Провадження №2/523/1152/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" лютого 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі

головуючої судді - Середи І.В.,

за участю секретаря Щербан О.Д.,

відповідачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі в залі суду № 9 цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення та гаряче водопостачання,

УСТАНОВИВ:

13 вересня 2023 року до Суворовського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява КП «Теплопостачання міста Одеси» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення та гаряче водопостачання в розмірі 62342,88 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що КП «Теплопостачання міста Одеси» забезпечує тепловою енергією квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , в якій мешкає відповідачка та є споживачем послуг. Отримуючи послуги з постачання теплової енергії, ОСОБА_1 своєчасно не сплачує вартість спожитих послуг, в результаті чого у неї виникла заборгованість в загальному розмірі 62342,88 грн, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду.

28 вересня 2023 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідачки суддя відкрила провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

22 січня 2024 року відповідачка надала суду відзив на позов, в якому зазначила, що до листопада 2019 року вона належним чином оплачувала послуги позивача, з грудня 2019 року до теперішнього часу платежі не оплачує через тяжке матеріальне становище, викликане постійним лікуванням батьків та похованням матері, вона сама хворіє, припинила працювати та у вказаній квартирі не проживає. Також просила застосувати строки позовної давності, оскільки позивач звернувся до суду 12 вересня 2023 року, то строк позовної давності починається із вересня 2020 року, тому вона визнає суму заборгованості з 12 вересня 2020 року на суму 31034,08 грн, про що надала відповідну заяву. Також зазначила про безпідставність посилання позивача на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», оскільки вказаний закон не забороняє застосування строку позовної давності, крім того у період дії закону позивач звертався до суду з позовними вимогами.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності на підставі наявних матеріалів справи.

Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, просила застосувати строки позовної давності та визнала суму заборгованості з 12 вересня 2020 року у розмірі 31034,08 грн.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідачки, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з опалення та гарячого водопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , (особовий рахунок НОМЕР_1 ).

Згідно з розрахунком за вказаним особовим рахунком КП «Теплопостачання міста Одеси» існує заборгованість відповідачки за спожиту теплову енергію станом на 01 червня 2023 року за період з вересня 2014 року в загальному розмірі 62342,88 грн.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення, житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Опалення - це підтримка в закритому приміщенні температури, що нормується й необхідне для нормальної життєдіяльності людини, ведення технологічних процесів і інших цілей й має важливе значення для запобігання відволоженню, промерзанню, викривлення будівельних конструкцій.

Центральне опалення - послуга, яка передбачає подачу теплової енергії до кожної квартири для забезпечення опалення приміщень.

Відповідно до частини другої статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Частиною третьою статті 24 Закону України «Про теплопостачання» передбачено основні обов`язки споживача теплової енергії, зокрема своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Згідно зі статтями 19, 25 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісяця здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача сплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Зі змісту норм ст. ст. 20, 21 зазначеного Закону споживач повинен укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, а також оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів.

Статтею 68 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відповідачі зобов`язані регулярно, щомісяця оплачувати житлово-комунальні послуги.

В силу ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України).

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 901 ЦК України).

Судом встановлено, що відповідачка, отримавши послуги з опалення та гарячого водопостачання від позивача, своєчасно не оплачує їх вартість, у результаті чого за її особовим рахунком існує заборгованість за період з вересня 2014 року до травня 2023 року у розмірі 62342,88 грн.

Відповідачка просить застосувати до даних правовідносин строк позовної давності.

За змістом позову представник позивача вказує на те, що на всій території України з 12 березня 2020 року був установлений карантин, який триває і на час звернення до суду, а строки позовної давності продовжуються.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 4 ст. 267 ЦК України встановлено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, строки позов давності розраховуються з урахуванням заходів щодо запобігання виникненню, поширенню і розповсюдженню епідемій, пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19) відповідно до приписів Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-ІХ від 30 березня 2020 року.

Положеннями п. 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, і спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 1236 від 09.12.2020 (зі змінами та доповненнями) карантин встановлено з 12 березня 2020 року до 30 червня 2023 року на всій території України.

З розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість з вересня 2014 року до травня 2023 року .

Позовна заява надійшла до суду 12 вересня 2023 року.

Враховуючи встановлені обставини та вказані норми, позов в частині вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості за житлово-комунальні послуги, яка охоплюється періодом з 12 вересня 2017 до травня 2023 року підлягає задоволенню, оскільки враховує три роки до введення карантину та період дії карантину.

Виходячи із наданого позивачем реєстру нарахувань і оплат за вказаний період з 12 вересня 2017 до травня 2023 року позивачем було нараховано розмір заборгованості 57039,74 грн, оплачено відповідачкою 12500 грн., тому залишок заборгованості складає 44539,74 грн. (57039,74 -12500).

Сума нарахована за період з жовтня 2014 року до жовтня 2017 року заявлена з пропуском строку позовної давності, тому в цій частині позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід також стягнути судовий збір в розмірі 2684 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 259, 263-265, 268, 279 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення та гаряче водопостачання задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» (, місцезнаходження: вул. Балківська, 1-Б, м. Одеса, 65110) заборгованість за опалення та гаряче водопостачання у розмірі 31034,08 грн та судовий збір у розмірі 2684 грн.

В іншій частині вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складення повного рішення.

Суддя

Повне рішення складено 05 березня 2024 року