проектом створення НПП «Пирятинський» та графічними матеріалами площ НПП «Пирятинський», розробленими проектною організацією. У вищезгаданому листі також зазначено, що входження земельних ділянок в межах Харківецької сільської ради до території НПП «Пирятинський» не підтверджено належними матеріалами (документами).

У відзиві, по суті, відтворені висновки суду першої інстанції у частині оцінки поданих позивачем доказів та стверджується, що час ухвалення оскаржуваних рішень органу місцевого самоврядування, передачі спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_1 , укладення договору оренди ця земельна ділянка не вибувала зі складу земель, що відносяться до відання органу місцевого самоврядування (землі комунальної власності) та не передавалась будь-яким державним органам, організаціям, підприємствам та установам, тому Харківецька сільська рада Пирятинського району Полтавської області діяла у межах власних повноважень.

Правом подачі відзиву інші учасники спору не скористались.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав:

Відповідно п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення у разі порушення судом першої інстанції норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи 01.12.2008 року Президентом України виданий Указ № 1129/2008 Про розширення мережі та території національного природного парку та інших природно-заповідних об`єктів (т.1 а.с.99-100)

На виконання Указу Пирятинська РДА Полтавської області просила Держуправління навколишнього природного середовища підняти клопотання перед Міністерством охорони навколишнього природного середовища України про надання дозволу на проведення робіт щодо попереднього погодження місця розташування НПП «Пирятинський», про що свідчить лист від 18.02.2009 вих. № 65 (том 2 а.с.68).

Державне управління охорони навколишнього природного середовища в Полтавській області листом за вих. № 621/05-01 від 06.03.2009 «Про подання на розгляд клопотання про необхідність створення національного природного парку «Пирятинський» із додатком "Орієнтовна площа під створення НПП «Пирятинський», порушило клопотання перед Міністерством охорони навколишнього природного середовища України про необхідність створення НПП «Пирятинський» (том 2 а.с.58-63).

Пирятинська районна рада Полтавської області надіслала до Міністерства охорони навколишнього природного середовища України клопотання «Про створення НПП «Пирятинський» (лист вих.№ 86 від 11.03.2009), де вказала про те, що територія запропонована для створення 11 000 га, повністю знаходиться в адміністративних межах Пирятинського району Полтавської області, користувачі, зокрема і Харківецька сільська рада (том 2 а.с. 64-67).

Рішеннями Полтавського обласного управління лісового та мисливського говподарства, Пирятинської міської ради, Березоворудської сільської ради, ДП СГП «Березівське», Великокручанської сільської ради, Грабарівської сільської ради, Давидівської сільської ради, ВАТ «Каплинцівське», Сасинівської сільської ради, Каплинцівської сільської ради, Дейманівської сільської ради, Олександрівської сільської ради попередньо погоджено створення НПП «Пирятинський» на території із вказанням площ у т.ч. з вилученням і наданням їх у постійне користування (т.2 а.с.116-128)

Рішенням 28 сесії 5 скликання Харківецької сільської ради від 17.03.2009 погоджено створення НПП «Пирятинський» на території сільської ради загальною площею 880 га за рахунок земель сільської ради (боліт 443,9 га, луки 416,1 га, лісових площ 20,0 га) в тому числі з вилученням 780 га та надання їх у постійне користування НПП «Пирятинський» (боліт 443,9 га, луків 336,1 га) (том 2 а.с.117).

Листом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 09.04.2009 «Щодо розгляду клопотання» повідомлено Пирятинську районну раду про розгляд та схвалення клопотання щодо створення НПП «Пирятинський». (том 2 а.с.63)

Рішенням 27 сесії 5 скликання Пирятинської районної ради Полтавської області від 10.04.2009 «Про попереднє погодження матеріалів вибору земельних ділянок під створення Національного природного парку «Пирятинський» із додатком попередньо погоджено матеріали вибору земельних ділянок загальною площею 12 474,18 га, в т.ч. з вилученням 7 128,0 га під створення НПП «Пирятинський», та перелік земель, що входять до складу (том 2 а.с. 107-109).

Розпорядженням голови Пирятинської районної державної адміністрації «Про надання згоди на створення на території району Національного природного парку «Пирятинський» від 16.06.2009 № 205 із додатком, враховуючи рішення сесії міської і сільських рад та подані документи, надано згоду на створення на території району НПП «Пирятинський» загальною площею 12 028,42 га, в тому числі із вилученням у відповідних місцевих радах 5 555,14 га землі та надання її в постійне користування зазначеному парку. (том 2 а.с.110-111)

Розпорядженням голови Пирятинської районної ради Полтавської області уточнено площу земельних ділянок під створення НПП «Пирятинський» від 17.07.2009 № 53 із додатком (том 2 а.с.69-70).

Рішенням 22 сесії 5 скликання Полтавської обласної ради від 28.08.2009 «Про оголошення, зміну меж територій та об`єктів природо-заповідного фонду Полтавської області» вирішено «Дати згоду на оголошення національного природного парку "Пирятинський" та звернутися до Міністерства охорони навколишнього природного середовища України про необхідність створення .... об`єктів (додаток 4)...." (том 2 а.с.75-80).

Висновками Пирятинської районної санітарно-епідеміологічної станції вих. № 1530 від 29.09.2009, відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Пирятинської районної державної адміністрації вих. № 165 від 29.09.2009, відділу Держкомзему у Пирятинському районі Полтавської області вих. № 01-01.11/1072 від 04.11.2009 надано згоду на створення на території району НПП «Пирятинський» (том 2 а.с.104-106,112-113).

Листами Полтавського обласного управління лісового та мисливського господарства вих. № 06-02/1172 від 01.10.2009, управління культури Полтавської обласної державної адміністрації вих. № 01-20/3164 від 07.10.2009, відділу з питань туризму і курортів Полтавської обласної державної адміністрації вих. № 01-20/278 від 12.10.2009 надана згода на створення НПП «Пирятинський» (том 2 а.с.114-116).

