Справа №949/1730/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2024 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Тарасюк А.М.,

при секретарі судових засідань Пінчук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дубровиця у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС», через свого представника Міньковську А.В. (ордер серії АІ №1616552 від 21 травня 2024 року) звернулося в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 та просить:

- поновити строк позовної давності для подання позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №759528 від 01 квітня 2019 року;

- стягнути з відповідача на користь ТОВ "ВІН ФІНАНС" заборгованість за кредитним договором №759528 від 01 квітня 2019 року у загальному розмірі 37363,53 грн., яка складається з: суми заборгованості - 25102 грн., суми інфляційних втрат - 9999,03 грн., суми 3% річних - 2262,50 грн.;

- стягнути з відповідача на користь ТОВ "ВІН ФІНАНС" судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 25 липня 2024 року загальними зборами учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" прийнято рішення про зміну назви на Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІН ФІНАНС", на підтвердження чого додано виписку з ЄДР №22 від 26 липня 2024 року.

01 квітня 2019 року, між ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансового кредиту №759528.

Відповідно до індивідуальної частини Договору №759528 про надання фінансового кредиту, ТОВ "Авентус Україна", надав відповідачу позику у сумі 7000 грн. строком до 31 травня 2019 року.

ТОВ "Авентус Україна" виконав умови Договору про надання фінансового кредиту №759528 від 01 квітня 2019 року та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 7000 грн., а в свою чергу позичальник, не виконав умови Договору про надання фінансового кредиту щодо повернення наданих коштів і внаслідок чого виникла заборгованість.

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом.

Всупереч умов індивідуальної частини Договору про надання фінансового кредиту №759528 та вимог закону, відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо повернення суми позики та сплати пені і комісії, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед новим кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю "ВІН ФІНАНС".

Відповідно до розрахунку заборгованості, що був складений на дату укладення Договору відступлення права вимоги №1 від 12 квітня 2018 року, загальна сума заборгованості відповідача перед новим кредитором складає 25102 грн., а саме сума основного боргу - 7000,00 грн., сума процентів - 3780,00 грн., сума прострочених процентів - 10962,00 грн., сума пені -0,00 грн., сума штрафів 3360,00 грн.

Відповідно до індивідуальних умов договору про надання фінансового кредиту, а саме п.7.3, позичальник погоджується, що Товариство має право передати персональні дані Клієнта третім особам для захисту своїх законних прав та інтересів, стягнення заборгованості за Договором, договірної неустойки, збитків та інших засобів правового захисту.

12 квітня 2018 року між ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" (змінено назву Товариства, надалі - ТОВ "ВІН ФІНАНС") укладено Договір факторингу №1, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги в тому числі за Договір про надання фінансового кредиту №.759528 від 01 квітня 2019 року за яким ТОВ "ВІН ФІНАНС" набуло прав кредитора стосовно відповідача.

При цьому, Договір про надання фінансового кредиту №.759528 від 01 квітня 2019 року був укладений з відповідачем у електронній формі відповідно до ЗУ "Про електронну комерцію".

При укладенні Договору про надання фінансового кредиту №759528 від 01 квітня 2019 року на фінансовий номер телефону відповідача був відправлений одноразовий ідентифікатор (зазначений у довідці про ідентифікацію), який був використаний для прийняття та підтвердження умов вищезазначеного договору.

Відповідно до Загальних умов договору позики, натискаючи кнопку "Прийняти" (пропозицію позикодавця), позичальник підтверджує надання позикодавцю згоди на (і) використання персональних даних позичальника для ідентифікації позичальника, для оцінки кредитоспроможності (платоспроможності) позичальника та для виконання Договору відповідно до Політики конфіденційності; (іі) використання Порталу відповідно до Умов користування Порталом; (ііі) встановлення договірних відносин з позикодавцем, як передбачається Договором, та (iv) укладення Договору;

Згідно Загальних умов договору позики, код підтвердження (одноразовий ідентифікатор) буде надіслано позикодавцем на номер телефону позичальника. Шляхом введення Коду підтвердження позичальник підписує та приймає пропозицію та підтверджує укладення Договору на основі Загальних умов Позики.

Також на сайті ТОВ "Авентус Україна" була зазначена процедура верифікації особистості та підтвердження заявки. Для цього необхідно підписати договір за допомогою одноразового паролю, який надходить позичальнику в СМС-повідомленні.

Заборгованість відповідача за кредитним договором №759528 від 01 квітня 2019 року - 25102,00 грн.

Сума збитків з урахуванням 3% річних - 2262,50 грн. Сума збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань - 9999,03 грн. Разом заборгованість становить - 37363,53 грн.

Разом з тим, у позові зазначається, що за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 1 та ч. 5 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку шляхом направлення вимоги позичальнику або ж у судовому порядку.

Звертає увагу суду на позицію Верховного Суду, яка була викладена у постанові по справі №679/1136/21 від 07 вересня 2022 року та вказує, що враховуючи практику застосування норм права Верховним Судом, в силу приписів, зокрема, ч. 6 ст. 13 ЗАкону України "Про судоустрій і статус суддів", строк на звернення до суду із позовною заявою, який настав під час дії обмежень карантинного характеру, має бути продовженим.

Крім цього, до об`єктивних причин звернення до суду із захистом своїх прав та інтересів, позивачем виокремлюється також введення воєнного стану на території країни. Попри норму ст. 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", де зазначається, що скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється, існує низка рішень рекомендаційного характеру, які були видані Радою Суддів України. Зокрема, 02 березня 2022 року РСУ опублікувала рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану, де зазначила, що процесуальні строки по можливості продовжуються щонайменше до закінчення воєнного стану. Тому введення в Україні режиму воєнного стану 24 лютого 2022 року на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" та подальше продовження режиму воєнного стану є об`єктивною та поважною причиною пропуску процесуальних строків, встановлених законом та судом.

