Справа № 128/1115/23
Провадження № 22-ц/801/732/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Король О. П.
Доповідач:Голота Л. О.
УХВАЛА

18 березня 2024 рокуСправа № 128/1115/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Голоти Л. О. (суддя доповідач),

суддів Оніщука В. В., Рибчинського В. П.,

вирішуючи питання щодо відкриття апеляційного провадження у справі № 128/1115/23 за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи Вінницького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 24.04.2023 року, -

в с т а н о в и в :

28.02.2024 року до Вінницького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга, яка подана засобами поштового зв`язку 26.02.2024 року, (вх. № 1998) ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 24.04.2023 року.

В апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції з тих підстав, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.04.2023 року відмолено ОСОБА_1 у відкритті провадження по справі з тих підстав, що заявлені вимоги підлягають вирішенню у порядку адміністративного судочинства.

В подальшому ОСОБА_1 звернулась із позовною заявою до Вінницького окружного адміністративного суду, однак ухвалою суду від 18.05.2023 року по справі № 120/6486/23 їй було відмовлено у відкритті провадження з підстав, що такі спори мають розглядатися в порядку цивільного судочинства. Зазначена ухвала була оскаржена заявником в апеляційному та касаційному порядку. Постановою ВС від 14.02.2024 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні касаційної скарги.

Таким чином, строк на апеляційне оскарження ухвали суду від 24.04.2023 року по справі № 128/1115/23 пропущено ОСОБА_1 через невизначеність судів щодо того, суд якої юрисдикції має розглядати справу даної категорії.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 4.03.2024 року визнано наведені ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 24.04.2023 року неповажними. Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 24.04.2023 року у даній справі залишено без руху та надано строк для подання заяви про поновлення строку, вказавши інші підстави для його поновлення, протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали, а також строк для усунення інших недоліків апеляційної скарги, зазначених в ухвалі суду, протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснено, що у разі невиконання вимог ухвали, заявнику буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження або скарга буде вважатися неподаною і повернута заявнику.

Копію ухвали суду від 4.03.2024 року отримано заявником 5.03.2024 року /а. с. 71/.

13.03.2024 року до Вінницького апеляційного суду надійшла засобами електронного зв`язку заява (вх.№ 932) ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої долучено докази сплати судового збору, нову редакцію апеляційної скарги, заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.

У заяві про поновлення строку заявник зазначає аналогічні доводи, що й в клопотанні про поновлення строку, яке міститься в апеляційній скарзі, доповнивши поважність причин пропуску строку на оскарження тим, що на момент постановлення оскаржуваної ухвали від 24.04.2023 року Вінницький апеляційний суд також приходив до висновку, що дана категорія справ має розглядатися в порядку адміністративного судочинства, а не цивільного, що підтверджується постановою Вінницького апеляційного суду у справі № 141/246/23 від 23.05.2023 року, № 146/80/23 від 17.05.2023 року, № 145/346/22 від 6.04.2023 року, № 132/196/23 від 23.08.2023 року, що стало вирішальною підставою у зверненні позивача з аналогічною позовною заявою в рамках адміністративного судочинства.

15.03.2024 року до Вінницького апеляційного суду надійшла засобами поштового зв`язку заява (вх № 2629) ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , яка за змістом є аналогічною заяві (вх.№ 932 від 13.03.2024 року).

Ознайомившись із поданими заявами, суд вважає, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити з огляду на наступне.

Згідно з статтею 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, зокрема на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги та доданих до неї документів, матеріалів справи, ухвала суду першої інстанції постановлена 24.04.2023 року, копію ухвали отримано заявником 26.04.2023 року /а. с. 45/, а апеляційну скаргу у даній справі подано лише 26.02.2024 року, тобто пропущений строк є значним, оскільки апеляційна скарга подана більш як через 10 місяців з дня постановлення оскаржуваної ухвали місцевого суду.

