Справа № 567/1838/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2024 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

при секретарі - Гічиновська Я.В.

з участю

представника позивача Мельник В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

в с т а н о в и в :

в Острозький районний суд Рівненської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором звернулось ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС".

В обґрунтування позову зазначає, що 09.05.2023 між ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" та ОСОБА_1 було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1202-9988.

Зазначає, що вказаний договір було укладено в електронному вигляді, шляхом подання відповідачкою заяви на отримання кредиту і виконання дій, які свідчать про укладення договору.

Вказує, що враховуючи вимоги Закону України "Про споживче кредитування" та Закону України "Про електронну комерцію", ст.639 ЦК України, договір від 09.05.2023 є письмовим правочином та відповідає формі, визначеній ст.207, 208, 1047, 1055 ЦК України, оскільки укладений в письмовій формі, підписаний уповноваженими особами, що підтверджує досягнення сторонами всіх істотних умов договору.

Позивач зазначає, що умовами договору визначено, що позикодавець на умовах цього договору надає позичальнику кошти у позику на умовах фінансового кредиту, а позичальник зобов`язується отримати та повернути позику та сплатити суму процентів за користування позикою в порядку і в строк, визначений цим договором.

Вказує, що позикодавець виконав зобов`язання за вказаним договором та ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" було перераховано на картковий рахунок відповідачки позику у розмірі 4800 грн. строком на 300 днів, зі сплатою процентів за користування позикою в розмірі 2,50% в день (знижена процентна ставка) та 3% в день (стандартна процентна ставка), а відповідачка не повернула суму позики, чим порушила умови договору, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 08.08.2023 становила 17180 грн. та складалась з 4800 грн. простроченої заборгованості за кредитом і 12380 грн. простроченої заборгованості за нарахованими процентам, які просить стягнути з відповідачки.

Ухвалою Острозького районного суду Рівненської області від 06.10.2023 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, сторонам було встановлено строки для подання заяв по суті справи.

Відповідачка скористалась правом подати відзив на позовну заяву, в якому позов визнала частково.

Визнала укладення кредитного договору з позивачем, за яким отримала 4800 грн. кредитних коштів, зазначаючи про те, що кредитний договір було укладено на 21 день, у зв`язку з чим розмір відсотків за користування кредитом становить 2520 грн., а отже її борг перед позивачем становить 7320 грн.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав та доводів, наведених у позовній заяві.

Додатково пояснила, що оскільки позовна заява з додатками подавалась до суду в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», то кожна копія є завіреною за допомогою електронного цифрового підпису, а тому заперечення відповідачки з цього приводу не відповідають дійсності.

Окрім того, зазначає, що положення ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» можуть бути застосовані лише щодо пені та штрафу, а оскільки питання про стягнення пені чи штрафу з відповідачки не ставилось, то підстав для застосування даної норми щодо спірних правовідносин немає.

Пояснила, що відповідачці було доведено до відома всі істотні умови договору, які в тому числі викладені на сайті позивача у вільному доступі.

Зазначала, що при укладенні договору відповідачка сама обрала базовий термін кредиту в 21 день зі сплатою 2,5% за користуванням кредитом і оскільки на 21 день користування кредитом вона мала заборгованість, то з 21 дня користування кредитом розмір процентів обчислювався за ставкою 3%.

Пояснила, що за весь час кредитування відповідачка сплатила лише один платіж розміром 220 грн. та загалом раніше користувалась послугами позивача для отримання кредитів 4 рази та погасила зазначені кредити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про час та дату розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

В судовому засіданні з копії договору про відкриття кредитної лінії №1202-9988 від 09.05.2023 встановлено, що цього числа між ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, відповідно до якого товариство відкрило для ОСОБА_1 невідновлювальну кредитну лінію, за якою надало їй кредит в розмірі 4800 грн.

Відповідачка ОСОБА_1 не оспорює отримання нею зазначених коштів у відповідача за кредитним договором.

Згідно з п.4.3. договору, плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом. При цьому визначено, що процентна ставка за користування кредитом не змінюється протягом усього строку користування кредитом, однак позичальнику на умовах, вказаних у даному договорі (програма лояльності), може надаватися можливість скористатися кредитом за пільговою та/або зниженою процентними ставками. Надані клієнту в межах програм лояльності ставки діють і залишаються незмінними протягом усього періоду дії пропозиції в межах програми лояльності за умови дотримання клієнтом усіх умов відповідної програми лояльності.

Згідно з п.4.4. договору, базовий період складає 21 календарний день та перебіг першого базового періоду починається з дати надання/видачі кредиту та закінчується в дату останнього календарного дня першого базового періоду. Перебіг кожного наступного базового періоду починається з наступної дати за датою закінчення попереднього базового періоду, крім наступного випадку: якщо позичальник у поточному базовому періоді має заборгованість зі сплати процентів і здійснив повне погашення цієї заборгованості, в дату погашення вказаної заборгованості перебіг поточного базового періоду припиняється достроково та з наступного календарного дня починається перебіг наступного базового періоду. Перебіг останнього базового періоду закінчується в останній день строку дії цього договору.

Пунктом 4.6. договору визначено, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка становить 3,00% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання позичальником права користування кредитом за зниженою та/або пільговою процентною ставкою).

Згідно з п.4.8. договору, строк кредитування становить 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику (строк кредитування), дата повернення кредиту 03.03.2024.

Орієнтовно загальна вартість кредиту на дату укладення договору (за весь строк кредитування) складає: 48000 грн. та включає в себе: суму кредиту та проценти за користування кредитом 43200 грн.

