Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/252/23

Провадження № 2/126/57/2024

"12" листопада 2024 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Губко В. І.

секретар Бурлака А. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про виділ частки в натурі, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про виділ частки в натурі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з даним позовом, в якому просить виділити йому в натурі частку площею 204,45 кв.м. у нежитловому приміщенні, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 29 вересня 2022 року за позивачем визнано право приватної власності на 1/4 частину нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Рішення набрало законної сили 01.11.2022 року. Відповідно до витягу з ДРРПНМ №317874424 від 16.12.2022 року за позивачем зареєстровано право приватної спільної часткової власності на 1/4 складу площею 204,45 кв.м. по АДРЕСА_1 . КП «Бершадське районне бюро технічної інвентаризації» на замовлення позивача ОСОБА_1 виготовлено Технічний паспорт (реєстровий номер 398) на виробничий будинок (нежитлова будівля, склад) розташований по АДРЕСА_1 . Відповідно до довідки КП "Бершадське районне бюро технічної інвентаризації " від 27.01.2023 № 32 нежитлова будівля склад АДРЕСА_1 зареєстрований в бюро технічної інвентаризації 22.08.2009 під реєстровим номером 398. Згідно свідоцтва про право власності НОМЕР_1 , виданого виконкомом Тирлівсткої сільської ради 28.08.2009 розмір частки ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 - по 1/6 та відповідно до рішення № 126/357/22 Бершадського районного суду від 29.09.2022розмір частки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - по 1/4 .

Відповідачка ОСОБА_2 звернулася в суд з зустрічним позовом, в якому просить виділити їй в натурі 1/4 частку нежитлового приміщення (складу), загальною площею 817,8 кв.м., розташованого в АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обгрунтовані тим , що рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 29 вересня 2022 року за ОСОБА_2 визнано право власності на 1/4 частину нежитлового приміщення, яке розташоване в АДРЕСА_1 . 01.11.2022 року рішення набрало законної сили та на ім`я ОСОБА_2 зареєстровано право приватної спільної часткової власності на 1/4 частину складу загальною площею 817,8 кв.м. по АДРЕСА_1 . КП „Бершадське районне бюро технічної інвентаризації на замовлення ОСОБА_2 виготовило технічний паспорт на виробничий будинок (нежитлова будівля, склад). Власниками обєкта права спільної часткової власності по АДРЕСА_1 крім ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є ОСОБА_3 - 1/6, ОСОБА_5 - 1/6, ОСОБА_4 - 1/6, яким видано свідоцтво про право власності 28.08.2009 року № НОМЕР_1 , виконкомом Тирлівської сільської ради. Загальна площа приміщення складає 817.8 кв. метрів.

Позивач -зустрічний відповідач ОСОБА_1 надав до суду письмову, в якій свої позовні вимоги підтримав та просив виділити йому в натурі частку згідно висновку експертизи для співвласника №1. Не заперечував проти задоволення зустрічного позову, просив вирішити питання розподілу судових витрат в частині витрат за будівельно-технічну експертизу та зазначив, що всі роботи щодо переобладнання приміщення, згідно вказівки експерта, виконуватимуться спільно за його участі. Справу просив розглянути в його відсутність.

Відповідач -зустрічний позивач ОСОБА_2 надала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу в її відсутність. Позовні вимоги ОСОБА_1 визнала повністю. Свої позовні вимоги підтримала та просила виділити їй в натурі частку приміщення згідно висновку експертизи для співвласника №2. Понесені витрати залишає за собою та згідна сплатити 1/2 вартості судової будівельно-технічної експертизи.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомленні про час і місце розгляд справи в суді, про причини неявки не повідомили, відзиву на позов та зустрічний позов не подали.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 29.09.2022 визнано за ОСОБА_1 право приватної власності на 1/4 частину нежитлового приміщення , загальною площею 204,45 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та визнано за ОСОБА_2 право приватної власності на 1/4 частину спільної часткової власності нежитлового приміщення (складу), загальна площа якого 817,8 кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказане рішення суду набрало законної сили 01.11.2022.