Наведені причини пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції вважає неповажними, оскільки дотримання строку на апеляційне оскарження ухвали місцевого суду від 24.04.2023 року залежало виключно від волевиявлення ОСОБА_1 , інтереси якої у даній справі представляв адвокат Підреза І. В..

У даному випадку, заявник не була позбавлена можливості оскаржити ухвалу місцевого суду від 24.04.2023 року, вичерпавши, передбачені процесуальним законом можливості розгляду справи в порядку цивільного судочинства.

Заявником не зазначено поважних причин через які вона не могла оскаржити ухвалу суду першої інстанції від 24.04.2023 року раніше, у строк, зазначений в ухвалі суду, з дня отримання її копії 26.04.2023 року /а. с. 45/.

Вибір заявницею між оскарженням ухвали місцевого суду та реалізацією нею права на звернення до суду з заявою в порядку цивільного судочинства та подання нового позову в порядку адміністративного судочинства, без вичерпання усіх можливостей розгляду заяви в порядку цивільного судочинства, не може бути визнано поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.

Пропуск строку на оскарження ухвали суду першої інстанції через пасивну поведінку заявниці щодо реалізації своїх процесуальних прав в порядку цивільного судочинства і небажання їх реалізувати в повній мірі в цьому випадку не є поважною причиною пропуску строку.

Посилання заявниці на те, що на момент постановлення оскаржуваної ухвали місцевого суду від 24.04.2023 року Вінницький апеляційний суд також приходив до висновку, що дана категорія справ має розглядатися в порядку адміністративного судочинства, а не цивільного, що підтверджується постановою апеляційного суду у справі № 141/246/23 від 23.05.2023 року, № 146/80/23 від 17.05.2023 року, № 145/346/22 від 6.04.2023 року, № 132/196/23 від 23.08.2023 року, що стало вирішальною підставою у зверненні позивача з аналогічною позовною заявою в рамках адміністративного судочинства, суд апеляційної інстанції не вважає поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки наведені судові рішення апеляційного суду ухвалені в інших судових справах та не є обов`язковими у даній справі, а відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, а не апеляційного суду.

У статті 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Заявниця розпорядилась своїми процесуальними правами на власний розсуд, не використавши всі можливості, передбачені ЦПК України на доступ до правосуддя, не оскаржила ухвалу місцевого суду від 24.04.2023 року у строк, встановлений законом.

Обставин об`єктивного характеру, які зашкодили своєчасній подачі апеляційної скарги та могли б бути враховані судом апеляційної інстанції як поважні, заявником не наведено.

Одним із механізмів забезпечення реалізації гарантованого Конвенцією права особи на доступ до правосуддя, а також права на оскарження судового рішення (права на виправлення судової помилки) з урахуванням принципу правової визначеності є поновлення судом пропущеного з поважних причин строку на звернення до суду та строку на оскарження у розумних межах.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом (частина перша статті 126 ЦПК України).

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що наведені ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 24.04.2023 року є неповажними.

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.12.2020 року у справі № 521/2816/15-ц (провадження № 61-14230сво18) зазначено, що апеляційний суд при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження має мотивувати свій висновок про наявність поважних причин на поновлення строку на апеляційне оскарження. Сама по собі вказівка про те, що є поважні причини для поновлення строку для апеляційного оскарженні не є належним мотивуванням поновлення строку на апеляційне оскарження. Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, зокрема у разі вказівки тільки про наявність поважних причин, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Вказане процесуальне порушення є самостійною підставою для скасування як оскарженого судового рішення апеляційного суду, так і ухвали апеляційного суду про поновлення строку на апеляційне оскарження і відкриття апеляційного провадження, та направлення справи до апеляційного суду зі стадії відкриття апеляційного провадження.

Згідно з частиною четвертою статті 357 ЦПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Враховуючи зазначене, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 24.04.2023 року слід відмовити відповідно до частини четвертої статті 357 ЦПК України.

Керуючись статтями 44, 127, 354, 356, 357, 389, 390 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 24.04.2023 року у справі № 128/1115/23 заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи Вінницького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Л. О. Голота

Судді: В. В. Оніщук

В. П, Рибчинський