Справа № 694/1472/23
провадження № 2/694/88/24
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
27.02.2024 року м.Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого - судді Сакун Д.І.,
з участю секретаря судового засідання Литвин Н.М.,
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
Представник позивача адвокат Замковенко В.М. звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати недісним заповіт, складений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , посвідчений 29.06.2022 року секретарем виконавчого комітету сільської ради с. Шевченкове Звенигородського району, та скасувати державну реєстрацію даного заповіту.
В обґрунтування вимог позивача зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер її рідний брат, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . На момент смерті він був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 . З метою прийняття спадщини після його смерті, нею було подано відповідну заяву до Звенигородської державної нотаріальної контори, є спадкоємицею другої черги. За життя брат зловживав спиртними напоями, перебував у депресивному стані. Відповідач та її мати, ОСОБА_5 , постійно чинили на нього моральний тиск з приводу подальшого успадкування його майна. ОСОБА_5 проживала із її братом в цивільному шлюбі. Однак, при поданні заяви про прийняття спадщини, їй стало відомо, що братом нібито було складено заповіт, який був посвідчений 29 червня 2022 року секретарем виконавчого комітету Шевченківської сільської ради Звенигородського району Ільченко Л.Л. Згідно вказаного заповіту відповідачу нібито було завіщано дві земельні ділянки площами 2,6489 га та 3,11 га призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також земельну ділянку та житловий будинок, що розташовані за адресою: АДРЕСА_4 , що за життя належали братові ОСОБА_3 . На даний час відповідачка разом з її матір?ю фактично заволоділи усім майном її брата. За життя, брат мав намір, щоб все належне його майно в подальшому успадкувала саме позивач, як його рідна сестра. Земельні ділянки площами 2,6489 га та 3,11 га призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 брат успадкував після смерті їх батьків, за їх попередньою домовленістю. У них із братом був відсутній будь-який конфлікт з приводу майна, яке зазначене в заповіті. За життя вони з братом тісно спілкувалися. Він ніколи не повідомляв про намір скласти заповіт. Брат покінчив життя самогубством. Будь-якими тяжкими хворобами він не хворів. Позивач вважає заповіт недійсним у зв?язку з тим, що при його складанні було відсутнє волевиявлення заповідача. Вказаний заповіт не підписувався братом. Ці обставини ставлять під сумнів свободу волевиявлення спадкодавця, тому вона звернулась до суду.
Відповідач ОСОБА_2 подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позовні вимоги позивача не визнаються відповідачем та заперечуються в повному обсязі.
Позивачка ОСОБА_1 вводить суд в оману, надає завідомо неправдиву інформацію. ОСОБА_4 їй приходився вітчимом, у них були теплі родинні стосунки, проживав він з її мамою однією сім?єю без реєстрації шлюбу з 2002 року по день його смерті. Вони підтримували стосунки, ОСОБА_3 до неї дуже добре ставився, відповідно і вона до нього також ставилась прихильно, тому зазначені обставини і спонукали ОСОБА_3 визначити відповідачку його спадкоємцем згідно із заповітом. Сестра ж його ОСОБА_6 спілкувалась із ОСОБА_3 дуже рідко, в основному це спілкування носило споживацький характер, наприклад: ОСОБА_7 задіювала його для того, щоб він зробив їй ремонт ванни, водопроводу, поставив насосну станцію і т.д., але це було не часто, і носило в основному споживацький характер. Крім того, відповідач зазначила, що на підставі хороших стосунків із ОСОБА_8 , який дружив з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 склав заповіт на ОСОБА_8 посвідчений секретарем виконкому Шевченківської сільради, зареєстрований в реєстрі за № 46. Проте в подальшому, ОСОБА_3 таки вирішив залишити в спадок все його майно відповідачці, і 29.06.2022 року подав заяву про скасування заповіту від 08.06.2022 року та 29.06.2022 року склав заповіт на користь ОСОБА_2 . Тому просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 .
