Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
справа № 936/1156/24
Провадження № 2/936/254/2024
15.11.2024 селище Воловець
Воловецький районний суд Закарпатської області у складі
головуючого - судді Павлюка С.С.
з участю секретаря судового заідання Щербей А.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у селищі Воловець у спрощеному провадженні з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Ухвалою судді від 15.10.2024 було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Станом на дату розгляду справи на адресу суду відзиву від відповідача не надходило.
Згідно ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.
На думку позивача він отримав вимоги за вказаним договором від другого кредитора ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агенство необхідних кредитів».
Однак погодитися з вказаним вимогами позивача в цій частині суд не може, виходячи з наступного.
Із матеріалів справи вбачається, що 14.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/2021 у відповідності до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» передає (відступає) Товариству з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
08.07.2023, тобто після укладення зазначеного договору факторингу, ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» уклало з відповідачем кредитний договір №78161136.
Таким чином, судом встановлено, що кредитний договір між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та відповідачем у цій справі був укладений 08.07.2023 року, тобто після укладення 14.06.2021 договору факторингу між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів», за умовами якого клієнт ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» передав фактору ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги.
Отже, до позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №78161136, оскільки кредитний договір був укладений 08.07.2023, а договір факторингу, за умовами якого фактору ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» було передано право вимоги за кредитними договорами, був укладений 14.06.2021, тобто до укладення кредитного договору.
До того ж ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не надало жодних документів, якими б підтверджувалося перерахування коштів ОСОБА_1 на виконання умов кредитного договору первісним кредитором.
Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Матеріали справи не містять доказів які б спростовували висновки суду.
Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
За таких підстав, судові витрати, згідно зі ст. 141 ЦПК України, покладаються на позивача, з урахуванням відмови у задоволенні позову.
Керуючись ст. ст. 2, 141, 259, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, -
У задоволені позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити у повному обсязі.
Судові витрати залишити за позивачем.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Закарпатського апеляційного суду через Вловецький районний суд Закарпатської області.
Учасник справи, якому повнерішення суду не було вручено удень його складення, має право на поновленняпропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Павлюк С.С.