Номер провадження: 22-ц/813/1992/24
Справа № 511/2551/22
Головуючий у першій інстанції Гринчак С. І.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
26.02.2024 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Коновалової В.А.,
суддів: Лозко Ю.П., Назарової М.В.,
з участю секретаря судового засідання Мокана В.В.
учасники справи:
відповідач - Акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна»»,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу
за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна»,
на рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 27 червня 2023 року,
за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» про відшкодування шкоди, завданої злочином
Короткий зміст позовних вимог
У травні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» про відшкодування шкоди, завданої злочином в обґрунтування якого зазначила, що 23.08.2019 року приблизно о 13.00 годині ОСОБА_2 , керуючи засобом підвищеної небезпеки, а саме автомобілем моделі "Sсапіа R420", державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по правій крайній смузі автодороги «Київ-Одеса» (М-05) в напрямку міста Одеса на 441 км + 90 метрів зазначеної автодороги з порушенням п. п. 2.3 «б», 12.1 Правил дорожнього руху України, в результаті чого керований ним автомобіль змістився вправо, перетнув суцільну лінію поздовжньої горизонтальної розмітки дороги, що обмежує її правий край, виїхав за межі автодороги та скоїв зіткнення із розташованим на правому узбіччі (за межами автодороги) автомобілем «Камаз», державний номерний знак НОМЕР_2 , в якому в той час перебував ОСОБА_3 .
В межах кримінального провадження ОСОБА_1 подано цивільний позов до АТ «Страхова компанія «Країна» про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 100000грн.
Вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 31 січня 2022 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України.

Постановою Верховного Суду від 02.11.2022 року вирок Роздільнянського районного суду Одеської області від 31 січня 2022 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 09 червня 2022 року в частині стягнення відшкодування матеріальної шкоди з АТ «Страхова компанія «Країна» за цивільними позовами потерпілих ОСОБА_1 та ОСОБА_3 скасовано і в цій частині призначено новий судовий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

На момент вчинення злочину цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу, яким керував ОСОБА_2 застрахована у АТ «Страхова Компанія «Країна» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/6528385.

Позивач, уточнивши позовні вимоги, просив суд стягнути з АТ «Страхова Компанія «Країна» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням у розмірі 100000 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Роздільнянський районний суд Одеської області рішенням від 27 червня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» про відшкодування шкоди, завданої злочином задовольнив частково.

Стягнув з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна»» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 78374,40 грн.

Здійснив поворот виконання вироку Роздільнянського районного суду Одеської області від 31.01.2022 року по справі № 511/1653/20 в частині стягнення з Акціонерного Товариства «Страхова компанія «Країна»» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 100000 грн, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства «Страхова компанія «Країна»» поворотне стягнення у розмірі 21625,60 грн.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» на користь держави судовий збір у розмірі 2684 грн.

Суд першої інстанції виходив з того, що факт настання страхового випадку сторонами не спростовується, на момент вчинення злочину цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу, яким керував ОСОБА_2 , застрахована у АТ «Страхова компанія «Країна». Вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 31.01.2022 року у справі № 511/653/20 останнього визнано винним у вчиненні ДТП, розмір завданої позивачу шкоди внаслідок пошкодження транспортного засобу визначений у висновку судового експерта від 29 липня 2020 року № 20-3839 у розмірі 78374,40 грн, тому суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Оскільки відповідач АТ «Страхова Компанія «Країна», як цивільний відповідач за вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 31.01.2022 року та ухвалою Одеського апеляційного суду від 09 червня 2022 року по справі № 511/1653/20, що були скасовані 02.11.2022 року, сплатив 21.04.2022 року всю суму матеріальної шкоди ОСОБА_1 в розмірі 100000 грн, а при новому розгляді даної справи судом визначено, що з відповідача АТ «Страхова Компанія «Країна» підлягає стягненню в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 78374,40 грн суд першої інстанції вважав, що підлягає до повороту сума 21625,60 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна» просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна» не погоджується з висновками суду першої інстанції, та зазначає, що станом на час звернення до суду з позовом позивач не зверталась до страховика з заявою про страхове відшкодування, та не посилається на наявність обставин, які не залежали від її дій, та останньою вжиті заходи для відшкодування. Останнім днем строку для звернення з заявою про виплату страхового відшкодування є 23.08.2020 року, строки визначені п. 37.1.4 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є присічним та поновленню не підлягають.