Представником третьої особи - Шевченківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області подано письмові пояснення щодо позовної заяви ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним. Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про нотаріат», вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). У сільських населених пунктах нотаріальні дії, передбачені статтею 31 цього Закону, вчиняються уповноваженими на це посадовими особами органів місцевого самоврядування. Отже, 29.06.2022 року ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 звернувся до секретаря виконавчого комітету Шевченківської сільської ради з метою складання заповіту. Секретарем виконавчого комітету Шевченківської сільської ради Ільченко Л. Л. було вчинено відповідну нотаріальну дію з дотриманням вимог статті 7 Закону України «Про нотаріат», згідно якої посадові особи органів місцевого самоврядування, які вчиняють нотаріальні дії, у вій діяльності керуються Конституцією України, законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, Міністерства юстиції України та його територіальних органів, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Згідно з ч. 2 ст. 1247 ЦК України заповіт має бути особисто підписаний заповідачем, а тому ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 особисто з?явився до Шевченківської сільської ради та особисто підписав складений ним заповіт. Нотаріальна дія була вчинена після пред?явлення ОСОБА_3 паспорта громадянина України на виконання ст. ст. 43, 44 Закону України «Про нотаріат» з метою установлення особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії. Жодних сумнівів щодо обсягу цивільної дієздатності фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії не виникло. На виконання пункту 2.1 Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, нотаріальні дії були вчинені в приміщенні органу місцевого самоврядування. Отже, на підставі вищевикладеного зазначаємо, що дії вчиненні секретарем виконавчого комітету Шевченківської сільської, а саме посвідчення заповіту дієздатного громадянина, складеного відповідно до вимог статей 1247, 1251 Цивільного кодексу України і особисто поданого ним посадовій особі органу місцевого самоврядування, були проведенні з дотриманням норм чинного законодавства.
Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.06.2023 року справу передано для розгляду судді Сакун Д.І.
Ухвалою від 27.06.2023 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання для розгляду справи по суті за правилами загального позовного провадження. Задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, а саме витребування у Звенигородській державнії нотаріальній конторі копії спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 . У клопотанні представника позивача щодо заходів забезпечення позову відмовлено, оскільки воно не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України.
03.07.2023 року на адресу суду від третьої особи - Звенигородська державна нотаріальна контора Черкаської області подано клопотання про проведення судового засідання без участі нотаріальної контори. У вирішенні всіх питань по справі покладаються на розсуд суду.
13.07.2023 року на адресу суду від третьої особи - виконавчий комітет Шевченківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області надійшла заява про розгляд справи без їх участі, надано письмові пояснення.
18.07.2023 року відповідач ОСОБА_2 надала суду відзив на позовну заяву.
20.07.2023 року від представника позивача адвоката Замковенка В.М. надійшло клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з неможливістю прийняти участь у засіданні. Розгляд справи відкладено на 15.08.2023 року.
01.08.2023 року на адресу суду від третьої особи - Звенигородська державна нотаріальна контора Черкаської області подано клопотання про проведення судового засідання без участі нотаріальної контори та надано копію спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 .
15.08.2023 року від представника позивача адвоката Замковенка В.М. надійшло клопотання про виклик та допит свідків. Також підготовче засідання просить провести без участі позивача та його представника.
15.08.2023 року від представника відповідача адвоката Бабенка Р.В. надійшла заява про проведення підготовчого судового засідання без участі сторін, просить задоволити клопотання про витребування документів для проведення судової експертизи.
Ухвалою суду від 15.08.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Задоволено клопотання представника позивача про виклик свідків, а також задоволено клопотання представника відповідача про витребування документів.
30.08.2023 року до суду надійшли документи, витребувані відповідно до ухвали суду від 15.08.2023 року.
В судовому засіданні 19.09.2023 року була допитана свідок ОСОБА_9 , яка пояснила, що знає позивача ОСОБА_1 з 2021 року. Її батько працював у будинку ОСОБА_1 , вона також приїздила допомагати, де зустрічала ОСОБА_3 , який розповідав, що сварився з матір`ю відповідачки. Він, маючи намір помиритися з матір`ю відповідачки, розмовляв з нею, а остання сказала йому переписати на неї будинок, щоб вона допомогла їх помирити. ОСОБА_3 був у пригніченому стані, депресії. Яків казав, що хоче відписати частину майна позивачці, а частину сину. Дана розмова була у 2021 році. В останнє бачила ОСОБА_3 на початку червнч 2022 року, він був у депресивному стані.
06.10.2023 року на адресу суду від представника третьої особи - виконавчого комітету Шевченківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області надійшла заява про розгляд справи без їх участі за наявними в матеріалах справи документами.
17.10.2023 року від представника позивача адвоката Замковенка В.М. надійшло клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи по справі, для проведення якої витребувати необхідні докази.
Ухвалою Звенигородського районного суду від 17.10.2023 року клопотання представника позивача адвоката Замковенка В.М. про витребування доказів задоволено.
Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні 17.10.2023 року пояснив, що він працював разом з ОСОБА_3 , робили паркан, проводили воду у душ. Під час розмови ОСОБА_3 казав, що не хоче їхати додому. Казав, що дружина його покинула і хоче помиритися з нею. Донька сказала, що допоможе помиритися з матір`ю, якщо він складе заповіт на неї на належне йому майно. Проте ОСОБА_3 не хотів цього робити, бо в нього є син. ОСОБА_3 завжди мав охайний вигляд, алкоголь при ньому не вживав, був адекватний, у розмові не плутався. Дана розмова відбувалася 11 червня.