До того ж, згідно розділу "Прикінцеві положення" ЦК України доповнено пунктом 19, за змістом якого, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

У судове засідання представник позивача не з`явився, проте подав клопотання, в якому вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розглядати справу без його участі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи повідомленим у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду справи та відзив на позов до суду не надходили.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд приходить до наступного висновку.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Як визначено ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 25 липня 2024 року загальними зборами учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» () прийнято рішення про зміну назви на Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» (), на підтвердження чого додаються копія протоколу №1706 загальних зборів учасників ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія", копія наказу №55-к від 25 липня 2024 року та копія виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.10, 11, 13).

Так, 01 квітня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір №759528 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту.

Відповідно до п. 1.1 Договору №759528, ТОВ "Авентус Україна", зобов`язався надати відповідачу позику у сумі 7000 грн. строком на 30 днів, тобто до 31 травня 2019 року.

Пунктом 1.3 Договору №759528 визначено процентну ставку, яка становить: знижена - 1,71 % від суми позики за кожен день користування позикою та стандартна - 1,80% від суми позики за кожний день користування позикою.

У відповідності до п. 1.5 Договору №759528, позика надається шляхом перерахування Товариством грошових коштів на банківський картковий рахунок, наданий клієнтом.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Авентус Україна" виконав умови Договору №759528 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту від 01 квітня 2019 року та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 7000 грн.

При цьому, Договір №759528 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту від 01 квітня 2019 року був укладений з відповідачем у електронній формі відповідно до ЗУ "Про електронну комерцію".

При укладенні Договору №759528 від 01 квітня 2019 року на фінансовий номер телефону відповідача був відправлений одноразовий ідентифікатор, що зазначений у довідці про ідентифікацію (а.с. 17), який був використаний для прийняття та підтвердження умов вищезазначеного договору.

Проте, всупереч умов Договору №759528 та вимог закону, відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо повернення суми позики та сплати пені і комісії, внаслідок чого у нього виникла заборгованість, яка складає 25102 грн., а саме сума основного боргу - 7000,00 грн., сума процентів - 3780,00 грн., сума прострочених процентів - 10962,00 грн., сума пені -0,00 грн., сума штрафів 3360,00 грн., що вбачається з доданого розрахунку заборгованості (а.с.18-24).

12 квітня 2018 року між ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" (змінена назва Товариства на ТОВ "ВІН ФІНАНС") укладено Договір факторингу №1 (а.с.30-32), відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

Пунктом 4.1 вказаного договору визначено, що право вимоги переходить від клієнта до фактора на день підписання ними відповідного реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку.

Отже, за твердженням позивача, відповідно до вказаного договору факторингу, отримало право вимоги до відповідача за Договором №759528 від 01 квітня 2019 року.

Проте, на підтвердження вказаного факту, позивачем не додано ні акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу, ні витягу з реєстру боржників до цього ж договору.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини за Договором №759528 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем ОСОБА_1 виникли 01 квітня 2019 року, тобто значно пізніше ніж було укладено Договір факторингу №1 від 12 квітня 2018 року.

Таким чином, на час укладення договору факторингу у позивача було відсутнє право вимоги до відповідача за Договором №759528 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту від 01 квітня 2018 року, оскільки відповідач, на час укладання договору факторингу не був боржником - набувачем послуг чи товарів за первинним договором.

Проте, як зазначає позивач, відповідно до вищевказаного договору факторингу, ТОВ "ВІН ФІНАНС"отримало право вимоги до відповідача за Договором №759528 від 01 квітня 2019 року.

У постанові Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року у справі № 1005/7136/2012 (провадження № 61-18606св21) зазначено, що "тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. Аналогічний висновок зроблений і Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13".

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 11 вересня 2018 року у справі №909/968/16 (провадження №12-97гс18), договір факторингу є правочином, який характеризується тим, що: а) йому притаманний специфічний суб`єктний склад (клієнт - фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактор - банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник - набувач послуг чи товарів за первинним договором); б) його предметом може бути лише право грошової вимоги (такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги); в) метою укладення такого договору є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника; г) за таким договором відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату; д) його ціна визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги, і цей розмір може встановлюватись у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю тощо; е) вимоги до форми такого договору визначені у ст. 6 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг"

Передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином (постанова Верховного Суду від 24 квітня 2018 року по справі № 914/868/17).

При цьому, суд зазначає, що чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності та існування на момент укладення договору факторингу.

Також Верховний Суд неодноразово зазначав, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20 грудня 2021 року у справі № 911/3185/20).

Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Підставою заміни учасника процесуальних правовідносин є факт набуття таким учасником відповідних прав, у даному випадку кредитора, у матеріальних правовідносинах.

На підставі викладеного суд вважає, що ТОВ "ВІН ФІНАНС" не довело переходу до нього прав вимоги за договором факторингу від 12 квітня 2019 року до відповідача за Договором №759528 від 01 квітня 2018 року, який був укладений з ТОВ "Авентус Україна" та відповідачем ОСОБА_1 , а тому підстави для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за вказаним договором позики відсутні, оскільки ТОВ "Авентус Україна" не мало права на відступлення права вимоги, яким воно не володіло.

Тому, зважаючи на наведене, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

На підставі вищевикладеного та керуючись 4, 12, 13, 23, 76-78, 81, 89, 141, 265, 352, 354, 355 ЦПК України суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІН ФІНАНАС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Дубровицький районний суд Рівненської області до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи, згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІН ФІНАНАС" , , місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора, буд. 8.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Дубровицького

районного суду Тарасюк А.М.