Зауважує, що позивачем не надано для огляду пошкоджений транспортний засіб для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Також судом першої інстанції не враховано передбаченої полісом франшизи у розмірі 2000 грн. Вартість знищеного транспортного засобу до та після ДТП не встановлена, відсутнє посилання на вартість утилізаційних залишків.

Окрім зазначено, скаржник вважає необґрунтованим зазначення в резолютивній частині рішення про стягнення з АТ «Страхова Компанія «Країна» на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування, що є підставою для отримання виконавчого листа та повторного стягнення страхового відшкодування. Вважає, необґрунтованим рішення в частині розподілу судових витрат.

(2) Позиція інших учасників справи

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 01.08.2023 року роз`яснювалось позивачу право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу, проте відзиву від позивача не надходило.

ОСОБА_1 копію ухвали про відкриття провадження та копію апеляційної скарги отримала 20.08.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Скаржник копію ухвали про відкриття провадження отримав в особистому кабінеті Електронного суду 02.08.2023 року, що підтверджується довідкою.

В судове засідання позивач та її представник не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

ОСОБА_1 повідомлена у відповідності до ч. 5 ст. 130 ЦПК України.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 повістку отримав в особистому кабінеті Електронного суду 15.02.2024 року, що підтверджується довідкою. Надав суду заяву в якій зазначив, що у судове засідання, призначене на 26.02.2024 року, яке за його клопотанням проводиться в режимі відеоконференції з технічних причин з`явитись не може, тому просить розглянути справу за його відсутності. Апеляційну скаргу просив залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Представник відповідача, який брав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу просив задовольнити.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Із тексту апеляційної скарги вбачається, що сторонами рішення суду в частині відмови у стягненні витрат на евакуацію пошкодженого транспортного засобу не оскаржується, тому рішення суду в цій частині не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції згідно положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України та п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку № 12 від 24 жовтня 2008 року.

Задовольняючи позовні вимоги в оскаржуваній частині, суд першої інстанції, керуючись положеннями ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виходив з того, що на момент вчинення злочину цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу, яким керував ОСОБА_2 , застрахована у АТ «Страхова компанія «Країна». Вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 31.01.2022 року у справі № 511/653/20 останнього визнано винним у вчиненні ДТП, розмір завданої позивачу шкоди внаслідок пошкодження транспортного засобу визначений у висновку судового експерта від 29 липня 2020 року № 20-3839 у розмірі 78374,40 грн, тому суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Оскільки відповідач АТ «Страхова Компанія «Країна», як цивільний відповідач за вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 31.01.2022 року та ухвалою Одеського апеляційного суду від 09 червня 2022 року по справі № 511/1653/20, що були скасовані 02.11.2022 року, сплатив 21.04.2022 року всю суму матеріальної шкоди ОСОБА_1 в розмірі 100000 грн, а при новому розгляді даної справи судом визначено, що з відповідача АТ «Страхова Компанія «Країна» підлягає стягненню в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 78374,40 грн, то суд першої інстанції вважав, що підлягає до повороту сума 21625,60 грн.

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі в оскаржуваній частині апеляційний суд вважає, за необхідне зазначити наступне.

Судом встановлено, що 23 серпня 2019 року о 13 год 00 хв, ОСОБА_2 керуючи технічно справним автомобілем моделі «Scania R420», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по правій крайній смузі автодороги «Київ-Одеса» у напрямку міста Одеси, перебуваючи на відрізку зазначеної дороги, що проходить по території Роздільнянського району Одеської області, порушив вимоги пунктів 2.3 «б», 12.1 Правил дорожнього руху, які перебувають у прямому причинному зв`язку із настання протиправних наслідків, що призвело до зіткнення із розташованим на правому узбіччі автомобілем «Камаз», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень.

Вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 31 січня 2022 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік. На підставі частини 1 статті 75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців та покладенням на нього обов`язків, передбачених частиною 1 статті 76 цього Кодексу.