Порядок укладання договорів в електронній формі визначено Законом України "Про споживче кредитування" та Законом України "Про електронну комерцію".

Зокрема, в ст.13 Закону України "Про споживче кредитування" зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

З аналізу положень ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" вбачається, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 цього Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч.1 ст.12 Закону України "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідно до п.12 ч.1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію", одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Таким ідентифікатором є CMC повідомлення з кодом, який зазначений у тексті договору у розділі Підписи сторін.

Водночас, ст.202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до норм ст.205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. При цьому, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ст.207 ЦК України).

Статтею 639 ЦК України визначено, що якщо сторони домовились укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що договір №1202-9988 від 09.05.2023 про відкриття кредитної лінії є письмовим правочином, який відповідає формі визначеній ст.207, 208, 1047, 1055 ЦК України.

При вирішенні спору, суд виходить з того, що підписавши договір одноразовим ідентифікатором, відповідачка ознайомилась з його умовами, погодилась з ними, а отже прийняла на себе умови його виконувати.

Таким чином, даний договір відповідає вимогам ст.1054 ЦК України і доказів того, що він оспорювався відповідачкою не подано.

З листа АТ КБ "ПриватБанк" для ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" встановлено, що 09.05.2023 товариством було здійснено успішний переказ коштів в розмірі 4800 грн. на карту клієнта ( НОМЕР_1 , ID платежу ).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст.1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Частиною 1 ст.1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ст.610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настало після прострочення.

Згідно ст.617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів.

Частиною 1 ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 отримала кредит в ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС", але належним чином не виконала свої обов`язки за договором.

Оскільки ОСОБА_1 у визначений строк кошти не повернула, то з неї на користь ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" слід стягнути заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 4800 грн.

Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики.

Договором про відкриття кредитної лінії №1202-9988 від 09.05.2023 визначено, що ОСОБА_1 отримала в кредит грошові кошти зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,50% в день (знижена процентна ставка) та 3,00% в день (стандартна процентна ставка).

Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідачкою умови договору не виконано, проценти за користування кредитом не сплачено, а отже позивачем з 30.05.2023 відповідно до умов Договору, визначено заборгованість як "Прострочену" з подальшим нарахуванням стандартної процентної ставки в розмірі 3,00% в день.

Перевіривши наведені розрахунки суми заборгованості, а саме простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 4800 грн. та простроченої заборгованості за процентами у розмірі 12308 грн., суд погоджується з ними, при цьому враховує, що позивачем у період з 09.05.2023 по 29.05.2023 нараховано відповідачці відсотки за кожен день користування кредитним коштами, виходячи з пільгової відсоткової ставки 2,50%, з 30.05.2023 по 07.08.2023 нараховано відсотки за кожен день користування кредитом, виходячи із стандартної відсоткової ставки 3,00%.

Як встановлено п.4.8. договору, строк кредитування складає 300 днів, тобто до 03.03.2024.

Оскільки цим же пунктом кредитного договору визначено, що строк договору є рівним строку кредитування, то суд вважає помилковими твердження відповідачки про те, що зазначений кредитний договір було укладено на 21 день і нарахування відсотків за користування кредитом поза 21 днем не відповідає вимогам закону.

З наданого розрахунку вбачається, що відповідачкою 01.06.2023 було здійснено лише один платіж на погашення заборгованості розміром 220 грн.

Враховуючи встановлені судом обставини, оскільки ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором не виконала, при цьому розмір заборгованості, заявлений позивачем до стягнення, не спростований жодними належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку, що позивачем доведено порушення позичальником умов кредитного договору, а отже, з відповідачки на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії в розмірі 17180 грн., що складається з простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 4800 грн., простроченої заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 12380 грн.

При вирішенні спору судом враховано те, що відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду та інструкції користувача Єдиної судової інформаційної системи, електронна копія паперового документа документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документу засвідчується кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію. Оскільки позивач сформував позовну заяву у системі "Електронний суд", то необхідності в засвідченні документів, долучених до позовної заяви не має.

Таким чином, позов доведений доказами, які подані відповідно до ст.83, 95 ЦПК України.

У відзиві на позовну заяву відповідачка вказує на те, що наявні несправедливі щодо неї умови договору, посилаючись ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якої, продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими.

Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обовязків на шкоду споживача.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад пятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобовязань за договором.

Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. У разі коли зміна положення або визнання його недійсним зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача: 1) такі положення також підлягають зміні; або 2) договір може бути визнаним недійсним у цілому.

При вирішенні спору в цій частині суд виходить з того, що відповідачка не надала суду доказів того, що вона зверталась до суду з позовом про недійсність окремих положень договору, зокрема щодо розміру процентної ставки і оскільки п.4.6 договору про відкриття кредитної лінії №1202-9988 від 09.05.2023 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 недійсним не визнавався, то він підлягає застосуванню у спірних правовідносинах. При цьому, судом враховується і те, що позивачем у даній справі не ставилось питання про стягнення з відповідачки неустойки, до якої могли б бути застосовані положення п.5 ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо несправедливості умов договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад пятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобовязань за договором.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача понесені ним судові витрати зі сплати судового збору.

Керуючись статтями 5, 12, 13, 141, 211, 258, 263-265, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» 17180 грн. заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії №1202-9988 від 09.05.2023 та 2147 грн. 20 коп. витрат на сплату судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (місцезнаходження: м.Київ, бульвар Лесі Українки, 26 офіс 407, ),

відповідачка ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Повний текст рішення складено 01.03.2024.

Суддя Острозького районного судуНазарук В.А.