Справа № 307/678/24
Провадження № 2/307/167/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2024 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Бобрушко В.І. при секретарі Ком`яті Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Позовні вимоги представник мотивує тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 19.08.2016 року ОСОБА_2 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 28219.72 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими АТ КБ «Приватбанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між нею та Банком Кредитний договір, підтверджується підписом у заяві. Копії Умов та Правил додаються до позовної заяви (з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами АТ КБ «Приватбанк» можна ознайомитись на сайті http://privatbank.ua/rules). При укладенні Кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Кредитним договором.Відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, відповідачка зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідачка ОСОБА_1 станом на 21.01.2024 року має заборгованість в розмірі 40680,53 гривень, яка складається з: 24108,32 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 4518,05 гривень - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 12054,16 гривень - заборгованість за пенею.

Просить суд стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 19.08.2016 року у зменшеному позивачем розмірі 31519,44 гривень.

Відповідачка ОСОБА_1 подала до суду заяву про застосування строку давності, в якій зазначила, що відповідно до укладеної між нею та позивачем Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт від 19.08.2016 року, вона отримала на видану їй позивачем платіжну картку кредитні кошти. Погашення заборгованості повинна була здійснювати з «1» по «25» числа кожного місяця, про що зазначає сам позивач в поданій ним позовній заяві. Згідно поданим позивачем у справу розрахунку заборгованості (Графа таблиці розрахунку заборгованості «Сума погашення за наданим кредиту»), відповідачкою ОСОБА_1 31.01.2018 року здійснений останній платіж в сумі 600 гривень за наданий їй позивачем кредит шляхом поповнення платіжної картки. Таким чином, у відповідності: до п.п.2.1.1.4, 2.1.1.4.6, 1.1.7.29 Умов та Правил надання продукту кредитних карт, та згідно приписів ч. 5 ст. 261, ст. 257 ЦК України, враховуючи дату (31.01.2018 року) здійснення нею останнього платежу по погашенню кредиту, у позивача на 91-й день після здійснення останнього платежу по погашенню кредиту, а саме - з третього травня 2018 року почався перебіг позовної давності, і він мав право звернутися до суду з позовом до відповідачки про погашення заборгованості перед Банком в повному обсязі за надані кредитні кошти, в строк до третього травня 2021 року, але позивач пропустив строк звернення до суду і з даним позовом звернувся в суд лише 21.02.2024 року. Також, відповідно до поданої у справу довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 23.01.2024 року, банк 18.12.2015 року видав платіжну картку з терміном дії: 18.12.2015 р. - грудень 2019 р., при цьому, на вказану картку відповідачці були видані кредитні кошти і вона погашала кредитну заборгованість шляхом поповнення цієї єдиної картки. Також вона не зверталася усно, чи з письмовою заявою до банку про видачу їй іншої платіжної кратки, чи про продовження терміну дії платіжної картки, і позивач не мав права продовжити термін дії картки без поданої заяви на продовження такого терміну. Банківська платіжна картка діє в межах визначеного нею терміну. За таким договором, який визначає щомісячні платежі погашення кредиту і кінцевий термін повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - після закінчення останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦК), а не закінченням терміну дії договору. Таким чином, враховуючи термін дії наданої банком платіжної картки (18.12.2015 р. - грудень місяць 2019 року), а також у відповідності: до п. 1.1.7.29 Умов та правил надання продукту кредитних карт, та згідно приписів ч. 5 ст. 261, ст. 257 ЦК України, вважає, що перебіг позовної давності у позивача у цьому випадку почався з 01.01.2020 року, і позивач мав право звернутися до суду з позовом про погашення заборгованості перед банком в повному обсязі за надані їй кредитні кошти, в строк до 01.01.2023 року, але позивач пропустив також і цей строк звернення до суду і з даним позовом звернувся в суд лише 21.02.2024 року, не говорячи про вище пропущений строк позовної давності (91-й день після здійснення відповідачем останнього платежу по погашенню кредиту). Також, вказала на те, що позивач зазначаючи у поданій ним виписці за договором б/н за період 18.12.2015-23.01.2024 років про нібито поповнення картки днем 13.12.2023 року на суму 22145,07 грн., та заводить суд в оману, позаяк відповідачка, 13.12.2023 року не поповнювала платіжну картку АТ КБ «ПриватБанк», і не могла поповнити в зв?язку з тим, що термін дії закінчився ще у грудні місяці 2019 року, про що вказує сам позивач у поданій ним у справі довідці від 23.01.2024 року. При цьому у розрахунку заборгованості, поданим позивачем, відсутні відомості про здійснення вказаного платежу 13 грудня 2023 року - поповнення картки шляхом незрозумілого грошового переказу. Просить суд, застосувати у даній справі позовну давність, яка є підставою для відмови у позові та у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити, у зв?язку з пропуском строку звернення до суду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, так як надіслав до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги не визнає, просить застосувати строк позовної давності, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у її відсутності на підставі наявних в справі доказів.

На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 19 серпня 2016 року між АТ КБ «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №б/н, відповідно до якого відповідачка отримала кредит в розмірі 28219,72 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «Приватбанк», отримавши платіжну картку.

Згідно наданого позивачем до позовної заяви розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 19 серпня 2016 року, укладеного між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 , станом на 30 листопада 2023 року, заборгованість ОСОБА_1 перед банком становить 62825,60 гривень, з яких 24108.32 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 12316.04 гривень - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 26401,24 гривень - заборгованість за пенею.

Також позивачем до позовної заяви надано розрахунок заборгованості за кредитним договором №б/н від 19 серпня 2016 року, укладеного між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 , станом на 21 січня 2024 року, згідно якого заборгованість ОСОБА_1 перед банком становить 31519,44 гривень, з яких 24108.32 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 4518,05 гривень - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 12054,16 гривень - заборгованість за пенею, у зв`язку, з добровільним погашеннямвідповідачкою ОСОБА_1 13 грудня 2023 року заборгованості по кредиту в сумі 22147,07 гривень.

Відповідачка ОСОБА_1 надіслала до суду заяву, в якій наполягала на застосуванні спливу позовної давності.

Також із відзиву відповідачки вбачається, що вона заперечує факт погашення нею 13 грудня 2023 року заборгованості в сумі 22147,07 гривень за кредитним договором №б/н від 19 серпня 2016 року.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 30 листопада 2023 року, з якою також погодилася відповідачка, останній платіж по кредитному договору №б/н від 19 серпня 2016 року відповідачка ОСОБА_1 здійснювала 31 січня 2018 року в сумі 600 гривень, що також неперечила відповідачка у поданому відзиві до суду.

При цьому, суд не бере до уваги наданий позивачем розрахунок заборгованості станом на 21 січня 2024 року, який ніким не підписаний та не завірений належним чином, згідно якоговідповідачкою ОСОБА_1 13 грудня 2023 року погашено заборгованість за кредитним договором №б/н від 19 серпня 2016 року в сумі 22147,07 гривень, оскільки вказаний платіж відповідачка ОСОБА_1 заперечує, та здійснення платежу іншими належними доказами не підтверджено.

Згідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться.

Згідно до п.1 ст.611 Цивільного кодексу України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором. Відповідно до умов кредитного договору у випадку порушення позичальником зобов`язань, передбачених умовами кредитного договору, банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати винагороди, комісії, відсотків за користування кредитом.

За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором і згідно до ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від позичальника від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов`язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Як встановлено в судовому засіданні станній платіж по кредитному договору №б/н від 19 серпня 2016 року відповідачка ОСОБА_1 здійснювала 31 січня 2018 року в сумі 600 гривень, а з даним позовом до Тячівського районного суду Закарпатської області ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся 22 лютого 2024 року, тобто з пропуском трирічного строку, встановленого ст.257 ЦК України.

Згідно ст..256 ЦК України позовна давність це строк, в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлений загальний трирічний строк позовної давності.

Відповідно до ст. 258 ч.2 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За змістом ст.261 ч.1 та ч.5 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Статтею 264 ЦК передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Згідно ст..266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно, тощо).

Відповідно до ч.4 та ч.5 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Таким чином, враховуючи, що АТ КБ «Приватбанк» пропущено строк звернення до суду з позовом щодо стягнення з відповідачки ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором б/н від 19 серпня 2016 року, суд вважає, що в задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором слід відмовити у зв`язку із спливом строку позовної даності.

Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. ст.ст.5, 12, 81, 209, 223, 247, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 256, 257, 261, 266, 267, 278, 526, 530, 611, 1048-1050, 1054 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - відмовити,у зв`язку із спливом строку позовної даності.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення (складання).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відомості про учасників справи:

Позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1«Д», код ЄДРПОУ - 14360570.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 , України, РНОКПП НОМЕР_1 ..

Повний текст рішення суду складено 27 серпня 2024 року.

Головуючий В.І. Бобрушко