Справа № 289/17/24
Номер провадження 2/289/269/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2024 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі: головуючого - судді Мельника О.В., за участі секретаря судового засідання Галькевич Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (місце знаходження / місце проживання: вул. Лісова, 2 поверх 4, м. Бровари, Київська обл., 07400) до ОСОБА_1 (місце знаходження / місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за Кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" який діє в інтересах позивача на підставі довіреності №564 від 07.12.2023, звернувся до Радомишльського районного суду Житомирської області з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути заборгованість за кредитним договором №137858538 у розмірі 76238,88 грн. та понесені судові витрати.

В обґрунтування позову зазначає, що 22.11.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №137858538.

На підставі договору відповідачу відкрита кредитна лінія в розмірі 22000 грн. Вказані кошти відповідачем були використані але кредитодавцю не повернуті, у зв`язку із чим виникла заборгованість в загальному розмірі 76238,88 грн.

Позивач набув право вимоги за кредитним договором на підставі договору факторингу, у зв`язку із чим просить стягнути борг на його користь.

Ухвалою від 16.01.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, не заперечив щодо заочного розгляду справи.

Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановлений законом спосіб. Своїм правом на подання відзиву та доказів на спростування заявлених позовних вимог не скористався. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не подавав.

Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що 22 листопада 2021 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та відповідачем укладено кредитний договір №137858538 за умовами якого позикодавець надав позичальнику фінансовий кредит у розмірі 22 000,00 грн. Вказаний договір також підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.

Відповідно до умов вказаного договору та паспорту споживчого кредиту продукту "Смарт" до договору №137858538 від 22.11.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язується надати ОСОБА_1 кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 22000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту "Смарт" Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога».

Згідно п. 5.14. договору, договір є електронним документом створеним і збереженим в Інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця та перетвореним електронними засобами у візуальну форму.

Згідно п. 1.3. Договору кредитодавець надає перший Транш у сумі 15 100,00 грн., яка має бути повернута до 22.12.2021 року.

Підписуючи Договір сторони узгодили розмір та порядок нарахування відсотків за користування кредитом, які визначені у п. п. 1.9.1.- 1.10.

20.10.2022 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №20102022, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон плюс» передає ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі прав вимоги.

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №2 від 06.03.2023 до договору факторингу №20102022 від 20.10.2022 ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 76238,88 грн., з яких: 22000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 54238,88 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Доказів набуття права вимоги ТОВ «Таліон Плюс» матеріали справи не містять.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання)до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідно до ст.ст. 610-612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки та відшкодування збитків. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статті 512, 514, 516, 517 ЦК України передбачають, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

За положеннями ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторін, суд не може збирати докази за власною ініціативою. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 78 ЦПК України).

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

За положеннями статей 77, 79-81 ЦПК України обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом.

Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

Порядок витребування доказів визначений у статті 84 ЦПК України. Відповідно до частин 1, 3 та 10 цієї статті, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Обґрунтовуючи позов, ТОВ «ФК «ЄАПБ» посилається на те, що відповідно до реєстру боржників №170 від 25.01.2022 та договору факторингу №28/1118-01 укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №137858538.

Однак до позову не долучено, як реєстру боржників №170 від 25.01.2022 так і договору факторингу №28/1118-01, не надано реєстру прав вимоги (переліку прав вимог до боржників), за якими передано право вимоги, в той час як заборгованість за відсотками в розмірі 54238,88 грн. нарахована саме ТОВ «Таліон плюс».

Клопотань про витребування доказів не надходило.

Тобто, позивач не довів доказами факту переходу прав вимоги до ОСОБА_1 за договором від 22.11.2021 від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон плюс», а отже не доведено достатніми доказами і права вимоги ТОВ "ФК "ЄАПБ" до ОСОБА_1 .

Враховуючи викладені обставини, суд відмовляє у задоволення позову за недоведеністю.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати по справі, відповідно до ст. 141 КПК України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 268, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, буд. 30, м. Київ, 01032, ) до ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено сторонами до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О. В. Мельник