РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

Справа № 285/4400/23

провадження у справі № 2/0285/170/24

21 лютого 2024 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді……………..... Сусловця М.Г.,

секретаря……………………..... Величко К.Б.,

з участю:

представника позивача...................не прибула,

представника відповідача...............не прибув,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ «Прикарпатзахідтранс» про стягнення недорахованого та невиплаченого середнього заробітку на час мобілізації ,

УСТАНОВИВ:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення недонарахованого та невиплаченого середнього заробітку, в якому просить стягнути з відповідача на його користь недонарахований та неплачений середній заробіток в сумі 274 558 грн. 82 коп за період з 31.01.2021 до 19.07.2022.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 01.12.2018 він працював на посаді слюсаря з ремонту технологічних установок 5-го розряду «Дільниці обслуговування та ремонту механотехнологічного обладнання лінійної виробничо-диспетчерської станції «Новоград- Волинський» ТОВ «Прикарпатзахідтранс». 31.03.2021 під час знаходження в трудових відносинах із відповідачем, він уклав контракт на проходження військової служби в НОМЕР_1 окремій механізованій бригаді в/ч НОМЕР_2 . При цьому за ним збереглося робоче місце та посада в ТОВ «Прикарпатзахідтранс». Однак, коли він уклав контракт, на проходження військової служби, та по 19.07.2022 йому відповідачем нерегулярно виплачувався, а то й взагалі не нараховувався середній заробіток. За зазначений період йому було виплачено 47 395 грн. 38 коп., тому загальна сума середнього заробітку, який не був сплачений відповідачем на його користь, становить 274 558 грн. 82 коп. Оскільки в добровільному порядку відповідач вказаної заборгованості не виплачує, він вимушений звернутися до суду із позовом про стягнення з нього даної суми в примусовому порядку.

Представник позивач у судове засідання не прибула. Подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, проти ухвалення заочного рішення заперечень не має.

Представник відповідача в судове засідання не прибув повторно, про час і місце судового розгляду була повідомлений вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомив, відзив проти позову та клопотань про розгляд справи за його відсутності, чи про відкладення розгляду справи не подав, що підтверджується матеріалами справи.

За таких обставин, керуючись ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , з 01.12,2018 року працює на посаді слюсаря з ремонту технологічних установок 5-го розряду «Дільниці обслуговування та ремонту механотехнологічного обладнання лінійної виробничо-диспетчерської станції «Новоград- Волинський» ТОВ « Прикарпатзахідтранс»

31.03.2021 під час знаходження в трудових відносинах із ТОВ «Прикарпатзахідтранс», ОСОБА_1 уклав контракт на проходження військової служби в НОМЕР_1 окремій механізованій бригаді в/ч НОМЕР_2 .

Згідно ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно ч. 3 ст, 119 Кодексу законів про працю України, за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігається місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб- підприємців, у яких вони працювали під час призову.

Законом України Про внесення змін до деяких законів України щодо оптимізації трудових відносин 2352-IX від 01.07.2022, який набрав чинності 19.07.2022, внесено зміни до ч. 3 ст. 119 КзпП Так, якщо раніше у КЗпП було прописано, що за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову, то тепер прибирається словосполучення «середній заробіток».

Відповідно до ч. 2 ст. 233 КзпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Згідно з ч. 1ст. 27 ЗУ "Про оплату праці" порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до абз. 3 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100, обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток або для виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки; середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Нарахування відшкодування проводиться згідно п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 №100, шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин. Середньоденна заробітна плата розраховується діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочих днів.

Як вбачається з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків, за січень та лютий 2021 року позивачу нараховано заробітну плату в сумі 38 399,06 гри. (21 662,64 грн. + 16 736,42 гри.).

Кількість робочих днів в січні 2021 року складала 19 робочих днів, а в лютому 2021 року - 20 робочих днів. Загальна кількість робочих днів за ці два місяці складає 39 робочих дні.

Отже, середньоденна заробітна плата для обрахунку середнього заробітку складає 984 грн, 60 коп. (38399,06/39).

Загальна кількість робочих днів, за які ненарахувався та невиплачувався середній заробіток складає 327 робочих дні, починаючи з 1 квітня 2021 року, з яких: за 2021 рік - 189 (квітень - 22 робочих днів, травень - 18 днів, червень - 20 днів, липень - 22 днів, серпень - 21 днів, вересень - 22 днів, жовтень - 20 днів, листопад - 22 днів, грудень - 22 днів); за 2022 рік - 138 (січень - 19 робочих днів, лютий - 20 днів, березень - 22 робочих дні, квітень - 21 день, травень - 22 дні, червень - 22 дні, липень -12 днів).

Таким чином, розмір середнього заробітку, обрахованого за вказаний період, складає 321 964 гри. 20 коп. (984 грн, 60 коп. х 327 робочих дні).

Згідно з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків, відповідач здійснив виплату на користь позивача наступних сум: за квітень 2021 року -12 253 грн. 26 коп.; за травень 2021 року -1 808 грн. 88 коп.; за липень 2021 року-19 533 грн. 24 коп. за травень 2022 року - 6800 грн. 00 коп,; за червень 2022 року - 7 000 грн. 00 коп. Сумарно відповідачем за цей період було виплачено 47395 грн. 38 коп.

Загальна сума середнього заробітку, який не був сплачений відповідачем на користь позивача становить 27 4558 грн. 82 коп. (321 964,20 - 47 395,38).

Відповідно пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Законодавство України не передбачає обов`язок працівника звернутись до роботодавця з вимогою про виплату йому належних платежів. Водночас у трудових правовідносинах працівник має діяти добросовісно, реалізуючи його права, що, зокрема, вимагає частина третя статті 13 ЦК України, не допускаючи дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 141, 206, 258 259, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 104, 105, 109, 110, 112, 113, 160 Сімейного кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Прикарпатзахідтранс» (вул. Котляревського, 18, м. Рівне, код. ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , іпн НОМЕР_3 ) недонарахований та невиплачений середній заробіток в розмірі 274 558 (двісті сімдесят чотири тисячі п`ятсот п`ятдесят вісім) грн. 82 коп. з врахуванням сум на податки, збори та обов`язкові платежі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Прикарпатзахідтранс`в дохід держави судові витрати в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого Цивільним процесуальним кодексом України та може бути переглянуте судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення складено в повному обсязі та підписано 26 лютого 2024 року.

Головуючий: