Справа№ 521/1567/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

22.10.2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді: Роїк Д.Я.

при секретарі Каліній П.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Малиновський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування запису про обтяження нерухомого майна,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Малиновський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування запису про обтяження нерухомого майна.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві приватної власності належало 135/1000 часток квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 06.11.2014 року.

Позивачка зазначає, що вона є спадкоємцем ОСОБА_4 за заповітом, виданим 26.09.2014 року. За заявою ОСОБА_1 12.03.2015 року Сьомою Одеською нотаріальною конторою заведено спадкову справу, номер у спадковому реєстрі 57213103, номер у нотаріуса 128/2015, спадкодавець ОСОБА_4 , що підтверджується витягом №39851052 від 12.03.2015 року.

Як вказує позивачка, в процесі оформлення спадкових прав ОСОБА_1 дізналася, що в Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об?єктів нерухомого майна наявний запис про арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 3352327, на підставі постанови АА № 487455 від 19.05.2006, виданої Першим ДВС у Малиновському районі м.Одеси, виконавець Климович В.В., власник ОСОБА_3 (копії витягу та постанови додаються).

Згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 19.05.2006 року на примусовому виконанні у відділі виконавчої служби перебував виконавчий лист №2-7959, виданий 07.04.2006 року Малиновським районним судом міста Одеси.

Разом з тим, позивачка посилається на те, що ОСОБА_3 ніколи не був власником даної квартири та арешт було накладено безпідставно.

Окрім того, ані ОСОБА_4 , ані ОСОБА_1 не мають жодного відношення до вказаного вище виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, позивач вказала, що наявність арешту, унеможливлює їй повноцінно реалізувати права, у зв`язку з чим вона звернулась до суду з позовом та просила скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження, реєстраційний номер обтяження: 3352327, зареєстровано 19.06.2006 17:36:45 за № 3352327 реєстратором: Сьома одеська державна нотаріальна контора; на підставі постанови, АА № 487455, 19.05.2006, Перша ДВС у Малиновському районі м. Одеси, виконавець Климович В.В., об`єкт обтяження: квартира, адреса: АДРЕСА_2 .

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 13.03.2024 року по справі було відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено справу до судового розгляду у підготовчому судовому засіданні.

Ухвалю суду від 30.07.2024 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

Позивач та його представник до судового засідання не з`явились, представник позивача подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, розгляд справи просить проводити у відсутність сторони позивача та не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідача.

Відповідачі в судове засідання повторно не з`явились, про час та місце його проведення повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили, заяв та клопотань про відкладення слухання справи до суду не надходило.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, будь-яких заяв чи клопотань щодо розгляду справи, а також письмових пояснень на позов до суду не подав.

При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів, які повідомлені про розгляд справи належним чином, від яких не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 280-282 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідачів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 на праві приватної власності належало 135/1000 часток квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 06.11.2014 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 06.01.2015 року.

ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_4 за заповітом, виданим 26.09.2014 року. За заявою ОСОБА_1 12.03.2015 року Сьомою Одеською нотаріальною конторою заведено спадкову справу, номер у спадковому реєстрі 57213103, номер у нотаріуса 128/2015, спадкодавець ОСОБА_4 , що підтверджується витягом №39851052 від 12.03.2015 року.

В процесі оформлення спадкових прав ОСОБА_1 дізналася, що в Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об?єктів нерухомого майна наявний запис про арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 3352327, на підставі постанови АА № 487455 від 19.05.2006, виданої Першим ДВС у Малиновському районі м.Одеси, виконавець Климович В.В., власник ОСОБА_3 (копії витягу та постанови додаються).

Згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 19.05.2006 року на примусовому виконанні у відділі виконавчої служби перебував виконавчий лист №2-7959, виданий 07.04.2006 року Малиновським районним судом міста Одеси.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 ніколи не був власником даної квартири та арешт було накладено безпідставно.

Окрім того, ані ОСОБА_4 , ані ОСОБА_1 не мають жодного відношення до вказаного вище виконавчого провадження

Згідно з відповіддю на адвокатський запит Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 31.01.2024 року №25244, пунктом 9.9. Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 № 2274/5, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить (один) рік.

Матеріали виконавчого провадження, в якому був накладений арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 , знищені за закінченням терміну зберігання. У зв?язку з вищевикладеним надати запитувану інформацію, копії матеріалів виконавчого провадження, а також вирішити питання щодо зняття арешту, не уявляється можливим.

Також роз`яснено, що відповідно до частини 1 статті 59 Закону № 1404 VIІІ особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Проте, ані позивачка ОСОБА_1 , ані спадкодавиця ОСОБА_4 не мають жодного відношення до вказаного вище виконавчого провадження. Більш того, боржник ОСОБА_3 взагалі не був власником вказаної квартири.

Окрім того, згідно відповіді на адвокатський запит Малиновського районного суду міста Одеси від 02.02.2024 року за №03/60/2024, згідно даних архіву суду вбачається, що в провадженні Малиновського районного суду перебувала судова справа №2-7959/2004, за результатами розгляду матеріалів судом ухвалено рішення від 24.11.2004 року, яким позов задоволено частково; станом на надання відповіді матеріали судової справи знищено за закінченням терміну зберігання.

На підтвердження протилежного матеріали справи не містять жодного доказу.

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Положеннями ч. 1 ст. 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Як зазначено в Постанові ВСУ, від 16.11.2016 року, у справі № 6-709цс16, згідно з положенням статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.

Відповідно до ст. 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Згідно ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу.

Як вже було зазначено судом, відповідно до ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 328 ЦК Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 2 ст. 89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з системного аналізу наведених норм права та доказів, вивчених у судовому засіданні, враховуючи те, що наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження, реєстраційний номер обтяження: 3352327, зареєстровано 19.06.2006 17:36:45 за № 3352327 реєстратором: Сьома одеська державна нотаріальна контора; на підставі постанови, АА № 487455, 19.05.2006, Перша ДВС у Малиновському районі м. Одеси, виконавець Климович В.В., об`єкт обтяження: квартира, адреса: АДРЕСА_2 , унеможливлює позивачу ОСОБА_1 реалізовувати свої спадкові права на 135/1000 часток квартири АДРЕСА_1 , а в матеріалах справи відсутні докази на наявність невиконаних зобов`язань, а тому суд приходить до висновку, що обставини, якими позивач доводить свої вимоги про скасування запису про обтяження нерухомого майна знайшли підтвердження в ході судового розгляду, у зв`язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 317, 321, 391, 1218 ЦК України, ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 12, 13, 81, 223, 259, 264, 353 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Малиновський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування запису про обтяження нерухомого майна, задовольнити.

Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження, реєстраційний номер обтяження: 3352327, зареєстровано 19.06.2006 17:36:45 за № 3352327 реєстратором: Сьома одеська державна нотаріальна контора; на підставі постанови, АА № 487455, 19.05.2006, Перша ДВС у Малиновському районі м. Одеси, виконавець Климович В.В., об`єкт обтяження: квартира, адреса: АДРЕСА_2 .

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ст. 354 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його переглядякщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленомуст. 354 ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановленихЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Д.Я. Роїк