Указом Президента України від 11.12.2009 № 1046/2009 на території Пирятинського району Полтавської області з метою збереження, відтворення й ефективного використання цінних природних та історико-культурних комплексів і об`єктів степової зони, що мають особливу природоохоронну, рекреаційну, наукову, культурно-освітню й естетичну цінність, створено Національний природний парк «Пирятинський» (том 1 а.с.99-100).

Відповідно до наданих охоронних зобов`язань від 23.05.2012 Харківецька сільська рада Пирятинського району в особі сільського голови ОСОБА_2 дала зобов`язання щодо забезпечення режиму охорони та збереження національного природного парку «Пирятинський» відповідно до Указу Президента України від 11.12.2009 № 1046/2009 у межах Харківецької сільської ради Пирятинського району загальною площею 100 га. Дане охоронне зобов`язання зареєстроване в Державному управлінні охорони навколишнього природного середовища в Полтавській області 25.04.2012 за № 575 (том 1 а.с.116).

Крім того, охоронні зобов`язання 24.05.2012 були підписані міським головою Пирятинської міської ради на 800 га та НПП «Пирятинський» на 5 555,14 га (том 1 а.с.117-118).

14.08.2014 наказом Міністерства екології та природних ресурсів № 263 затверджено проект організації територій НПП «Пирятинський», охорони, відтворення та рекреаційного використання його природних комплексів та об`єктів, розроблений Приватним акціонерним товариством «Науково-виробничий комплекс «Курс» (відповідно до інформації з Реєстру юридичних осіб, вид діяльності останніх: Дослідження експериментальні розробки у сфері інших природничих і технічних наук) (том 1 а.с. 151-240, т. 2 а.с.1-32)

Вказаний проект містить зміст, що складається із 7 розділів. Підпункт 1.1 розділу 1 інформує про місцезнаходження, склад земель, межі та загальну площу НПП в цифрах. Розділ 7 містить додатки, один з яких під № 4 Карти і Картосхеми (том 2 а.с.17).

01.10.2012 від ОСОБА_1 до сесії Харківецької сільської ради надійшла заява про надання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1 га із земель запасу Харківецької сільської ради (том 1 а.с.128).

Рішенням 16 сесії 6 скликання Харківецької сільської ради Пирятинського району від 03.10.2012 зі змінами внесеними рішенням 20 сесії 6 скликання від 02.07.2012 та 03.10.2012, ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельних ділянок громадян ( том 1 а.с. 129-132).

11.10.2017 від ОСОБА_1 до сесії Харківецької сільської ради надійшла заява про затвердження проекту землеустрою щодо земельної ділянки, що посвідчують право власності на земельну ділянку, яка знаходиться у с. Харківці у адміністративних межах Харківецької сільської ради ( том 1 а.с. 133).

Рішенням 22 сесії 7 скликання Харківецької сільської ради Пирятинського району від 12.10.2017 року на підставі заяви ОСОБА_1 від 11.10.2017, було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 та передано йому у власність ділянку площею 1,0 га, кадастровий номер :01:005:0039 для ведення особистого селянського господарства (том 1 а.с.135).

Відповідно Висновку про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 19.03.2013 наданого Відділом Дердземагенства у Пирятинському районі Полтавської області, місце розташування земельної ділянки в межах с. Харківці, в адміністративних межах Харківецької сільської ради Пирятинського району Полтавської області. Склад угідь рілля. Відділ Дердземагенства вважає за можливе погодити проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 ..

Відповідно до наданої Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, встановлено, що приватним нотаріусом Запорожець О.О. на підставі рішення органу місцевого самоврядування, серія та номер: б/н, виданим 12.10.2017 Харківецькою сільською радою, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 40056093 від 12.03.2018 за ОСОБА_1 зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку площею 1 га з кадастровим номером :01:005:0039 для ведення особистого селянського господарства (том 1 а.с.136-142).

14 березня 2018 року між ОСОБА_1 та Приватним підприємством «Удача» було укладено договір оренди № 263 земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (далі - Договір оренди), загальною площею 1 га, кадастровий номер :01:005:0039 на 10 років (том 1 а.с.143-144). Строк дії договору оренди встановлено до 14.03.2028 року.

Наразі спірна земельна ділянка відповідно до ухвали Печерського районного суду м. Києва (справа № 757/5201/22-К) (том 2 а.с.161-163) перебуває під обтяженням (арештом) за клопотанням Офісу Генерального прокурора у зв`язку з порушенням кримінального провадження за фактом невиконання чи неналежного виконання своїх обов`язків службовими особами КМУ, Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України та фактом незаконного заволодіння протягом 2019-2021 років частиною об`єкта природно-заповідного фонду України, шляхом обману, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, вчинене в особливо великих розмірах, за ч. 2 ст. 367, ч. 4 ст. 190 КК України. (том 1 а.с.49-51, том 2 а.с.153-154).

Відмовляючи у задоволенні позову прокурора, суд першої інстанції дійшов висновку, що закон про природно-заповідний фонд передбачав певний послідовний порядок створення об`єкту природно-заповідного фонду, а саме: підготовка і подання клопотань про створення чи оголошення територій та об`єктів природно-заповідного фонду; попередній розгляд та погодження клопотань; забезпечення розробки спеціалізованими проектними та науковими установами проекту створення об`єкта природно-заповідного фонду; державна екологічна експертиза; передача матеріалів до органів, уповноважених приймати рішення про створення чи оголошення територій та об`єктів природно-заповідного фонду; створення об`єкта природно-заповідного фонду шляхом прийняття рішення про його організацію чи рішення про оголошення територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення; відведення земельної ділянки об`єкту природно-заповідного фонду; за необхідності оформлення охоронного зобов`язання. Таким чином, розробка проекту створення об`єкта природно-заповідного фонду відповідно, зокрема, до процедури, встановленої вищевказаними нормами, мала передувати самому створенню такого об`єкту. Прокурор у своїй позовній заяві вказує про те, що Проект організації територій НПП «Пирятинський» з картами і картосхемами в додатку, являє собою офіційний документ, яким має керуватися суд при дослідженні спірного питання (віднесення спірної земельної до території НПП «Пирятинський»), проте, місцевий суд не погодився з цими доводами прокурора, оскільки Проект організації територій НПП «Пирятинський», охорони, відтворення та рекреаційного використання його природних комплексів та об`єктів, розроблений приватним акціонерним товариством «науково-виробничий комплекс «Курс» та затверджений 14.08.2014 наказом Міністерства екології та природних ресурсів № 263 відображає лише внутрішню організаційну структуру НПП «Пирятинський» і не встановлює зовнішніх меж парку. По друге, єдиним можливим документом, який би, в силу приписів ст. 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» міг би слугувати підставою для встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду є проект створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду. Стороною позивача надано до суду систематизований пакет документів (листів, заяв, схем та інші процесуальні документи), які, як вказує позивач, і є в сукупності проектом створення та стали підставою видання Указу Президента про створення НПП «Пирятинський». На думку сторони позивача вказаний Проект має визначати межі НПП «Пирятинський» за відсутності встановлення їх в натурі з посиланням на ст. 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд». Проте, станом дату підписання Указу Президента про створення НПП «Пирятинський» стаття 7 вказаного закону взагалі не містила частини 4 з відповідним змістом: «Межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду». Статтю 7 лише згодом доповнено новою частиною згідно із Законом № 1826-УІ (1826-17) від 21.01.2010). За таких умов, визначення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду мало відбуватись (з врахуванням положення щодо зворотної дії Закону в часі) за вищезгаданими чинними раніше нормами Закону та Земельного Кодексу України - з проведенням робіт із землеустрою, тощо. Всупереч згаданим вище приписам, закріпленим у ст. 52 Закону України «Про природно-заповідний фонд», документ «Проект створення» не містить розробленого спеціалізованими проектними та науковими установами проекту створення НПП «Пирятинський». У розробці проекту мають приймати участь одночасно/послідовно - 1) спеціалізовані проектні установи; 2) наукові установи. Наявний у матеріалах справи «Проект...» не був розроблений спеціалізованими проектними установами, а лише містить певну наукову складову, яка відображає обґрунтування та погодження створення НПП та його внутрішню структуру діяльності. Наданий на дослідження Проект організації територій НПП «Пирятинський» та інші документи, що стали підставою його створення, не є розробленим в установленому законодавством порядку Проектом створення природних територій та об`єктів природно-заповідного фонду Національного природного парку «Пирятинський».

Суд першої інстанції констатував, що ні позивач, ні жодна з осіб, в інтересах яких подано позов, не надали, в тому числі на вимогу суду, у встановленому порядку оригіналу чи належно завіреної копії такого Проекту, як цілісного документу, який би, зокрема, відповідав вимогам діловодства. Наданий позивачем перелік (набір) погоджувальних та інших документів (один з яких має заголовком «Проект НПП «Пирятинський» (без слова «створення»), які, на думку позивача і являють собою Проект створення природних територій та об`єктів природно-заповідного фонду Національного природного парку «Пирятинський», не може вважатися належною підставою для визначення меж природно-заповідного фонду та не дає суду мотивів для висновку щодо їх порушення у спірних правовідносинах.

Законність передачі Харківецькою сільською радою спірної земельної ділянки у власність відповідачу ОСОБА_1 суд першої інстанції обґрунтовував тим, що станом на дату ухвалення рішення щодо надання у власність та реєстрації за ОСОБА_1 земельної ділянки на Публічній кадастровій карті України відомості про об`єкти природно-заповідного фонду України, у тому числі національного природного парку «Пирятинський», були відсутні. Вказане підтверджується як представником НПП «Пирятинський», так і листом НПП «Пирятинський» від 27.05.2022 № 136. Так, в рамках заходів з адміністрування Державного земельного кадастру з 2021 року були вжиті заходи з публікації як окремого шару на Публічній кадастровій карті відомостей про об`єкти природно-заповідного фонду України, у тому числі НПП «Пирятинський». Шар «Природно-заповідний фонд» - це шар, що містить дані про межі та об`єкти природно-заповідного фонду. Шар створено в рамках інформаційної взаємодії з Міністерством захисту довкілля та природних ресурсів України. Шар не містить офіційних відомостей Державного земельного кадастру та носить інформативний характер. Харківецька сільська рада Пирятинського району Полтавської області при передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_1 у 2017 році діяла відповідно до норм земельного та іншого законодавства, в межах наданих повноважень. Спірна земельна ділянка перебувала і наразі перебуває у межах населеного пункту, що, в свою чергу, також підтверджує повноваження Харківецької сільської ради щодо передачі її у власність ОСОБА_1 , а тому і виділення земельної ділянки чи зміни її цільового призначення у сільської ради, не було підстав погоджувати з відповідними органами.

Щодо перебування спірної земельної в оренді ПП «Удача» суд першої інстанції зазначив, що станом на час укладення договору оренди не існувало жодних ні законодавчих, ні технічних перешкод для укладення останнього. Повноваження власника підтверджувалися внесеними даними до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відсутність арештів та обтяжень, про що у своїх письмових поясненнях також вказував приватний нотаріус (як реєстратор), який діяв в повній відповідності до приписів законодавства. Даний об`єкт дозволяв проведення з ним цивільного обороту. На час укладення договору оренди земельної ділянки власник у повній мірі мав право розпоряджатися своїм майном, шляхом його передачі в оренду, а ПП «Удача» в рамках своєї господарської діяльності мав право на оренду спірної земельної ділянки та став добросовісним набувачем відповідного речового права оренди.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд керується такими міркуваннями.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає.

Ключовою обставиною, яка підлягає доведенню і встановленню у цій справі є належність (входження) спірної земельної ділянки до складу земель природно-заповідного фонду.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина третя та четверта статті 12 ЦПК України).

Суд першої інстанції, відхиляючи подані прокурором докази щодо створення НПП «Пирятинський», у тому числі у частині визначення його меж, зокрема наголосив на тому, що на час видання Президентом України Указу від 01 грудня 2008 року про створення НПП «Пирятинський» норма статті 7 ЗУ «Про природно-заповідний фонд України» не містила частини четвертої.

У 2010 році статтю 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» згідно із Законом № 1826-VI від 21.01.2010 доповнено четвертою частиною, згідно якої межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства; до встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються згідно з проектами створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

За загальним правилом до спірних правовідносин застосовується закон, який діяв на час їх виникнення (ст.5 ЦК України).

У цій справі спір виник саме у зв`язку із ухваленням органом місцевого самоврядування рішень, на виконання яких фізична особа отримала у власність землю, що належить до земель природно-заповідного фонду. Ці події мали місце після 2010 року, отже оцінка доказів щодо визначених меж НПП «Пирятинський» має здійснюватися з урахуванням приписів ч.4 ст.7 ЗУ «Про природно-заповідний фонд України».

Як убачається із матеріалів справи, прокурором до позову долучено отримані від центрального органу, що забезпечує формування державної політики у сфері організації охорони та використання природно-заповідного фонду - Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, а також від НПП «Пирятинський», такі документи проекту створення НПП «Пирятинський»:

- наукове обґрунтування створення Парку, розроблене доцентом кафедри зоології біологічного факультету Київського національного університету імені Т.Г. Шевченка, кандидатом біологічних ОСОБА_3 й асистентом цієї кафедри кандидатом біологічних наук ОСОБА_4 (документ, формується на першому етапі створення/оголошення території природно-заповідного фонду відповідно до Закону);

- картографічний матеріал з назвою «Проект НПП «Пирятинський» із відмітками про його погодження, у тому числі, Харківецьким сільським головою, підпис якого міститься за №11 у переліку погоджень (документ, який формується на першому створення/оголошення території природно-заповідного фонду);

- клопотання про створення НПП «Пирятинський» від 11 березня 2009 року, адресоване Пирятинською районною радою Полтавської області до Міністерства охорони навколишнього природного середовища України (документ, який формується на першому етапі створення/оголошення території природно-заповідного фонду);

- лист Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 09 квітня 2009 року до Пирятинської районної ради Полтавської області про розгляд і схвалення клопотання (документ, який формується на другому етапі створення території природно-заповідного фонду);

- рішення і листи власників та землекористувачів про погодження створення НПП «Пирятинський», зокрема рішення Харківецької сільської ради від 17 березня 2009 року, згідно з яким під створення НПП «Пирятинський» виділено 880 га за рахунок земель сільської ради (боліт - 443,9 га, луки - 416,1 га, лісові площі - 20,0 га), у тому чисті з вилученням 780 га та надання їх у постійне користування НПП «Пирятинський» (низка документів, які формуються на другому етапі створення території природно-заповідного фонду);

- проект створення НПП «Пирятинський», розроблений старшим науковим співробітником Канівського природного заповідника, кандидатом біологічних наук ОСОБА_5 , доцентом кафедри зоології біологічного факультету Київського національного університету імені Т.Г.Шевченка, кандидатом біологічних наук ОСОБА_3 і провідним інженером кафедри ботаніки Київського національного університету імені Т.Г. Шевченка ОСОБА_6 , який включає: вступ, опис місцезнаходження Парку, дані про фізико-географічні умови та природні ресурси; відомості про тваринний рослинний світ; соціально-економічну характеристику; оцінку історико-культурно спадщини; опис екскурсійних маршрутів; функціональне зонування; відомості про соціально-економічні та екологічні наслідки створення Парку (документ, який формується на третьому етапі створення території природно-заповідного фонду);

- Указ Президента України від 11 грудня 2009 року №1046/2009 про створення НПП «Пирятинський» на території Пирятинського району Полтавської області на землях площею 12 028,42 га, з них 5 555,14 га з вилученням (документ, який приймається на четвертому (завершальному) етапі створення території природно-заповідного фонду).

Відхиляючи доказове значення картографічної схеми територій НПП «Пирятинський» - карти з назвою «Проект «НПП «Пирятинський», на якій наявна відмітка про погодження, серед інших, головою Харківецької сільської ради, з підстави відсутності у назві слова «створення», суд першої інстанції не звернув уваги на зміст цього документу, який містить умовні позначення території Парку, у тому числі червоним кольором позначені землі, що запроектовані до складу Парку з вилученням, а також перелік підписів землевласників та землекористувачів, якими вони погодили цю карту.

Проект створення НПП «Пирятинський» розроблений науковими співробітниками кафедр зоології та ботаніки Київського національного університету імені Т.Г. Шевченка і Канівського природного заповідника, які відповідно до їх установчих документів можна віднести до спеціалізованих установ (закладів) на розробку проектів створення територій і об`єктів природно-заповідного фонду.

Стаття 52 Закону України «Про природно-заповідний фонд» передбачала, що на підставі результатів погодження клопотань центральний орган виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища забезпечує розробку спеціалізованими проектними та науковими установами проектів створення, серед іншого, національних природних парків.

Безпосередньо у Законі України «Про природно-заповідний фонд України» не вказано, які саме установи підпадають під ознаки зазначених у статті 52 цього Закону. Проте відповідно до Методичних рекомендаціях щодо розроблення проектів створення природних територій та об`єктів природно-заповідного фонду України, затверджених Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 21 серпня 2018 року №306, визначено, що спеціалізовані проектні та наукові установи - це установи, підприємства та організації, до видів діяльності яких згідно з установчими документами належать наукові дослідження та/або розробки.

Указом Президента України від 25 листопада 1999 року №1496/99 «Про Київський національний університет імені Тараса Шевченка» установлено, що він має непересічне значення як провідний вищий навчальний заклад України, є унікальним надбанням національної освіти, науки і культури з урахуванням сформованих у ньому авторитетних наукових шкіл.

Згідно зі Статутом Київського національного університету імені Т.Г.Шевченка університет є багатогалузевим класичним закладом вищої освіти, що проводить інноваційну освітню діяльність за різними ступенями вищої освіти, також фундаментальні та прикладні наукові дослідження, є провідним науковим і методичним центром, має розвинуту інфраструктуру навчальних, наукових та науково-виробничих підрозділів, сприяє поширенню наукових знань та провадить культурно-просвітницьку діяльність. Основною метою наукової, науково-технічної та інноваційної діяльності Університету є здобуття нових наукових знань шляхом проведення наукових досліджень і науково-технічних (експериментальних) розробок та їх спрямування на створення й впровадження нових конкурентоспроможних технологій, видів техніки, матеріалів тощо для забезпечення інноваційного розвитку суспільства, підготовки фахівців інноваційного типу.

Відповідно до Положення про Канівський природний заповідник він є неприбутковою, природоохоронною, науково-дослідною установою. До завдань заповідника належить проведення наукових досліджень і спостережень за станом навколишнього природного середовища та розробка на їх основі природоохоронних рекомендацій, розробка наукових основ збереження, відновлення та відтворення рідкісних, зникаючих видів рослин, тварин, мікобіоти та природних комплексів, здійснення координації і проведення наукових досліджень на територіях природно-заповідного фонду в регіоні.

Проект створення НПП «Пирятинський» розроблений науковими співробітниками установ, до видів діяльності яких, згідно з установчими документами належать наукові дослідження та/або розробки, що повністю узгоджується зі змістом статті 52 Закону України «Про природно-заповідний фонд України».

Доводи апеляційної скарги прокурора в цій частині слід визнати обґрунтованими, тому висновок суду першої інстанції про те, що прокурором не надано розробленого у встановленому законодавством порядку проекту створення НПП «Пирятинський» слід визнати помилковим і таким, що спростовується матеріалами справи.

З матеріалів справи також убачається, що рішенням Харківецької сільської ради від 17 березня 2009 року погоджено створення НПП «Пирятинський» на території ради загальною площею 880 га, у тому числі з вилученням 780 га та наданням їх у постійне користування Парку.

Надалі рішенням Пирятинської районної ради від 10 квітня 2009 року попередньо погоджено матеріали вибору земельних ділянок загальною площею 12 474,18 га, у тому числі з вилученням 7 128,0 га, під створення НПП «Пирятинський».

Додатками до цього рішення є відомість матеріалів вибору земельних ділянок та перелік земель, що входять до складу НПП «Пирятинський», у розрізі місцевих рад, зокрема й Харківецької сільської ради (1 053 га усього, з них 780 га з вилученням).

Розпорядженням Пирятинської районної державної адміністрації від 16 червня 2009 року, з урахуванням рішень рад, надано згоду на створення на території району НПП «Пирятинський» загальною площею 12 028,42 га, у тому числі з вилученням у відповідних місцевих рад 5555,14 та землі та наданням її в постійне користування Парку згідно з додатком до вказаного розпорядження (з них 880 га за рахунок Харківецької сільської ради, у тому числі 780 та вилученням).

У подальшому розпорядженням голови Пирятинської районної ради від 17 липня 2009 року уточнено площі земельних ділянок під створення НПП «Пирятинський» згідно з експлікацією земель;загальна площа не змінилася і становить 12 028,42 га, у тому числі з вилученням - 5555,14 га,зокрема й за рахунок Харківецької сільської ради 880 га, із них 780 га з вилученням та переданням у постійне користування НПП «Пирятинський».

Після остаточного вибору й уточнення площ земельних ділянок НПП «Пирятинський», територія, що надавалася Парку із вилученням у Харківецької сільської ради, не змінилася і становила 780 га.

Рішенням Полтавської обласної ради від 28 серпня 2009 року надано згоду на оголошення НПП «Пирятинський» загальною площею 12 028,42 га, у тому числі за рахунок 880 га земель Харківецької сільської ради (додаток 4 до рішення), у тому числі 780 га з вилученням земель Харківецької сільської ради Пирятинського району.

Межі НПП «Пирятинський» у натурі (на місцевості) у передбаченому Земельним кодексом України порядку не встановлювались, виділення їх у натурі (на місцевості) не вимагалось спеціальним Законом України «Про природно-заповідний фонд України», зокрема статтею 7, проте межі Парку були погоджені згідно картографічною схемою територій НПП «Пирятинський», як складової Проекту створення Парку.

Харківецька сільська рада була обізнана про місцезнаходження заповідних територій, як вилучених, так і тих, що увійшли до складу Парку без вилучення, про що свідчить підпис голови Харківецької сільської ради на карті «Проект НП «Пирятинський» (№11 в переліку погоджень) та підписане ним 23 травня 2012 року охоронне зобов`язання №575 про прийняття під охорону 100 га земель, наданих без вилучення.

Розроблення проекту землеустрою з організації та встановлення меж земельних ділянок, що входять до складу НПП «Пирятинський», було припинене у зв`язку із розбіжністю між проектною та фактичною площею територій через передачу частини земельних ділянок у власність фізичним особам.

Не виділення в натурі (на місцевості) відповідно до порядку, передбаченого ЗК України, земель НПП «Пирятинський» не скасовує статусу земель природно-заповідного фонду, що обумовлює їх особливий режим використання.

Такий висновок узгоджується із висновками, викладеними Верховним Судом у постановах від 07.10.2020 (справа №910/2323/18), від 15.02.2023 (справа №734/1560/20).

У підтвердження факту належності спірної земельної ділянки до земель природно-заповідного фонду прокурором, зокрема подано висновок судової земельно-технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою від 30.11.2022 № 8381/22-41/21105/22-41/30941:30585/22-41 (т.4 а.с.111-228), проведеної експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР № 0001567, порушеного за фактом незаконного вибуття земель НПП «Пирятинський», згідно з якими за результатами просторового геоінформаційного співставлення в ідентичному масштабі земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:0039 і території НПП «Пирятинський» встановлено їх повне накладення.

На вирішення судової експертизи поставлені питання:

чи сформовані земельні ділянки, зокрема спірна, за рахунок об`єкту природно-заповідного фонду НПП «Пирятинський»?

чи відповідають вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування: - проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1,000 га (код згідно КВЦПЗ-01.03) гр. ОСОБА_1 у межах населеного пункту на території Харківецької сільської ради Пирятинського району Полтавської області, кадастровий номер :01:005:0039?

Згідно з висновком експерти № 8381/22-41/21105/22-41/30941:30585/22-41, спірна земельна ділянка повністю сформована за рахунок територій об`єкту природно-заповідного фонду НПП «Пирятинський». За результатами проведених досліджень встановлено, що проект землеустрою щодо відведення земельної 1,000 га (код згідно КВЦПЗ-01.03) гр. ОСОБА_1 у межах населеного пункту на території Харківецької сільської ради Пирятинського району Полтавської області, кадастровий номер :01:005:0039 не відповідають за змістом вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування, чинним на дату державної реєстрації вказаних земельних ділянок в Державному земельному кадастрі. Безпосередньо на місце розташування земельних ділянок експерти не виїжджали, з матеріалів справи вбачається, що об`єктами дослідження стали матеріали кримінального провадження у 9-ти томах, шейп-файли та в електронному вигляді графічні матеріали. (т.4 а.с.214-215-228).

Висновок експерта у кримінальному провадженні є допустимим доказом у цивільній справі, якщо містить інформацію щодо предмета доказування (див. постанову Верховного Суду від 05 лютого 2020 року у справі № 461/3675/17).

Відхиляючи висновок експерта № 8381/22-41/21105/22-41/30941:30585/22-41, отриманого в межах розслідування у кримінальному провадженні по факту незаконного вибуття земель із складу НПП «Пирятинський», суд першої інстанції послався на камеральність проведених експертами досліджень, тобто без виїзду на місцевість, що на думку суду спростовує доказовість вказаного висновку.

З таким висновком суду погодитись не можна, оскільки достовірність доказу не може бути спростована лише способом, який обрано експертом для проведення експертизи, враховуючи зокрема те, що висновок експертизи узгоджується із даними картографічних матеріалів.

Сторона спору вправі спростувати доказовість певного доказу іншими належними достовірними і достатніми доказами.

У цій справі стороною відповідача, ПП «Удача», ініційовано проведення судової земельно-технічної експертизи, проведення якої доручено Полтавському відділенню при Національному науковому центрі «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України, на вирішення якої поставлено питання: чи мало місце накладення меж земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:0039, яка належить ОСОБА_1 , на землі природно-заповідного фонду, передані до складу Національного природного парку «Пирятинський», станом на 12.10.2017? (том 3 а.с.194-195).

За результатами дослідження наданих в розпорядження експертів матеріалів експертом складено повідомлення про неможливість надання висновку судової земельно-технічної експертизи № 1012 (т.6 а.с.102-106).

Згідно повідомлення неможливість надання висновку судової земельно-технічної експертизи обумовлена тим, що на думку експерта надані на дослідження копії документів та матеріалів не є розробленим в установленому законодавством порядку Проектом створення природних територій та об`єктів природно-заповідного фонду Національного природного парку «Пирятинський» із каталогами координат (в СК 63) поворотних точок меж території, земельних ділянок, що увійшли до його складу при створенні відповідно до проекту; прокурором для забезпечення проведення експертизи надано Shape-файли із даними про межі НПП «Пирятинський», отримані від державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», проте в Полтавському відділенні при Національному науковому центрі «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України немає ліцензійного програмного забезпечення, яке дає можливість опрацювати файли такого формату.

Повідомлення про неможливість надання висновку не є висновком експертизи у розумінні норм чинного ЦПК України та Закону України «Про судову експертизу», а є технічним документом, яким закінчується експертиза у разі неможливості її проведення (пункт 1.13 розділу І Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5). При цьому, експерт не несе відповідальності за правдивість викладених ним у повідомленні суджень і такі судження не можуть бути покладені в основу доказування у справі.

Технічна неможливість експерта (через відсутність необхідного ліцензійного програмного забезпечення) опрацювати надані на дослідження файли з координатами меж НПП «Пирятинський», отримані прокурором від Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» від Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, не свідчить про об`єктивну неможливість отримати висновок експерта з приводу поставлених питань і не звільняє сторону, що ініціювала експертизу, від надання доказів на підтвердження своїх заперечень.

Сторона відповідача, що ініціювала її проведення, а також інші відповідачі у справі, не були позбавлені права ініціювати доручення експертизи іншій експертній установі, однак диспозитивно розпорядились своїми процесуальними правами на власний розсуд.

З урахуванням викладеного, повідомлення про неможливість надання висновку судової земельно-технічної експертизи № 1012 не є доказом у справі, що спростовує доказове значення наданого прокурором висновку експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 30.11.2022 № 8381/22-41/21105/22-41/30941:30585/22-41, а також інших доказів на підтвердження факту перебування спірної земельної ділянки у межах об`єкта природно-заповідного фонду НПП «Пирятинський».

Листами Інституту географії HAH України на запити прокурора і картографічними матеріалами підтверджено, що спірна земельна ділянка розміщена в південній частині урочища «Великі Солонці» в межах території об`єкта ПЗФ НПП «Пирятинський» (т.2 а.с.33-42).

Картографічні зображення території НПП «Пирятинський» з проекту створення, розробленого у 2013 році, проекту організації території НП «Пирятинський», охорони, відтворення та рекреаційного використання його природних комплексів та об`єктів (карти «Сучасне використання територій НП «Пирятинський», «Розташування територій та ділянок НПП») та згідно з відомостями Публічної кадастрової карти України (інформаційний шар «Природно-заповідний фонд») є ідентичними.

Відповідачами не доведено наявність розбіжностей чи суперечностей у цих матеріалах, які унеможливлюють з`ясування дійсного розташування природно-заповідних територій на землях Харківецької сільської ради. Будь-яких доказів того, що охоронювані території знаходяться в іншому місці і не мають перетинів із територією спірної земельної ділянки матеріали справи не містять.

Суд першої інстанції у порушення вимог статей 12, 76-80, 89, 110 ЦПК України належної оцінки вказаним доказам у їх сукупності та взаємозв`язку не надав, що призвело до помилкових висновків про недоведеність прокурором позовних вимог і відсутність порушеного права та інтересу держави у спірних правовідносинах.

Внаслідок наведених порушень у частині застосування норм матеріального права та невиконання вимог процесуального закону у частині оцінки доказів суд першої інстанції дійшов висновку, що Харківецька сільська рада правомірно затвердила технічну документацію на земельну ділянку кадастровим номером :01:005:0039 та передала земельну ділянку у власність гр. ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства, який в свою чергу, мав право передати її в оренду ПП «Удача», для якого не існувало жодних перешкод для реєстрації речового права оренди.

Як встановлено апеляційним судом, територія, за рахунок якої сформовано спірну земельну ділянку, після видання Указу Президента України №1046/2009 «Про створення НПП «Пирятинський» в силу імперативної вказівки Закону із 11 грудня 2009 року набула статусу земель природно-заповідного фонду.

Передача у власність земельних ділянок громадянам і юридичним особам зі зміною їх цільового призначення здійснюється за проектами землеустрою.

За змістом частини восьмої статті 118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується у порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, зокрема, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території чи в межах об`єкта природно-заповідного фонду, підлягає погодженню із структурним-підрозділом обласної державної адміністрації у сфері охорони навколишнього природного середовища. При цьому, зміна цільового призначення земельних ділянок природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, історико-культурного, лісогосподарського призначення, що перебувають у державній чи комунальній власності, здійснюється за погодженням із Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до позиції Верховного Суду, сформованої у справі №371/470/17 від 19.05.2021, отримання у власність земельної ділянки природно-заповідного фонду для цілей ведення особистого селянського господарства без відповідних згоди та погодження суперечить вимогам законодавства.

Матеріалами справи підтверджено, що спірна земельна ділянка належить до тієї частини земель Харківецької сільської ради, що надавалися у постійне користування НПП «Пирятинський» із вилученням, розташована у масиві земель поза межами села Харківці, є землею державної форми власності, розпорядником якої є відповідна обласна державна адміністрація в силу норм статей 84-122 ЗК України. Тобто, титульним володільцем спірної земельної ділянки є Полтавська обласна державна адміністрація (наразі, згідно з Указом Президента України №68/2022 від 24 лютого 2022 року - Полтавська обласна військова адміністрація).

Із матеріалів справи також убачається, що Полтавською обласною державною адміністрацією не погоджувалась передача спірної земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_1 зі зміною цільового призначення використання землі, а Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів не отримувало проектів рішень Уряду та відповідної документації щодо вилучення, надання, зміни цільового призначення земельних ділянок у межах НПП «Пирятинський».

Отже, орган місцевого самоврядування, приймаючи рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення землевпорядної документації, затверджуючи її і передаючи спірну ділянку у приватну власність, мав враховувати зазначену обставину та пересвідчитися у тому, що відповідна земля не є територією національного природного парку, враховуючи те, що станом на час прийняття рішень існувало підписане головою сільської ради охоронне зобов`язання, існувала картографія із проекту створення (2009 р.) та із проекту організації території НПП «Пирятинський», охорони, відтворення та рекреаційного використання його природних комплексів та об`єктів (2013 р).

Відсутність визначених меж національного парку в натурі (на місцевості) не звільняло орган місцевого самоврядування - Харківецьку сільську раду, від обов`язку діяти в межах повноважень, передбачених законом.

За встановлених обставин затвердження розробленої на замовлення ОСОБА_1 землевпорядної документації та передання спірної земельної ділянки йому у приватну власність із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (тобто зміною цільового призначення) відбулося без відповідного погодження у передбаченому законом порядку з перевищенням повноважень.

Незаконне передання спірної земельної ділянки, що має особливий режим використання земель природно-заповідного фонду, у приватну власність нівелює законність її передання в оренду, у зв`язку із чим договір оренди є недійсним в силу частини першої статті 203 ЦК України, а речові права, на підставі якого вони виникли (право оренди), підлягають припиненню.

Щодо втручання у право на вільне володіння своїм майном.

Велика Палата Верховного Суду раніше вже звертала увагу на те, що у спорах стосовно прибережних захисних смуг, земель лісогосподарського призначення, інших земель, які перебувають під посиленою правовою охороною держави (зокрема земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення), остання, втручаючись у право мирного володіння відповідними земельними ділянками з боку приватних осіб, може захищати загальні інтереси у безпечному довкіллі, непогіршенні екологічної ситуації, у використанні власності не на шкоду людині та суспільству (частина третя статті 13, частина сьома статті 41, частина перша статті 50 Конституції України, частина третя статті 1 ЗК України). Ці інтереси реалізуються, зокрема, через цільовий характер використання земельних ділянок (статті 18, 19, пункти «а» і «б» частини першої статті 91, пункти «а» і «б» частини першої статті 96 ЗК України), які набуваються лише згідно із законом (стаття 14 Конституції України) (див. постанови від 07 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (пункт 127), від 7 листопада 2018 року у справі № 488/6211/14-ц (пункт 90), від 14 листопада 2018 року № 183/1617/16 (пункт 148), від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц (пункт 53), від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц (пункт 117)).

З огляду на встановлене апеляційним судом і наведені висновки Верховного Суду втручання держави у право володіння спірною земельною ділянкою ОСОБА_1 та орендарем ПП «Удача», що відноситься до території національного природного парку, має легітимну мету контролю за використанням цієї земельної ділянки за цільовим призначенням згідно із загальними інтересами. Важливість цих інтересів зумовлюється, зокрема, особливим статусом земельної ділянки - належністю її до земель природно-заповідного фонду.

Щодо обраного позивачем способу захисту.

У справі, яка переглядається, предметом позову є вимоги: про визнання незаконними рішень органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, його затвердження та передання земельної ділянки приватну власність ОСОБА_1 ; скасування рішення нотаріуса про державну реєстрацію права приватної власності на земельну ділянку та припинення праві власності ОСОБА_1 на земельну ділянку; визнання недійсним договору оренди земельної ділянки між ОСОБА_1 та ПП «Удача»; скасування рішення нотаріуса про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки та припинення права оренди ПП «Удача» на земельну ділянку; зобов`язання ОСОБА_1 та ПП «Удача» повернути у власність держави спірну земельну ділянку.

Підставою заявлених вимог є порушення відповідачами вимог закону щодо володіння і розпорядження землями природно-заповідного фонду.

