Справа № 732/1399/24
Провадження 2/732/429/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2024 року м. Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі: головуючого - судді Карпинської Н.М., секретар- Воропаєва К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городня у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Фінансової компанії «Фінтраст Україна», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача, Столітній М.М. , діючи на підставі довіреності, звернувся до Городнянського районного суду Чернігівської області з позовом до відповідача та просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 88107,8 грн.

Заявлені вимоги обгрнутовані тим, що 24.08.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС Україна» та ОСОБА_1 укладено електронний договір № 6995578 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір був укладений відповідно до Правил надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом № 205-ОД від 10.02.2022. У договорі чітко вказано, що він підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором А 7744,24.08.2023 09:55:32 ОСОБА_1. Сума кредиту визначена 22000 гривень (п.1.3 Кредитного договору). Строк кредиту 360 днів із періодичністю платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів із датою останнього платежу 18.08.2024. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та зарахувала на платіжну картку відповідача 22000 гривень. Укладаючи кредитний договір сторони передбачили нарахування процентів та визначили, що стандартна ставка становить 1,99 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного у п.1.4 Договору. Знижена процентна ставка 0,597 % в день та застосовується за особливих умов. Так, якщо споживач до 23.09.2023 або протягом трьох календарних днів, що йдуть за цією датою, сплатить кошти в сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить дострокове повернення кредиту, споживач, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплати споживач за стандартною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання Споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування для споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. 22.09.2023 відповідач здійснила платіж оплати процентів на рахунок кредитора в розмірі 3940,20 грн. Відповідач має заборгованість по сумі кредиту в розмірі 22000 гривень, по сумі процентів за користування кредитом в розмірі 39839,80 грн і за правилами п.1.5.1, 1.5.2 їй нараховані проценти за 60 календарних днів в межах строку договору в сумі 26268 грн Обов`язку по сплаті відповідач не виконала і основного кредиту не повернула. 27 травня 2024 року між ТОВ «АВЕНТУС Україна» та позивачем укладено Договір факторингу № 27.05/2024-Ф, за умовами якого Клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором, в тому числі до відповідача, що узгоджується із витягом із реєстру боржників. Суму заборгованості просять стягнути в судовому порядку, а також стягнути суму сплаченого судового збору 2422,40 грн та 10000 грн витрат на правничу допомогу.

У судове засідання сторони не з'явилися, Представник позивача клопотав про розгляд справи за наявними матеріалами, згоди на постановлення заочного рішення не надав. Відповідач, будучи належним чином повідомлена про час та місце судових засідань у жодне із засідань не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, не скористалася правом на письмовий відзив.

Згідно ст. 49 ЦПК України участь у судовому засіданні є правом, а не обов`язком сторони, тому суд з урахуванням того, що у справі достатньо доказів і документів про правовідносини сторін на підставі яких можливо ухвалити рішення без особистої їх участі, дійшов висновку про можливість судового розгляду у відсутності сторін.

Оскільки відповідач належним чином повідомлена про кожне судове засідання, підстав для її повторного виклику в суд не встановлено.

Внаслідок неявки в судове засідання всіх учасників процесу, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється (ч.2 ст 247 ЦПК України).

Дослідивши заявлені у справі докази, встановивши вимоги і заперечення сторін у світлі поданих заяв, визначившись із нормою права. яка підлягає застосуванню до правовідносин сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом у справі встановлено, що 24.08.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС Україна» та ОСОБА_1 укладено електронний договір № 6995578 про надання споживчого кредиту (а.с.22-41). Зазначений кредитний договір був укладений відповідно до Правил надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом № 205-ОД від 10.02.2022. У договорі чітко вказано, що він підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором А 7744,24.08.2023 09:55:32 ОСОБА_1. Сума кредиту визначена 22000 гривень (п.1.3 Кредитного договору). Строк кредиту 360 днів із періодичністю платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів із датою останнього платежу 18.08.2024. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та зарахувала на платіжну картку відповідача 22000 гривень. Укладаючи кредитний договір сторони передбачили нарахування процентів та визначили, що стандартна ставка становить 1,99 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного у п.1.4 Договору. Знижена процентна ставка 0,597 % в день та застосовується за особливих умов. Так, якщо споживач до 23.09.2023 або протягом трьох календарних днів, що йдуть за цією датою, сплатить кошти в сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить дострокове повернення кредиту, споживач, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплати споживач за стандартною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання Споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування для споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. 22.09.2023 відповідач здійснила платіж оплати процентів на рахунок кредитора в розмірі 3940,20 грн. Матеріали справи містять підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором НОМЕР_2 24.08.2023 09:55:52 (а.с.38-71) Паспорт споживчого кредиту, в якому міститься інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. За 60 календарних днів (період 27.05.2024-25.07.2024) в межах строку договору нараховані проценти в сумі 26268 грн. Таким чином, відповідач має заборгованість по сумі кредиту в розмірі 22000 гривень, по сумі процентів за користування кредитом в розмірі 39839,80 грн і за правилами п.1.5.1, 1.5.2 кредитного договору їй нараховані проценти за 60 календарних днів в межах строку договору в сумі 26268 грн Обов`язку по сплаті відповідач не виконала і основного кредиту не повернула.

Картка обліку Договору (розрахунок заборгованості (а.с.47-61) містить обґрунтовані розрахунки, які відповідачем не спростовані.

27 травня 2024 року між ТОВ «АВЕНТУС Україна» та позивачем укладено Договір факторингу № 27.05/2024-Ф (а.с.127-136). За умовами такого договору Клієнт відступив фактору права грошової вимоги до кредитним договором, в тому числі до відповідача, що узгоджується із витягом із реєстру боржників (а.с.142).

Перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників, відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому- передачі Реєстру Боржників згідно Додатку, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору (п. 1.2. договору Факторингу).

За клопотанням позивача судом отримано інформацію АТ КБ «Приватбанк» про те, що картка, на яку ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» за вище вказаним електронним договором перераховувало кредитні кошти належить ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) і що саме на її картку 24.08.2023 було здійснено переказ коштів на суму 22000 гривень.

Таким чином, позивачем доведено, що відповідач отримувала кошти у первісного кредитора, у неї виникла заборгованість, яку вона у позасудовому порядку не відшкодувала ні, первісному кредитору, ні новому, яким став позивач.

Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з вимогами чинного законодавства України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений у зобов`язанні строк (термін) його виконання (ст. 526, 527, 530 ЦК України).

Статтею 525 ЦК України передбачена заборона односторонньої відмови від зобов`язання або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим до його виконання.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 вказаного Закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

- електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину;;

- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Також частиною 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Як вбачається з матеріалів справи, договір, на який посилається позивач, містить основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Також чітко зазначено про одноразовий цифровий ідентифікатор, використаний при підписанні договору, а сам договір містить персональну інформацію щодо анкетних даних і банківської картки, яку могла повідомити тільки відповідач.

За вказаних обставин, належними та допустимими доказами у справі підтверджено укладення договору кредиту із дотриманням вимог статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до статті 1082 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Як докази направлення на адресу відповідача повідомлення про відступлення клієнтами прав вимоги заборгованості фактору та про порядок погашення заборгованості за кредитними договорами матеріали справи містять список з чеком оплати послуг Укрпошти (а.с. 88-90), однак, розписки ОСОБА_1 про отримання такого відправлення до матеріалів справи не додано.

Проте, згідно з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 у справі №6-979цс15 «Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».

Однак всупереч умовам кредитного договору ОСОБА_1 не виконувала своїх зобов`язань і не погасила наявну заборгованість ні попередньому кредитору, ні новому, а тому заборгованість підлягає стягненню на користь нового кредитора.

Оскільки позов задоволено повністю, то за правилами, визначеними у статті 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача слід стягнути суму сплаченого судового збору.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З урахуванням пропорційності, суд дійшов висновку, що заявлені до сплати витрати на правничу допомогу слід стягнути за 4 години, витрачених на підготовку і подання позову до суду, тобто в сумі 4000 гривень. Участь адвоката у судових засіданнях не відбулася, а тому витрати, понесені іншою стороною, що оплачені наперед, не можуть бути компенсовані іншою стороною. Велика палата Верховного Суду неодноразово зауважувала, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи, чи були вони фактично понесені, та оцінювати їх необхідність.

Керуючись ст.ст.11,16, 516-517, 536, 549, 625,1048-1050,1052,1054 ЦК України та на підставі ст.ст. 12-13,43,82,89,128,130,131,141,211,247,259,263-265,268,273,274,279, 353-354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», , адреса: Україна, 03150, м. Київ, вул.. Загородня, буд. 15, офіс 118/2, до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», , адреса: Україна, 03150, м. Київ, вул.. Загородня, буд. 15, офіс 118/2 суму заборгованості в розмірі 88107,80 (вісімдесят вісім тисяч сто сім гривень вісімдесят копійок), що складається із 22000 грн суми кредиту та 39839,80 грн процентів за користування кредитом та 26268 грн процентів за 60 календарних днів.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», , адреса: Україна, 03150, м. Київ, вул.. Загородня, буд. 15, офіс 118/2 в рахунок повернення сплаченої суми судового збору 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок) та 4000 грн (чотири тисячі гривень) витрат на правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Датою складення повного тексту судового рішення є 14 листопада 2024 року.

Суддя КарпинськаН.М.