Автомобіль «Камаз», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , належить ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданим ТСЦ 5142.

Згідно з частиною першою статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до частини другої статті 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

У статті 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим замість завдавача шкоди в передбаченому Законом порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За положеннями статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Із матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу, яким керував ОСОБА_2 , станом на момент дорожньо-транспортної пригоди забезпечена в АТ «Страхова Компанія «Країна»за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/6528385 від 25.10.2018 року. Страхувальник ОСОБА_5 , строк дії договору з 26.10.2018 року по 25.10.2019 року.

За вказаним полісом страхування страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю 200000 грн, за шкоду заподіяну майну 100000 грн, розмір франшизи 2000 грн.

Відповідно до статті 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до шкоди, заподіяної в результаті ДТП майну потерпілого, належить, зокрема, шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди (пункт 30.1 статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди (пункт 30.2 статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Позивачем на підтвердження розміру спричиненої матеріальної шкоди надано висновок експерта № 20-3839 від 29.07.2020 року

Відповідно до висновку експерта № 20-3839 автотоварознавчої експертизи по дослідженню автомобіля «Камаз», складеного 29 липня 2020 року судовим експертом ЛАД ОДНІСЕ МІО України Перегонцевим А.П., вартість матеріального збитку (шкоди), заподіяної власнику колісного транспортного засобу «Камаз», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , в результаті ДТП від 23.08.2019 року становить 78374,40 грн.

У висновку експерта зазначено, що проведення відновлювальних робіт транспортного засобу «Камаз» 5321, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1986 року випуску, пошкодженого в результаті ДТП від 23.08.2019 року, технічно є неможливим. Відповідно до п. 8.2 (підпункту в) Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» вартість матеріального збитку (У), завданого власнику КТЗ, визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження, якщо КТЗ неможливо відновити відповідно до технічних вимог виробника. Ринкова вартість транспортного засобу на дату пошкодження (23.08.2019 року) становить 78374,40 грн.

Зазначені обставини свідчать про те, що автомобіль «Камаз», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , є фізично знищеним, у зв`язку з тим, що його ремонт є технічно неможливим, про що зазначено у висновку експерта № 20-3839 від 29 липня 2020 року та вартість матеріального збитку визначена за ринковою вартістю автомобіля до дорожньо-транспортної пригоди.

Визначаючи розмір страхового відшкодування на підставі висновку експерта № 20-3839 від 29.07.2020 року, суд першої інстанції, керуючись положеннями статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виходив з того, що на момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу, яким керував ОСОБА_2 , була застрахована у АТ «Страхова компанія «Країна», вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 31.01.2022 року у справі № 511/653/20, останній визнаний винним у вчиненні ДТП, тому з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» підлягає стягненню страхове відшкодування у розмірі 78374,40 грн.

Проте, судом першої інстанції не в повному обсязі з`ясовано обставини справи, не враховано, що порядок відшкодування завданої позивачу шкоди мав відбуватися в порядку, визначеному статтею 30 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачу як власнику автомобіля «Камаз», реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1986 року випуску, який як згідно висновку експерта № 20-3839 від 29.07.2020 року, є фізично знищений, відшкодуванню АТ «Страхова компанія «Країна» підлягає різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди.

Права та обов`язки учасників справи закріплені в статтях 43, 49 ЦПК України згідно з якими учасники справи мають право, зокрема, брати участь у дослідженні доказів, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ст. 12 ЦПК України)

Європейський суд з прав людини роз`яснив, що принцип рівності сторін - це один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 12, частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, що мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦПК України).

За змістом ст. ст. 77, 78 ЦПК України належними є докази, що містять інформацію щодо предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги в частині визначення розміру матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 23.08.2019 року, надав до суду висновок експерта № 20-3839 автотоварознавчої експертизи по дослідженню автомобіля «Камаз» від 29 липня 2020 року, в якому не міститься висновків щодо ринкової вартості належного ОСОБА_1 автомобіля «Камаз»,реєстраційний номер НОМЕР_2 , з урахуванням пошкоджень, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 23.08.2019 року.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти і об`єктивності з`ясування фактичних обставин справи та оцінки доказів, що мають важливе значення для правильного вирішення справи.

Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично-значущих обставин та надання доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного і обґрунтованого рішення.

Аналіз статті 367 ЦПК України свідчить, що суд апеляційної інстанції перевіряє законність рішення суду першої інстанції в межах тих обставин та подій, які мали місце під час розгляду справи судом першої інстанції.

Відповідачем акціонерним товариством «Страхова компанія «Країна» у відзиві на позовну заяву зазначалося, що позивачем не надавався пошкоджений транспортний засіб «Камаз»,реєстраційний номер НОМЕР_2 , для огляду представнику страховика для визначення розміру збитків. Висновок експерта № 20-3839 від 29.07.2020 року на який посилається позивач є неповним щодо розрахунку страхового відшкодування, в якому не до кінця визначено вартість матеріального збитку, а саме відсутнє посилання на вартість його утилізаційних залишків (вартість транспортного засобу «Камаз», реєстраційний номер НОМЕР_2 , після ДТП, яка сталася 23.08.2019 року), оскільки зазначений транспортний засіб є фізично знищений.

Преоте суд першої інстанції не сприяв всебічному і повному з`ясуванню зазначених відповідачем обставин справи та не встановив фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення спору.

Тому, враховуючи викладені вище обставини, які зазначалися відповідачем в суді першої інстанції, так і перевіряючи доводи апеляційної скарги, з метою повного та всебічного встановлення обставин по справі, а саме встановлення вартості транспортного засобу «Камаз»,реєстраційний номер НОМЕР_2 , після дорожньо-транспортної пригоди, апеляційним судом представнику позивача, який приймав участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, роз`яснювалося право надання висновку щодо вартості транспортного засобу «Камаз» після дорожньо-транспортної пригоди, у разі продажу автомобіля надання доказів, що підтверджують ціну продажу автомобіля.

Представником позивача в судовому засіданні 04.12.2023 року зазначено, що транспортний засіб «Камаз»,реєстраційний номер НОМЕР_2 , здано на металобрухт.

В судовому засіданні, призначеному на 04.12.2023 року, оголошувалась перерва для надання представником позивача доказів вартості зданого в металобрухт транспортного засобу «Камаз»,реєстраційний номер НОМЕР_2 , для визначення вартості транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригодиза ціною металобрухту.

Проте позивачем належних та достатніх доказів на підтвердження вказаних обставин суду не надано. Представником позивача у листі від 26 лютого 2024 року повідомлено суд, що на сьогоднішній день документи, на підтвердження вартість зданого металобрухту, у позивача відсутні (втрачені).

Отже позивачем не надано суду належних, достатніх та допустимих доказів,як то передбачено статтею 81 ЦПК України і є його процесуальним обов`язком, вартості транспортного засобу «Камаз»,реєстраційний номер НОМЕР_2 , після дорожньо-транспортної пригоди,суд же відповідно до вимог частини 1 статті 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Ураховуючи викладені обставини колегія суддів вважає, оскільки автомобіль «Камаз»,реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок ДТП, яка сталася 23.08.2019 року, згідно висновку експерта № 20-3839 автотоварознавчої експертизи по дослідженню автомобіля «Камаз» від 29 липня 2020 року, вважається фізично знищеним, то відповідно до положень пункт 30.2 статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач мав право на відшкодування шкоди у вигляді різниці між вартістю автомобіля «Камаз» до та після ДТП, водночас повинен був довести зазначені суми, проте він не виконав своїх процесуальних обов`язків, зокрема, не надав до суду належних та допустимих доказів вартості автомобіля після ДТП (доказів вартості зданого в металобрухт транспортного засобу «Камаз»,для визначення вартості транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригодиза ціною металобрухту), що унеможливлює захист його порушених прав за матеріалами цієї справи, тому позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» про відшкодування майнової шкоди, заданої пошкодженням автомобіля в розмірі 78374,40 грн задоволенню не підлягають.