Мета позову спрямована на усунення перешкод власникові (у цьому випадку - держава), який не втратив володіння специфічним об`єктом цивільних відносин (земельною ділянкою на території об`єкта природно-заповідного фонду), у користуванні та розпорядженні цією ділянкою шляхом її повернення.

Одним із способів захисту майнових прав за цивільним законодавством є, зокрема, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (негаторний позов).

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зазначений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном.

Тобто, власник може подати негаторний позов, якщо він не втратив володіння його майном, але є перешкоди у користуванні та розпорядженні останнім.

Власник, який зберігає володіння його майном, може заявити негаторний позов (про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні відповідним об`єктом), зокрема шляхом повернення майна (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц)

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.09.2022 (справа №483/448/20) зазначено, що обов`язок орендаря повернути спірну земельну ділянку є наслідком визнання недійсним відповідного договору (пункт 9.59).

Негаторний позов може бути пред`явлений позивачем упродовж усього часу, поки існує відповідне правопорушення, і приписи про позовну давність на такі позови не поширюють дію (пункт 7.34 постанови Великої Палати Верховного Суду, від 20.06.2023 у справі № 554/10517/16). Тобто, на позовну вимогу прокурора про повернення земельної ділянки не поширюється позовна давність.

Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 20.06.2023 (справа № 554/10517/16-ц), зайняття земельної ділянки природно-заповідного фонду з порушенням закону потрібно розглядати як порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади, що не пов`язане з позбавленням власника володіння відповідною земельною ділянкою, навіть якщо інша особа зареєструвала її право приватної власності на цю ділянку, тому за таких умов негаторний позов є ефективним способом судового захисту щодо повернення земельної ділянки природно-заповідного фонду власнику (пункти 7.29-7.30).

Верховний Суд у постанові від 07 грудня 2022 року у справі № 545/1847/20 (провадження № 61-8128св 22) виснував, що суди попередніх інстанцій не врахували, що вимога про визнання наказу незаконним, його скасування є неефективним способом захисту, оскільки рішення органу державної влади за умови його невідповідності закону не тягне тих юридичних наслідків, на які воно спрямоване, і незалежно від того, оскаржене відповідне рішення чи ні, суд має самостійно надати правову оцінку рішенню органу державної влади та викласти її у мотивувальній частині судового рішення. Крім того, скасування запису про державну реєстрацію права приватної власності на земельну ділянку є неефективними способом захисту, оскільки відновлення порушених прав забезпечується зобов`язанням повернути земельну ділянку.

Відповідно до частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню, крім випадків, передбачених пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються.

Таким чином, припинення права власності ОСОБА_1 на спірну земельну ділянку і зобов`язання повернути її у власність держави та у постійне користування національного природного парку матиме наслідком внесення державним реєстратором до реєстру відомостей про припинення права власності, що буде відповідати ефективному способу захисту та призведе до належного виконання рішення у справі.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог, а саме про припинення права власності ОСОБА_1 на спірну земельну ділянку, визнання недійсним договору оренди спірної земельної ділянки і покладення на ОСОБА_1 і ПП «Удача» обов`язку повернути спірну земельну ділянку державі.

Щодо розподілу судового збору.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У справі за подачу позову до суду Офісом генерального Прокурора сплачено судовий збір у сумі 17 367 грн (т.1 а.с.34) із розрахунку по 2 481 грн за кожну із семи заявлених вимог немайнового характеру та 26 050,50 грн - за подачу апеляційної скарги, із розрахунку по 3 721,50 грн за кожну вимогу (т.7 а.с. 36) (150% ставки судового збору за подачу позову).

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог (чотири із семи заявлених) з ОСОБА_1 , ПП «Удача», Харківецької сільської ради Лубенського району Полтавської області на користь Офісу Генерального прокурора підлягає стягненню судовий збір за подачу позову до суду у сумі 9 924 грн та за подачу апеляційної скарги у сумі 14 886 грн, а всього 24 810 грн тобто по 8 270 грн з кожного.

Керуючись ст.367, п.2 ч.1 ст. 374, п. 4 ч.1 ст. 376, ст.382, ст. 384 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу заступника Генерального прокурора задовольнити частково.

Рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 11 червня 2024 року скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення, яким позовні вимоги заступника Генерального прокурора в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, Полтавської обласної державної адміністрації (Полтавської обласної військової адміністрації), Національного природного парку «Пирятинський» задовольнити частково.

Припинити право приватної власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на земельну ділянку з кадастровим номером :01:005:0039, площею 1 га, запис про державну реєстрацію якого внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 12.03.2018 за № 40056093.

Зобов`язати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) повернути у власність держави в особі Полтавської обласної державної адміністрації (наразі - Полтавської обласної військової адміністрації) та у постійне користування Національного природного парку «Пирятинський» земельну ділянку площею 1 га з кадастровим номером :01:005:0039.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 1 га кадастровий номер :01:005:0039 від 14.03.2018 № 263, укладений між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та Приватним підприємством «Удача» (Код ).

Зобов`язати Приватне підприємство «Удача» (Код ) повернути з незаконного користування у власність держави в особі Полтавської обласної державної адміністрації (Полтавської обласної військової адміністрації) та у постійне користування Національного природного парку «Пирятинський» земельну ділянку площею 1 га з кадастровим номером :01:005:0039

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Офісу Генерального прокурора (01011, м. Київ, вул. Різницька, 13/15, , p/p UA0000164, ДКСУ м. Київ) судовий збір у розмірі 8 270 грн.

Стягнути з Приватного підприємства «Удача» (Код ) на користь Офісу Генерального прокурора (01011, м. Київ, вул. Різницька, 13/15, , p/p UA0000164, ДКСУ м. Київ) судовий збір у розмірі 8 270 грн.

Стягнути з Харківецької сілської ради Лубенського району Полтавської області (3) на користь Офісу Генерального прокурора (01011, м. Київ, вул. Різницька, 13/15, , p/p UA0000164, ДКСУ м. Київ) судовий збір у розмірі 8 270 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного текста постанови шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 02 вересня 2024 року

Головуючий суддя О.А. Лобов

Судді: А.І.Дорош

В.М.Триголов