ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року

м. Харків

справа № 646/2066/23

провадження № 22-ц/818/1005/24

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.

за участю секретаря:.Сізонової О.О.

учасники справи:

скаржник: ОСОБА_1

особа дії якої оскаржуються: державний виконавець Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Балаханов Радислав Сергійович, Основ`янсько-Слобідський відділ державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

третя особа: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за скаргою ОСОБА_1 , представник заявника адвокат Іванченко Анастасія Валеріївна на дії державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Балаханова Радислава Сергійовича та дії Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання незаконними дії державного виконавця та скасування повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, -

за апеляційною скаргою Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2023 року, постановлене суддею Демченко І.М.

встановив:

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Балахова Радислава Сергійовича та дії Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа: ОСОБА_2 про визнання незаконними дії державного виконавця та скасування повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01 серпня 2023 року скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2023 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Стягнути з Основ`янського-Слобідського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у відшкодування понесених судових витрат на правову допомогу у розмірі 10 000 грн.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, Основ`янсько Слобідський відділ державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що заявлені скаржником вимоги є завищеними та необґрунтованими. В акті приймання-передачі зазначено обіг часу витрачений для підготовки та складання процесуальних документів, який є необґрунтованим, оскільки з приводу заявленого питання є усталена практика, тому визначений обсяг є завищеним, а витрати на правничу допомогу неспівмірними.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Іванченко А.В. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу залишити без змін.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

18 травня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Балахова Радислава Сергійовича та дії Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа: ОСОБА_2 про визнання незаконними дії державного виконавця та скасування повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01 серпня 2023 року скаргу ОСОБА_1 задоволено. Визнано незаконними дії державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Балаханова Радислава Сергійовича щодо повернення виконавчого листа Червонозаводського районного суду міста Харкова №646/11325/15-ц від 08.12.2016 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, у розмірі 9660,58 грн без прийняття до виконання та скасувати повідомлення (без дати, без номеру) про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання. Зобов`язано Основ`янсько-Слобідський відділ державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повторно розглянути заяву про примусове виконання рішення суду від 14.03.2023 ОСОБА_1 щодо виконання виконавчого листа Червонозаводського районного суду міста Харкова №646/11325/15-ц від 08.12.2016 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, у розмірі 9 660,58 грн.

04 серпня 2023 року представник скаржника ОСОБА_1 адвокат Іванченко А.В. подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Частинами 1, 2 ст. 246 ЦПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу (ч. 3ст. 246 ЦПК України).

Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Стаття 133ЦПК України визначає види судових витрат.

Так судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Зі змісту статті 58 ЦПК України вбачається, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно статті 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частиною четвертою статті 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

У відповідності до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та адвокатом Іванченко А.В. укладено договір про надання правової (правничої) допомоги від 05.05.2023 року, за умовами якого адвокат бере на себе зобов`язання надавати клієнту професійну правничу допомогу в обсязі та на умовах передбачених договором, а саме підготовка скарги щодо визнання дії державного виконавця незаконними та скасування повідомлень про повернення виконавчого документа стягувачу, подачу скарги та представництво інтересів у суді, тощо.

Згідно п.5.1 Договору виплата адвокату гонорару та компенсації витрат здійснюється відповідно до Додаткової угоди до цього договору.

Відповідно до додаткової угоди № 1 від 05.05.2023, укладеними між адвокатом Іванченко А.В. та Корольовим В.В., сторони погодили фіксований розмір оплати гонорару адвокату у розмірі 10000грн.

Згідно акту приймання-передачі юридичних послуг від 02.08.2023 року адвокатом Іванченко А.В. надано наступні послуги : вивчення судової практики та погодження з клієнтом; підготовка і складання скарги; підготовка і складання заяв про участь в режимі відеоконференціх; участь у судових засіданнях. Всього адвокатом витрачено 19 годин. Загальна вартість 10000,00 грн.

Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Витрати на правничу допомогу адвоката можуть включати в себе гонорар адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката.

Для того, щоб суд міг визначити розмір понесених витрат на правничу допомогу з метою їх подальшого розподілу, сторона по справі повинна подати детальний опис наданих робіт (послуг) та здійснених нею витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При відшкодуванні витрат на правничу допомогу розмір судових витрат встановлюється судом на підставі поданих доказів (договори, рахунки, акти виконаних робіт тощо). У такому випадку важливо, щоб договір про надання правничої допомоги був з прозорим ціноутворенням, аби суд міг об`єктивно оцінити вартість та обсяги роботи адвоката. Адвокат повинен також надати детальний опис виконаних робіт з наданням доказів (документального підтвердження) факту виконаних адвокатом робіт.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, як зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015р., п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004р., заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У змісті апеляційної скарги представник ДВС зазначає на невідповідність розміру витрат на правничу допомогу об`єму наданих послуг. Колегія суддів приймає зазначені доводи з огляду на таке. Матеріали справи не містять доказів повідомлення апелянта про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу. Зазначене унеможливлювало подання відповідних заперечень суду першої інстанції.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Судова колегія вважає, що з урахуванням вимоги апеляційної скарги щодо незгоди із розміром витрат на правничу допомогу, відсутності належного повідомлення апелянта на дату розгляду судом першої інстанції питання про стягнення витрат на правничу допомогу, наявні підстави для їх зменшення. Тому вважає за необхідне стягнути з Основ`янського-Слобідського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати на правничу допомогу у розмірі 6000,00грн, що в повній мірі відповідає критерію розумності, виваженості та співмірності.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду підлягає зміні в частині визначеного розміру витрат на правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції задовольнити частково.

Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2023 року змінити.

Стягнути з Основ`янського-Слобідського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати на правничу допомогу у розмірі 6000,00грн

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова

Повний тест постанови складено 28.02.2024