Щодо заяви акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» про поворот виконання вироку Роздільнінського районного суду Одеської області від 31 січня 2022 року по справі № 511/1653/20, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно п. 3 ч. 1 cт. 444 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він відмовляє в позові повністю.

Відповідно до ч. 5 ст. 444 ЦПК України питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

Поворот виконання рішення - це процесуальна форма захисту прав боржника. Воно можливе лише після набрання судовим рішенням законної сили. Його суть - у поверненні стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим рішенням.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року № 3-рп/2011 поворот виконання рішення - це процесуальна гарантія захисту прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав.

Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Частиною шостою статті 444 ЦПК України передбачено, що до заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач АТ «Страхова Компанія «Країна», як цивільний відповідач за вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 31.01.2022 року та ухвалою Одеського апеляційного суду від 09 червня 2022 року по справі № 511/1653/20, які постановою Верховного Суду від 02.11.2022 року в частині стягнення відшкодування матеріальної шкоди з АТ «Страхова компанія «Країна» за цивільним позовом потерпілої ОСОБА_1 скасовані і в цій частині призначено новий судовий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства, при цьому АТ «Страхова Компанія «Країна» 21.07.2022 року сплатило ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 100000 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 8145 від 21.07.2022 року. Дані обставини не заперечуються позивачем.

Ураховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» про відшкодування майнової шкоди, заданої пошкодженням автомобіля в розмірі 78374,40 грн не підлягають задоволенню, так і вимоги про стягнення витрат на евакуацію пошкодженого транспортного засобу «Камаз» у задоволенні яких судом першої інстанції відмовлено, при цьому АТ «Страхова Компанія «Країна» 21.07.2022 року сплатило ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 100000 грн, то колегія суддів вважає, що заява Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» про поворот виконання вироку Роздільнінського районного суду Одеської області від 31 січня 2022 року по справі № 511/1653/20 підлягає задоволенню.

Щодо суті апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

Апеляційний суд вважає, що рішення суду в оскаржуваній частині позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» про відшкодування майнової шкоди, заданої пошкодженням автомобіля, повороту виконання рішення суду слід скасувати та в цій частині ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» про відшкодування майнової шкоди, заданої пошкодженням автомобіля відмовити.Допустити поворот виконання вироку Роздільнянського районного суду Одеської області від 31 січня 2022 року по справі № 511/1653/20 в частині стягнення з Акціонерного Товариства «Страхова компанія «Країна»» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 100000 грн, шляхом стягнення з ОСОБА_1 , на користь Акціонерного Товариства «Страхова компанія «Країна»» поворотне стягнення у розмірі 100000 грн.

Щодо судових витрат

За правилом частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина шоста статті 141 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до п. 6 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За подання апеляційної скарги Акціонерним товариством «Страхова компанія «Країна» сплачено судовий збір в сумі 1500 грн.

Враховуючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору в силу вимог закону, а Акціонерним товариством «Страхова компанія «Країна» за подання апеляційної скарги сплачено судовий збір, та апеляційна скарга в оскаржуваній частині підлягає задоволенню, то колегія суддів вважає, що скаржнику підлягає компенсації за рахунок держави судовий збір у розмірі 1500 грн у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» задовольнити частково.

Рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 27 червня 2023 року в оскаржуваній частині позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» про відшкодування майнової шкоди, заданої пошкодженням автомобіля, повороту виконання рішення суду та стягнення судового збору скасувати та в цій частині ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» про відшкодування майнової шкоди, заданої пошкодженням автомобіля відмовити.

Допустити поворот виконання вироку Роздільнянського районного суду Одеської області від 31 січня 2022 року по справі № 511/1653/20 в частині стягнення з Акціонерного Товариства «Страхова компанія «Країна»» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 100000 грн, шляхом стягнення з ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_4 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного Товариства «Страхова компанія «Країна»» , місцезнаходження: 04176, м. Київ, вул. Електриків, 29 А поворотне стягнення у розмірі 100000 грн.

Компенсувати Акціонерному товариству «Страхова компанія «Країна» за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1500 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 01 березня 2024 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді М.В. Назарова

Ю.П. Лозко