26.10.2023 року від СТОВ «Агрофірма «Агрорось» до суду надійшли документи, витребувані відповідно до ухвали суду від 17.10.2023 року.
03.11.2023 року від начальника відділу обслуговування громадян № 6 Головного управління пенсійного фонду до суду надійшло повідомлення на виконання ухвали суду від 17.10.2023 року про те, що ОСОБА_3 не перебував на обліку в ГУ ПФУ та пенсію не отримував.
08.11.2023 року від представника позивача адвоката Замковенка В.М. надійшло клопотання про неможливість прийняти участь у засіданні, просив провести судове засідання без участі позивача та його представника. Підтримують клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи.
Ухвалою Звенигородського районного суду від 08.11.2023 року клопотання представника позивача адвоката Замковенка В.М. про призначення у справі судово-почеркознавчої експертизи - задоволено. Призначено у цивільній справі судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам (експерту) Черкаського відділення КНДІСЕ. Провадження у справі зупинено.
12.01.2024 року на адресу суду із Черкаського відділення Київського НДІСЕ надійшли матеріали цивільної справи 694/1472/23 разом із висновком експерта № 1310/23-23 від 04.01.2024 року.
Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Д.І. від 16.01.2024 року було відновлено провадження у справі. Призначено судове засідання на 30.01.2024 року.
26.01.2024 року Третя особа без самостійних вимог - Звенигородська державна нотаріальна контора звернулась до суду із заявою про розгляд справи без їхньої участі. Проти задоволення позову не заперечують. При винесенні рішення покладаються на розсуд суду.
29.01.2024 року Третя особа без самостійних вимог - виконавчий комітет Шевченківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області звернулась до суду із заявою про розгляд справи без їхньої участі за наявними в матеріалах справи документами.
30.01.2024 року від представника позивача надійшла заява про відкладення судового засідання. Розгляд справи було відкладено на 27.02.2024 року.
Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Замковенко В.М. у судове засідання не з`явились. Представником подано заяву про проведення засідання без їхньої участі. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Бабенко Р.В. у судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином.
Фактичні обставини, встановлені судом
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 61 рік помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим повторно Звенигородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції 05.10.2022 р., актовий запис № 481 (а.с.10).
Відповідно до довідки № 211 від 05.10.2022 року, виданої Тарасівським старостинським округом Шевченківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , був зареєстрований в АДРЕСА_4 , по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 . Зареєстрований один (а.с.11).
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого повторно Катеринопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 28.10.2022 р., ОСОБА_11 народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 , про що зроблено відповідний актовий запис № 39 від 17.12.1952 року. Батьками записані: ОСОБА_12 та ОСОБА_13 (а.с.12).
Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 , ОСОБА_14 та ОСОБА_11 зареєстрували шлюб 24.05.1975 року у Тарасівському сіль бюро ЗАГС, актовий запис № 7. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінилося на « ОСОБА_15 » (а.с.13).
29.06.2022 року ОСОБА_3 написав заяву до виконавчого комітету Шевченківської сільської ради про скасування заповіту, складеного 08.06.2022 року № 46, номер у спадковому реєстрі 69379377. Зареєстровано в реєстрі за № 54. Справжність підпису засвідчено секретарем виконавчого комітету Шевченківської сільської ради Ільченко Л.Л. (а.с.45).
29.06.2022 року ОСОБА_3 склав заповіт, в якому належні йому земельні ділянки, розміром 2,6489 га та розміром 3,11 га, житловий будинок та земельну ділянку по АДРЕСА_4 заповів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зареєстровано в реєстрі за № 55. Заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Шевченківської сільської ради Ільченко Л.Л. (а.с.44).
Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі зареєстрована спадкова справа № 69858865, номер у нотаріуса 377/2022, дата заведення 29.10.2022 року. Спадкодавець: ОСОБА_4 , дата смерті: ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.68).
Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру відомо, що заповіт № 69379377 скасований за заявою 69436612 від 04.07.2022, номер в реєстрі нотаріальних дій 46. Заповіт № 69436629 чинний, номер в реєстрі нотаріальних дій 55, дата посвідчення ІНФОРМАЦІЯ_10 . Заповідач: ОСОБА_4 (а.с.66-67).
Згідно з висновком експерта № 1310/23-23 від 04.01.2024 року, підписи від імені ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у заповіті посвідченого 29.06.2022 року секретарем виконавчого комітету сільської ради с. Шевченкове, Звенигородського району виконані ОСОБА_3 ( а.с.134-139).
Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
За змістом статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Частинами першою, другою статті 1234 ЦК України встановлено, що заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.