Право власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на відповідні частки у вище вказаному майні були зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягами з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 317874424 від 16.12.2022 та №323654017 від 22.02.2023.

КП "Бершадське РБТІ" на замовлення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виготовили технічні паспорти на виробничий будинок (нежитлова будівля, склад), розташований по АДРЕСА_1 . Відповідно до даних експлікації до схематичного плану розміщення будівель та споруд зі згаданих технічних паспортів, загальна площа приміщення складає 817,8 кв.м, самочинних будівель немає.

Відповідно до довідки КП "Бершадське районне бюро технічної інвентаризації " від 27.01.2023 № 32 нежитлова будівля склад АДРЕСА_1 зареєстрований в бюро технічної інвентаризації 22.08.2009 під реєстровим номером 398. Співвласниками вказаного майна є: згідно свідоцтва про право власності НОМЕР_1 , виданого виконкомом Тирлівсткої сільської ради 28.08.2009 ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 -розмір частки кожного складає по 1/6 та відповідно до рішення № 126/357/22 Бершадського районного суду від 29.09.2022 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розмір частки кожного по 1/4 .

Добровільно між сторонами не досягнуто згоди щодо виділу в натурі часток нежитлової будівлі складу.

Згідно висновку № БТЕ -1024-28/07/23 судової будівельно-технічної експертизи від 28.07.2023 розподіл в натурі 1/4 та 1/4 частки нежитлової будівлі складу по АДРЕСА_1 можливий. Експертом запропоновано варіант розподілу для співвласника №1 та співвласника №2.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам па праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дрібному виразі.

Згідно з ч. 1ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

За змістом ч. 3 ст. 364 ЦК України, у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Виходячи з аналізу змісту норм статей 183,358,364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику частка, якого зменшилась.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своєї частки в ньому, то здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яке відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна.

Як роз`яснено в П.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян /зі змінами/, у спорах про поділ в натурі учасникам спільної часткової власності, може бути виділено відокремлену частину майна, що є спільною частковою власністю, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Відповідно до П.6 вищенаведеної Постанови при вирішенні справ про виділ в натурі часток, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину.

Визначальним для виділу частки або поділу майна, що є спільною частковою власністю в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування даним майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

З огляду на викладене, позовні вимоги позивачів щодо виділу частки в натурі як позивача за первісними позовом, так і позивача за зустрічними позовами підлягають задоволенню.

Статтею 141 ЦПК України встановлено порядок розподілу судових витрат між сторонами.

За змістом ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. ч. 1, 2ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем за первісним позовом ОСОБА_1 заявлено вимогу щодо розподілу судових витрат лише в частині проведення судової будівельно -технічної експертизи. Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 понесені судові витрати залишила за собою .

Зважаючи на вказане, беручи до уваги позиції сторін щодо розподілу судових витрат з відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 слід стягнути на користь позивача за первісним позовом ОСОБА_1 половину вартості витрат за проведення судової будівельно -технічної експертизи в розмірі 4000 грн.

Керуючись ст. ст.317, 355, 356, 358, 364 ЦК України, ст.ст.76-81, 89, 95, 247, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України,суд

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про виділ частки в натурі, задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 в натурі частку площею 204,45 кв.м. у нежитловому приміщенні, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , для співвласника №1 згідно висновку № БТЕ -1024-28/07/23 судової будівельно-технічної експертизи від 28.07.2023.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про виділ частки в натурі, задовольнити.

Виділити ОСОБА_2 в натурі частку площею 204,45 кв.м. у нежитловому приміщенні, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , для співвласника №2 згідно висновку № БТЕ -1024-28/07/23 судової будівельно-технічної експертизи від 28.07.2023.

Припинити за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право спільної часткової власності на приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50% вартості проведеної судової будівельно-технічної експертизи в сумі 4000 (чотири тисячі) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. І. Губко