Юридична природа заповіту ґрунтується на його законодавчому визначенні як особистого розпорядження фізичної особи на випадок смерті (стаття 1233 ЦК України).
Правова природа цього розпорядження визначається судовою практикою як односторонній правочин, що тягне відповідні правові наслідки.
Відповідно до статті 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу.
У частині першій статті 1257 ЦК України встановлено правило про нікчемність заповіту, складеного з порушенням вимог ЦК України щодо особи заповідача, а також заповіту, складеного з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення.
Зміст частини першої статті 1257 ЦК України у смисловому зв`язку з іншими нормами дає підстави вважати, що порушеннями вимог до форми і посвідчення заповіту є лише ті, які прямо зазначені у главі 85 ЦК України, зокрема у статтях 12471249, 1253 ЦК України.
Свобода заповіту як принцип спадкового права включає, серед інших елементів, також необхідність поваги до волі заповідача та обов`язковість її виконання.
Згідно з частиною другою статті 1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.
До суду не надано жодного належного підтвердження чи посилання на докази того, що заповіт складений ОСОБА_3 , посвідчений 29.06.2022, був складений не за власної волі заповідача або в стані в якому він не міг керувати своїми діями чи розуміти їх значення та правові наслідки їх здійснення.
Ст.76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування; питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно ст.82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.
Вирішення даної цивільної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов`язки сторін. Всі ці складові могли бути з`ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є, відповідно до ЦПК України, всебічне і повне з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин.
Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст.81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.
В Постанові КЦС ВС від 20.07.2022 року у справі № 461/2565/20 визначено Право на заповіт та принцип свободи заповіту, в якій зазначено, що право на заповіт може бути здійснене протягом всього життя особи і включає в себе як право на складення заповіту або кількох заповітів, так і права на їх зміну чи скасування.
Усі наведені правомочності заповідача в сукупності із засобами їх правової охорони та захисту є реалізацією свободи заповіту, яка є принципом спадкового права. Свобода заповіту охоплює особисте здійснення заповідачем права на заповіт шляхом вільного волевиявлення, яке, будучи належним чином вираженим, піддається правовій охороні і після смерті заповідача.
Отже ураховуючи правову природу заповіту можна дійти висновку, що основним змістом заповіту є призначення спадкоємця або спадкоємців, а також визначення юридичної долі майна (прав та обов`язків спадкодавця), що виступає об`єктом спадкового наступництва.
Кваліфікація заповіту як нікчемного із мотивів розширеного розуміння вимог до форми і порядку його посвідчення, про які згадується у частині першій статті 1257 ЦК України, порушить принцип свободи заповіту. За відсутності дефектів волі та волевиявлення заповідача при складанні і посвідченні заповіту кваліфікація останнього як нікчемного з підстав, що прямо не передбачені ані цією статтею, ані взагалі нормами глави 85 ЦК України, по суті скасовує вільне волевиявлення заповідача без можливості виразити свою волю шляхом складання іншого заповіту у зв`язку з його смертю.
Судом встановлено на підставі висновку експерта за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи №1310/23-23 від 04.01.2024, що підпис від імені ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у заповіті посвідченому 29.06.2022 секретарем виконавчого комітету сільської ради с. Шевченкове Звенигородського району виконано ОСОБА_3 .
Отже, виходячи з того, що ОСОБА_3 власноручно підписав заповіт і ця обставина підтверджена експертним висновком, суд приходить до висновку, що волевиявлення сторони спадкодавця було встановлено під час складання відповідного заповіту.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З урахуванням усього вищевикладеного, на основі повно та всебічно досліджених доказів, надавши оцінку доводам позивача та запереченням відповідача, виходячи із підтвердженого факту, що у заповіті міститься власноручно вчинений підпис ОСОБА_3 , його дієздатність було перевірено уповноваженою особою органу місцевого самоврядування, форма та зміст заповіту вчинені у відповідності до норм діючого законодавства, виходячи з вичерпності підстав спеціального закону щодо недійсності заповіту, обставин якого в ході розгляду справи не встановлено, суд приходить до висновку, що позов про визнання заповіту недійсним є необґрунтованим, недоведеним та таким, що задоволенню не підлягає.
Розподіл судових витрат між сторонами.
Враховуючи положення статті 141 ЦПК України та висновки суду про відмову в задоволенні позовних вимог, судові витрати понесені стороною позивача розподілу не підлягають.
Разом з тим, відповідачкою у прохальній частині відзиву було заявлено щодо вирішення судових витрат після розгляду справи по суті.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1233, 1247, 1251, 1257 ЦК України, ст. ст. 12, 19, 81, 89, 110, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд,
Рішення суду може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня підписання рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення виготовлений 27.02.2024 року.

Суддя Д.І. Сакун